Справа №591/5268/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/114/16 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 03 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 25 вересня 2013 року на трасі Суми-Лебедин з вини відповідача, який є власником та керував автомобілем Богдан 21140, реєстраційний номер НОМЕР_1, сталося зіткнення з автомобілем Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є позивач, та якому внаслідок зіткнення було завдано матеріальну та моральну шкоду.

Після ДТП між власниками автомобілів була досягнута домовленість про те, що до моменту відшкодування збитків відповідач в якості завдатку передає належний йому автомобіль Богдан, з наданням довіреності з правом його обміну та продажу.

Оскільки відповідальність відповідача була застрахована, позивач отримала від ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» страхове відшкодування в сумі 17073,55 грн.

Однак, вказана сума не покрила всіх збитків, оскільки ремонт автомобіля Honda Accord коштував позивачеві 30100 грн., тобто різниця із сумою страхового відшкодування склала 13027 грн.

Після цього позивач за власні кошти відремонтувала автомобіль Богдан, взявши для цього в борг 3000 доларів США, та витративши на ремонт 24390 грн., та залишила його в своєму користуванні.

На прохання відповідача позивач придбала йому за власні кошти взамін автомобіля Богдан автомобіль ВАЗ 21051 за 11000 грн.

12 березня 2015 року ОСОБА_4 скасував довіреність, що надавала позивачу право користування та розпорядження автомобілем Богдан, та звернувся із заявою до правоохоронного органу про вчинення позивачем відносно нього злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 19 березня 2015 року слідчому надано тимчасовий доступ до автомобіля Богдан, і автомобіль був вилучений у позивача та перебуває у власності і користуванні ОСОБА_4

Просила стягнути з відповідача 13026,45 грн. збитків за пошкодження автомобіля Honda Accord, 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди, судові витрати та 500 грн. витрат на правову допомогу; витрати на ремонт автомобіля Богдан в сумі 24390 грн.; витрати на придбання автомобіля ВАЗ в сумі 11000 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому доводить, що зіткнення її автомобіля з автомобілем Богдан відбулося внаслідок винних дій ОСОБА_5, який порушив правила дорожнього руху. Усі пошкодження, які зазнав автомобіль Honda Accord зазначено в протоколі огляду транспортного засобу. Вказує, що страхова компанія частково відшкодувала їй понесені витрати в сумі 17073,55 грн., а сума у розмірі 13026,45 грн. залишилася не відшкодованою.

Крім того зазначає, що відповідач зобов'язаний відшкодувати їй витрати на ремонт автомобіля Богдан в сумі 24390 грн. та витрати на придбання автомобіля ВАЗ в сумі 11000 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_4 - адвоката Афанасієва Р.В., який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Інші особи, які брали участь у розгляді справи, належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, проте своїм процесуальним правом на участь у ньому не скористалися, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_3 не ґрунтуються на законі та належним чином не доведено завдання їй майнової та моральної шкоди відповідачем, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Проте, повністю погодитись з такими висновками суду неможливо.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 вересня 2013 року на трасі Суми-Лебедин з вини ОСОБА_4, який є власником та керував автомобілем Богдан 21140, реєстраційний номер НОМЕР_1, сталося зіткнення з автомобілем Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є позивач. Автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вказані обставини не заперечуються сторонами у справі та підтверджуються постановою суду від 20 лютого 2014 року, довідкою про ДТП.

Транспортний засіб Богдан 21140, реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на 25 вересня 2013 року був застрахований ПРАТ «Страховою компанією «ВУСО», яка виплатила позивачу страхове відшкодування в сумі 17073,55 грн., що підтверджується наявними у справі письмовими доказами і не заперечується сторонами.

Як вбачається з протоколу та додаткового протоколу огляду транспортного засобу від 26 вересня 2013 року, та від 21 лютого 2014 року, складеного спеціалістом ПрАТ «СК «ВУСО», автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є позивач, має ряд механічних пошкоджень, у тому числі, не пов'язаних з ДТП.

Позивач на ремонт автомобіля Honda Accord витратила 31100 грн., надавши на підтвердження акт здачі-прийняття робіт від 20 березня 2014 року, в якому зазначено, що загальна вартість робіт (послуг) складає 26100 грн. Як вбачається з даного акту, ремонтні роботи проведені СТО «ПП ОСОБА_7.»

В той же час, згідно цього акту вартість відновлювального ремонту автомобіля, що пов'язана з дорожньо-транспортною пригодою, не перевищує 15000 грн., а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову у цій частині, оскільки страхова виплата (17073 грн. 55 коп.) покриває понесені витрати.

Тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Згідно з довіреністю від 26 вересня 2013 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 від його імені та в його інтересах продати або обміняти (на умовах, обговорених ними попередньо до видачі цієї довіреності), належний йому на праві власності автомобіль Богдан 21140, реєстраційний номер НОМЕР_1, що відповідає вимогам ст.244 ЦК України.

Проте, вказана довіреність була відкликана власником автомобіля Богдан 21140 12 березня 2015 року.

За час дії цієї довіреності позивач ремонтувала автомобіль відповідача і згідно з актом здачі-прийняття робіт від 29 квітня 2014 року, вартість ремонтних робіт автомобіля Богдан 21140, реєстраційний номер НОМЕР_1, проведені СТО «ПП ОСОБА_7.», склала 24390 грн.

У той же час, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів як понесення позивачем витрат на оплату таких робіт, так і підстав здійснення такого ремонту за узгодженням з відповідачем, оскільки зазначені відносини є зобов'язальними, а не деліктними.

Отже, доводи апеляційної скарги у цій частині також є безпідставними.

Не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи і доводи апеляційної скарги щодо стягнення з відповідача 11000 грн. вартості автомобіля ВАЗ 21051, реєстраційний номер НОМЕР_3, оскільки зазначений автомобіль знаходиться у користуванні ОСОБА_3 згідно довіреності від 23 листопада 2013 року, виданої ОСОБА_8

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, що заподіяна ОСОБА_3 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що у відповідності п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову з огляду на таке.

За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч.1 ст.1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Наявними у справі письмовими доказами, зокрема постановою Зарічного районного суду м.Суми від 20 лютого 2014 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України, підтверджується вина відповідача у скоєнні 25 вересня 2013 року дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_2, належний на праві власності позивачу, зазнав механічних ушкоджень, відтак зазначена постанова, згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій ОСОБА_4, пов'язаних з такою дорожньо-транспортною пригодою.

Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль, що спричинило ОСОБА_3 душевні страждання, а відтак і завдано моральну шкоду.

Тому, враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань ОСОБА_3, засади розумності і справедливості, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається в сумі 500 грн., яка і має бути стягнута на її користь з ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 03 грудня 2015 року у даній справі щодо вирішення позову у частині відшкодування моральної шкоди скасувати та у цій частині ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - (підпис)

Судді - (підписи)

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду Сумської області М.В.Гагін