Номер провадження: 22-ц/785/682/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2015 року по справі за поданням Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2015 року подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задоволено частково.

Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Одеса, пр-т. Маршала Жукова, буд. 77, корп. А, кв. 63 до виконання зобовязань за наказами Господарського суду Полтавської області по справі №917/2269/14, та по справі №917/2270/14.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2015 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково подання Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з неможливістю виконати шість судових наказів суду на загальну суму боргу 790 540,04 грн. по справі №917/2269/14, та по справі №917/2270/14 виданих Господарським судом Полтавської області слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 до виконання зобовязань за наказами Господарського суду Полтавської області.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку , запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

На підставі п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, держвиконавець ВДВС, з підстав ст. 377-1 ЦПК України, звернувся до суду загальної юрисдикції із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні про примусове виконання рішення господарського суду.

Між тим, вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК України) передбачено розділом У1 ЦПК України, яким, зокрема врегульовані процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах.

Зазначена норма процесуального права не регулює процесуальні питання, пов'язані з виконанням рішень у господарських справах.

Суд першої інстанції, вирішуючи по суті подання ВДВС у виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення господарського суду, на зазначені обставини уваги не звернув.

Крім того, статтею 377-1 ЦПК України передбачена обовязкова участь державного виконавця при розгляді даного питання, що судом першої інстанції було проігноровано. Більш того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про належне сповіщення державного виконавця про розгляд справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Приймаючи до уваги, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішено з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу, а ухвалу суду скасовує з передачею питанняпро встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, ЦПК колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2015 року скасувати та передати питання за поданням Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про встановлення ОСОБА_2 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_4