Справа № 467/926/15-ц
15.01.2016 року Арбузинський районний суд
Миколаївської області
у складі: головуючого судді Кірімової О.М.,
за участю секретаря Сіваченко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою
публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
про стягнення заборгованості,
12 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 142934,34 доларів США, що еквівалентно 3113109 грн. 96 коп. та судові витрати, а також стягнути з ОСОБА_1 1000 грн. за договором поруки.
Також, у відповідності до договору поруки № 02/ДЗ від 15 серпня 2014 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 кредитний договір між ПАТ КБ «ПриватБанк» таОСОБА_2 забезпечено порукою у розмірі 1000 грн., які позивач також просив стягнути із ОСОБА_1 на його користь.
Згідно заочного рішення Арбузинського районного суду від 22 вересня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
На підставі заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, ухвалою Арбузинського районного суду від 20.11.2015 року заочне рішення скасовано та призначено до судового розгляду.
Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового засідання в судове засідання не зявились. Від відповідачів заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, причини неявки до суду ними не повідомлені.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В заочному рішенні Комсомольського районного суду м. Херсон від 26 травня 2014 року по цивільній справі № 667/2492/14-ц (описовій, мотивувальній та резолютивній частинах) не зазначено складових частин заборгованості за кредитним договором, укладеним 23 березня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2, а міститься лише загальний розмір заборгованості.
За відсутності інших передбачених законом або договором підстав, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Таким слід вважати виконання з додержанням визначених законодавством чи договором певних умов, якими щодо кредитних договорів є, зокрема, повернення, платність та строковість.
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке своєчасно не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Такий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року (справа № 6-1206цс-15) та відповідно до статті 360-7 ЦПК є обовязковим для застосування судами України.
Зобовязання позичальника, що випливають з кредитного договору, були забезпечені шляхом укладення з ОСОБА_1 договору поруки № 02/ДЗ від 15.08.2014 року, що обмежується сумою 1000 грн. (а.с. 13-14).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Боржник зобовязаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
У відповідності до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
За такого вимоги банку до ОСОБА_1 в частині стягнення 1000 грн. підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. А тому вимоги в даній частині позову підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 59, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1000 (одну тисячу) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 3644 (три тисячі шістсот сорок чотири) грн.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в сумі 10 (десять) грн.
Згідно ч. 3 ст. 232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_3