Справа № 605/59/16-ц
УХВАЛА

про залишення без руху

"02" лютого 2016 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Ігнатова Г.В., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради , Підгаєцької районної державної адміністрації про визнання дій ОСОБА_2 сільської ради щодо відмови встановлення меж присадибної земельної ділянки неправомірними та зобовязати до вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради , Підгаєцької районної державної адміністрації про визнання дій ОСОБА_2 сільської ради щодо відмови встановлення меж присадибної земельної ділянки неправомірними та зобовязати до вчинення певних дій

Згідно ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої у порядку, встановленому ЦПК України.

Ознайомившись із даним позовом, а також додатками до нього, суддя приходить до висновку щодо невідповідності позовної заяви встановленим нормам і вимогам, які передбачені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому з метою усунення допущених позивачем недоліків такий позов слід залишити без руху, виходячи із наступних підстав.

Згідно п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Відповідно до ч.4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. Вимог цього Закону при подані позову дотримано не в повній мірі, що вбачається із наступного.

Так, позивачем ставиться позовна вимога про визнання дій виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради щодо відмови від встановлення меж між її господарством та господарством ОСОБА_3 неправомірними та зобовязати відповідача ОСОБА_2 сільську раду встановити такі межі, між суміжними господарствами, та видати довідку про фактичний розмір її присадибної земельної ділянки, яка повинна відповідати картографічним даним за 1962 рік. При цьому в порушення п.5 ч.1 ст.119 ЦПК України в обґрунтування позовних вимог не викладено обставин, які підтверджують: чи зареєстроване право користування на земельну ділянку та право власності на житловий будинок за позивачем та не надано відповідних доказів; чи встановлені тверді межі земельної ділянки; на якій підставі позивач просить погодити /визначити/ межі земельної ділянки ; не зазначено відомостей та не наданий порядок користування земельною ділянкою з моменту набуття сторонами прав на земельну ділянку та наявність чи відсутність згоди обох сторін на такий порядок.

Спірні питання, які виникають між землекористувачами щодо визначення спільних меж та їх відновлення регулюються ст.ст.106,107 ЗК України , які й підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст.198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є « погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами».

Позивач звертається до суду з вимогою про визнання дій відповідача ОСОБА_2 сільської ради щодо відмови у встановленні меж суміжних земельних ділянок неправомірними, однак жодних доказів того, що йому було відмовлено, суду не надає.

У свою чергу, погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача з боку ОСОБА_4І.( правовий статус якого в позовній заяві не визначено взагалі ) у формі відмови має бути прийнято і враховано органами місцевого самоврядування при підготовці технічної документації із землеустрою щодо складання документа, який посвідчує право на земельну ділянку позивача та при розгляді питання щодо надання спірної земельної ділянки позивачу. Проте, на стороні відповідача ОСОБА_4 в позовній заяві не зазначено, а непогодження межі земельної ділянки є формою реалізації прав останнього. При цьому, в супереч вказаним нормам та без обґрунтування підстав для того в справі позовного провадження Підгаєцька районна державна адміністрація вказане в якості відповідача (учасника позовного провадження)

Разом із тим, із змісту позовної заяви незрозуміло в якому порядку предявлені позовні вимоги позивачем, оскільки посилання на норми матеріального права викладені в порядку цивільного законодавства, а в прохальній частині позову вимоги зазначені, які розглядаються адміністративним судом в порядку КАСУ, у звязку з цим слід уточнити в цій частині позов, розмежувати підсудність щодо вирішення земельного спору між загальними та адміністративним судом.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені устаттях 215-217 ЦПК України. У ній, зокрема, має бути зазначено й висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права.

У позовній заяві не зазначено, як пов'язано вимогу позивача із способами захисту прав на земельну ділянку, визначеними ЗК України.

Крім того, слід долучити рішення сільської ради про надання земельної ділянки в користування позивачу, витяг щодо розміру земельної ділянки із по господарської книги та земельношнурової книги.

За вищевказаних обставин подальший рух позовної заяви неможливий.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у відповідності до положення ст..4 Закону України « Про судовий збір «в редакції від 01.09.2015 року/, за подання до суду заяви у справах позовного провадження за вимогами немайнового характеру передбачено у розмірі 551,20 грн., проте в загальній сумі позивач оплатила лише 244 грн. недоплачений судовий збір на користь держави становить в розмірі 307,12 гривень.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без дотримання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119-121,208-210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради , Підгаєцької районної державної адміністрації про визнання дій ОСОБА_2 сільської ради щодо встановлення меж присадибної земельної ділянки неправомірними та зобовязати до вчинення певних дій залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз'яснити, що у разі не виконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: підпис ОСОБА_5