Справа №488/1400/14-ц 03.02.2016 03.02.2016 03.02.2016
Провадження №22-ц/784/203/16
Справа № 488/1400/14-ц
Провадження № 22ц/784/203/16 Головуючий у 1-ї інстанції Циганок В.Г.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

3 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

(далі ПАТ «Дельта Банк»)

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року

за його позовом

до ОСОБА_2

про стягнення кредитної заборгованості за договором поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку 1 199 773грн. 92 коп. заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що позичальник ФОП ОСОБА_3 в порушення умов укладеного ним і ТОВ «Український промисловий банк» (ТОВ «Укрпромбанк») 18 травня 2007 року кредитного договору у встановлені строки не погасив суму кредиту та процентів, а тому він як правонаступник кредитора на підставі договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30 червня 2010 року, має право вимагати повернення кредитних коштів з урахуванням суми пені від позичальника солідарно з поручителем ОСОБА_2.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року провадження у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ФОП ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості - закрито.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за договором поруки - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, про задоволення позову банка до поручителя.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач вважає доводи скарги необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, 18 травня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ФОП ОСОБА_3 укладено кредитний договір №13/К-07 про відкриття невідновлювальної кредитної лінії (в національної валюті), за яким останній отримав в строк до 17 травня 2012 року кредитний ліміт в сумі 757 620 грн. 00 коп. (що зменшується за графіком) під 18,0% річних, а при порушенні строку його повернення зі ставкою в 20,5% річних.

На забезпечення виконання кредитного договору, 18 травня 2007 року між банком, ФОП ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки, за яким поручитель взяв на себе обовязок нести солідарну відповідальність із позичальником щодо виконання кредитних зобовязань (а.с.14-15).

Також між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 18 травня 2007 року укладено іпотечний договір, за яким відповідач передав в іпотеку банку на забезпечення кредитних зобовязань ФОП ОСОБА_3 належні йому нежитлові приміщення загальною площею 248кв.м. за адресою: місто Миколаїв, вулиця Артема, 16/1.

15 квітня 2008 року ТОВ «Укрпромбанк» направило позичальнику та поручителю вимоги про дострокове повне виконання зобовязань, у звязку із порушенням строків погашення поточних платежів (а.с.84-85).

14 травня 2008 року ТОВ «Укрпромбанк» повторно направило позичальнику та поручителю вимоги про дострокове виконання зобовязань, в тому числі за рахунок іпотечного майна та необхідність погашення кредитної заборгованості на загальну суму 712 438 грн. 26 коп., яка складається з: 662 924 грн. строкової заборгованості за кредитом; 998 грн. 04 коп. строкової заборгованості за процентами; 27 056 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 20 513 грн. 09 коп. простроченої заборгованості за процентами; 655 грн. 69 коп. пені за кредитом і 291 грн. 45 коп. пені за процентами (а.с.80-81).

23 червня 2008 року на вимогу кредитора ТОВ «Укрпромбанк» на іпотечному договорі приватним нотаріусом вчинено виконавчій напис про звернення стягнення на нежитлові приміщення, що належать ОСОБА_2, в рахунок погашення 714 533 грн. 92 коп. кредитної заборгованості ФОП ОСОБА_3 та 7 335 грн. 34 коп. витрат за вчинення виконавчого напису (а.с.66).

30 червня 2010 року за умовами договору про передачу активів та кредитних зобовязань Укрпромбанку на користь ОСОБА_4 попередній кредитор відступив, а позивач ПАТ «Дельта Банк» прийняло право вимоги за кредитним договором, укладеним з ФОП ОСОБА_3 із загальним розміром грошового зобовязання на суму 757 620 грн. 00 коп. (а.с.24, 29-33,100).

До справи додана копія спільного листа ТОВ «Укрпромбанк» і «Дельта Банк» без дати щодо повідомлення боржника ФОП ОСОБА_3 про заміну первісного кредитора на нового (а.с.107).

Після чого, позивачем ПАТ «Дельта Банк» повторно нарахована заборгованість ФОП ОСОБА_3 за кредитним договором, яка складається із заборгованості, що передана за договором передачі активів, та за якою вчинено виконавчий напис, та додаткових процентів та пені, розрахованих, після його укладення та вчинення напису, що в-цілому станом на 17 лютого 2014 року складає 1 199 773 грн. 92 коп., з яких: 622 340 сума боргу за кредитом, 40 562 грн. 94 коп. пені за кредитом, 506 304 грн. 22 коп. заборгованість за процентами та 30 566 грн. 76 коп. сума пені за процентами (а.с.23).

В той же час, письмової вимоги від ПАТ «Дельта Банк» про усунення порушень умов кредитного договору та погашення нової заборгованості на адресу відповідача як поручителя не надходило.

Окрім цього, 6 лютого 2015 року, в рахунок погашення заборгованості ФОП ОСОБА_3, новим іпотекодержателем - позивачем ПАТ «Дельта Банк» прийнято у власність іпотечне майно, звернення на яке було здійснено на підставі виконавчого напису нотаріуса від 23 червня 2008 року, за початковою вартістю 697 019 грн. 00 коп. (ас.с.130-131).

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно до частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

За пунктом 24 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року, розяснено, що предявлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Одночасно, за правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у справі №6-32цс14, у разі зміни кредитором строку виконання основного зобовязання на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України, передбачений частиною 4 статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню з цієї дати.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що у звязку з порушенням боржником ФОП ОСОБА_3 строків повернення кредиту, встановленого договором, та виникнення кредитної заборгованості, первісний кредитор використав, передбачене частиною 2 статті 1050 ЦК України та пунктами 5.2.6, 9.2 кредитного договору, право на односторонню зміну умов договору, надіславши 15 квітня 2008 року боржнику та поручителю повідомлення про дострокове повернення кредиту та повязаних з ним платежів на протязі 10-ти днів з дня отримання такої вимоги.

Така вимога отримана позичальником і поручителем 19 квітня 2008 року, але ними не виконана, та з моменту її предявлення протягом шести місяців кредитор до суду з позовом до поручителя не звернувся.

За такого, позивач звернувся до суду із позовом до поручителя ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості з істотним порушенням строків, визначених у частині 4 статті 559 ЦК України.

Тому, суд першій інстанції зясувавши обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав щодо стягнення кредитної заборгованості з поручителя, оскільки така порука є припиненою.

З такими висновками суду слід погодитися, оскільки вони є мотивованими та обґрунтованими.

Доводи позивача ПАТ «Дельта Банк» в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, оскільки суперечать обставинам справи і наявним у ній доказам. А його посилання на часткове погашення заборгованості у звязку з виконанням виконавчого напису, не може бути взято до уваги колегією суддів, так як закон повязує відлік строку, після якого порука припиняється, не з моментом часткового або повного виконання основного зобовязання, а з моментом настання строку його виконання.

Враховуючи наведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилити, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді