У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Червоноградської міської ради про звернення стягнення на квартиру та виселення осіб, які там зареєстровані, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Львівської області від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 вересня 2006 року у сумі 72427 23 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 36,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, виселити ОСОБА_9 та усіх осіб, які зареєстровані і проживають у квартирі.

Позов мотивовано тим, що згідно договору від 27 вересня 2006 року ОСОБА_9 отримав кредит у розмірі 27000 доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27 вересня 2021 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27 вересня 2006 року між банком і відповідачем був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого останній надав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 59,3 кв.м, житловою площею 36,6 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. В порушення умов договору відповідач зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка, станом на 30 січня 2014 року становить 72427,23 доларів США та складається з: 26190,22 доларів США - заборгованість за кредитом; 18133,85 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2773,68 доларів США -заборгованість по комісії за користування кредитом; 25329,48 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. В рахунок погашення вказаної заборгованості позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки і виселити відповідача з усіма особами, які з ним проживають з іпотечного майна.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 21 травня 2015 року рішення міського суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким позов

задоволено. Звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 59,30 кв. м, житловою площею 36,60 кв. м, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі - продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Виселено ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_4. Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки зупинено на час дії Закону України від 3 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

ОСОБА_6, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що на момент подання ПАТ КБ «ПриватБанк» позову про звернення стягнення на предмет іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» вже не було іпотекодержателем квартири АДРЕСА_2 а таким було «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» на підставі договору купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити. За таких обставин, місцевий суд дійшов висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» є неналежним позивачем у справі та не мав права звернення до суду з даним позовом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що згідно довіреності від 10 березня 2010 pоку, компаніями «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» та «Ті-Ем-Еф Трасті Лімітед» уповноважено ПАТ КБ «ПриватБанк» діяти в якості їх довіреної особи від імені довірителя або іншим чином, та замість нього: представляти інтереси в будь-яких і у всіх судах у зв'язку з будь-якими та усіма справами, що стосуються будь-яких кредитів, де Емітент володіє (як особа, якій були відступлені права, або іншим чином) правами вимоги кредитора за кредитними договорами або іпотеками, правами вимоги іпотекодержателя за договорами іпотеки, але не обмежуючись цим, правами стосовно будь-якого позичальника. За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що обсяг прав та відсутність будь-яких застережень щодо їх здійснення, в тому числі і форми представництва їх інтересів надає право ПАТ КБ «ПриватБанк» на участь у вказаній справі.

Оскільки відповідач ОСОБА_9 не виконав свого обов'язку щодо повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору і не виконав у добровільному порядку письмової вимоги банку про дострокове повернення суми кредиту в повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Згідно висновків апеляційного суду, позивачем дотримано вимоги ст. 40 Закону України «Про іпотеку» щодо попередження мешканців квартири про необхідність її звільнення, у зв'язку із чим, підлягає також задоволенню вимога позивача про виселення з цієї квартири ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16 При цьому, задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції зупинив виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року.

З такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна, оскільки вони зроблені без належного з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін, без належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вказаним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, на підставі якого банк надав ОСОБА_9 кредит в сумі 30 931,93 доларів США зі сплатою 12% річних до 28 вересня 2021 року.

В забезпечення виконання грошових зобов'язань, 27 вересня 2006 року між сторонами укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_9 передав в іпотеку банку квартиру, яка ним була придбана в цей же день на підставі договору купівлі - продажу і знаходиться в АДРЕСА_5, загальною площею 59,3 кв.м.

Відповідач ОСОБА_9 порушив умови кредитного договору в частині виконання свого обов'язку по сплаті щомісячних платежів (тіло кредиту, проценти та комісія) у розмірах та в строки, визначені кредитним договором та додатками до нього, що відповідно до умов кредитного договору є підставою для звернення банку з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту, нарахованих у встановленому договором порядку процентів за користування кредитом та винагороди банку (комісії) із сплатою пені за прострочення виконання грошового зобов'язання, шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 30 січня 2014 року загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_9 за кредитним договором становив 72427,23 доларів США, з якої: 26190,22 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, 18133,85 доларів США - заборгованість за процентами, 2773,68 доларів США - заборгованість по комісії, 25329,48 доларів США - пеня.

Згідно витягу з Державного реєстру іпотек від 26 грудня 2011 року, виданого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Павлик П.О., іпотекодержателем квартири є не ПАТ КБ «Приватбанк», а «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ».

Компанія «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» не є резидентом України, та зареєстроване у Великій Британії. ПАТ КБ «ПриватБанк» як іпотекодержатель з реєстру вилучений.

Вилучення ПАТ КБ «Приватбанк» як іпотекодержателя та перехід прав іпотекодержателя до «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» здійснено на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договором про іпотечні кредити, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Козіною A.B. 19 лютого 2007 року.

В ході апеляційного розгляду справи апеляційним судом встановлено, що згідно довіреності від 10 березня 2010 pоку, компаніями «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» та «Ті -Ем-Еф Трасті Лімітед» уповноважено ПАТ КБ «ПриватБанк» діяти в якості їх довіреної особи від імені довірителя або іншим чином, та замість нього: представляти інтереси в будь-яких і у всіх судах у зв'язку з будь-якими та усіма справами, що стосуються будь-яких кредитів, де Емітент володіє (як особа, якій були відступлені права, або іншим чином) правами вимоги кредитора за кредитними договорами або іпотеками, правами вимоги іпотекодержателя за договорами іпотеки, але не обмежуючись цим, правами стосовно будь-якого позичальника.

Вирішуючи даний спір та посилаючись на вказану довіреність, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки її змісту та змісту визначених нею прав банку, як довіреної особи, не мотивував своїх висновків щодо її прийняття у якості доказу на підтвердження права звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з даним позовом в інтересах компанії «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» з урахуванням того, що позов пред'явлено саме ПАТ КБ «ПриватБанк» в своїх інтересах, що зокрема підтверджується змістом позовної заяви та уточненнями до неї, в яких взагалі відсутнє посилання на зазначену компанію, а також змістом позовних вимог, в яких ця компанія не фігурує.

Апеляційним судом не враховано та не надано оцінки тому факту, що в ході розгляду справи місцевим судом представник банку просив закрити провадження у справі у зв'язку з наявністю аналогічного рішення суду від 9 вересня 2012 року між тими самими сторонами з аналогічного спору про той самий предмет і з тих самих підстав. На це ж судове рішення посилалися і відповідачі.

Так, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 9 лютого 2012 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_14 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. У позові ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_5, ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_15, орган опіки і піклування Червоноградської міської ради, приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу Павлик П.О. про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та договору іпотеки відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 березня 2013 року прийнято відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» від позову у зв'язку із чим рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 9 лютого 2012 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» скасовано із закриттям провадження у справі у цій частині.

В іншій частині вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2013 року.

Сторони посилалися на набрання вказаними судовими рішеннями законної сили та на обставини, які ними встановлені.

Разом з тим, апеляційний суд не надав жодної оцінки цим доводам сторін та їх посиланням на вказані судові рішення. Обставини, встановлені цими рішеннями не перевірив, правової оцінки їм не надав.

Задовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення відповідачів, суд апеляційної інстанції фактично задовольнив позовні вимоги банку, вважаючи, що позов поданий в інтересах компанії «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ» повноважним представником, при цьому, не мотивував свої висновки щодо встановлення порушення прав вказаної компанії, наявності правових підстав для їх судового захисту саме обраним банком шляхом.

Оскаржуваним рішенням суду апеляційної інстанції звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем.

При цьому, іпотекодержателем спірного майна є саме компанія «Юкрейн Мортгейдж лоун файненс №1 ПІ-ЕЛ-СІ», а повноваження та наявність права на вчинення таких дій щодо іпотечного майна у ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені цієї компанії апеляційним судом не перевірено. Надання права продажу спірного іпотечного майна саме банку апеляційним судом не обґрунтовано, правових підстав не наведено.

Апеляційним судом не спростовано висновків місцевого суду щодо відсутності у ПАТ КБ «ПриватБанк» права на звернення до суду з даним позовом.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом апеляційної інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, неповноту перевірки законності і обґрунтованості рішення місцевого суду, порушення норм процесуального права, що в свою чергу, призвело до поспішних висновків у справі.

За таких обставин, ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим, відповідно до ст.ст. 336, 338 ЦПК України його слід скасувати з передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

Керуючись ст.ст. 335, 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка дії в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 21 травня 2015 року скасувати.

Справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська