Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 лютого 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Соколовій О.А., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Артемівський відділ Головного Управління Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження жилим приміщенням шляхом зняття з реєстрації місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1; усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить зазначений будинок, що підтверджується договором дарування будинку від 26.04.2004 р., в якому на даний час також зареєстрований відповідач, однак з 2009 року в зазначеному будинку не проживає. В будь-яких родинних чи сімейних стосунках на даний час вона з відповідачем не перебуває. Вважає, що відповідач чинить їй, як власнику будинку, перешкоди у здійсненні права власності, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати з оплати житлово-комунальних послуг та на даний час не має можливості оформити субсидію.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення та пояснила, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах та має з ним спільну дитину. З 2009 року відповідач в зазначеному будинку не проживає, дитину не відвідує, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей в будинку не має, місцезнаходження його не відоме.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у пресі, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав, тому на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу за її відсутності, у заочному порядку.

Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом установлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування будинку від 26.04.2004 року (а.с.11), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно довідки Суспільного квартального комітету №15 м. Артемівська №2834 від 15.12.2015 року в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1, її донька ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який за вказаною адресою фактично не проживає з 2009 року (а.с.7).

Згідно акту від 15.12.2015 р. складеного головою квартального комітету №15 ОСОБА_4 та сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації з 2009 року, місце його проживання не відомо (а.с.8).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні надав показання про те, що біля п'яти років відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації, місцезнаходження його невідоме.

Оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі показання свідка, який повідомив про відомі йому обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщення за адресою: АДРЕСА_1 слід задовольнити.

В частині позову щодо усунення перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 суд відмовляє у задоволенні цих вимог, оскільки, питання щодо реєстрації місця проживання або зняття з реєстрації не входять до компетенції суду. Підставою для здійснення таких дій реєстраційним органом є рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщення.

Керуючись ст. ст. 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова