У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської районної ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КЗ "Сарненська ЦРЛ" Сарненської районної ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність рішення суду в зв'язку з не дослідженням усіх доказів по справі, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про недоведеність нею причинно-наслідкового зв'язку між її лікуванням під час перелому гомілково-ступеневого суглобу та контактним бульозним дерматитом з алергізацією на підставі пояснень третіх осіб та висновку комісійної судово-медичної експертизи №24, який є фальшивим, неповним та незрозумілим.

Крім того, відмовляючи в задоволенні її клопотання про призначення повторної судово-медичної експертизи, судом порушено її право на захист.

Покликається на порушення Протоколу діагностики та лікування переломів кісток гомілки, затвердженого наказом МОЗ України №521 від 26.07.2006 року, через не накладення лікарями їй гіпсової пов'язки.

Звертає увагу, що перед тим, як призначати їй лікарський препарат "фастум-гель", лікарі зобов'язані були провести перевірку на виникнення алергії для того щоб уникнути виникнення алергічної реакції від призначеного лікарського препарату.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено заподіяння шкоди її здоров'ю відповідачем.

Такий висновок суду ґрунтується на досліджених судом доказах та відповідає вимогам закону.

Встановлено, що 22 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в травмпункт КЗ "Сарненська ЦРЛ", де лікарем ОСОБА_2 їй встановлено діагноз: "часткове пошкодження зовнішньо-бокових зв'язок лівого гомілковоступневого суглобу" і призначено амбулаторне лікування, а саме: еластичне бинтування, при болях кетарол по 1 таб. та фастум-гель 3-4 рази на день, що підтверджується копією довідки № 1219.

29 травня 2015 року ОСОБА_1 з приводу отриманої травми звернулась у поліклініку до лікаря-травматолога Сарненської ЦРЛ ОСОБА_3, яким було відкрито лікарняний лист та призначено теж саме лікування.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні у КЗ "Сарненська ЦРЛ" по 8 червня 2014 року.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 11 червня 2014 року по 2 липня 2014 року перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу гострої екземи нижніх кінцівок, контактного бульозного дерматиту та контактного бульозного дерматиту гомілок в стадії регресу, а 11 вересня 2014 року хірургом Рівненської ОКЛ ОСОБА_6 у позивачки діагностовано варикозну хворобу нижніх кінцівок.

За метою перевірки звернення ОСОБА_7 щодо неналежного лікування її дочки ОСОБА_1, відділом охорони здоров'я райдержадміністрації створено комісію для оцінки якості надання медичної допомоги лікарями-травматологоами КЗ "Сарненська ЦРЛ", згідно висновку якої тактика лікування отриманої ОСОБА_1 травми є цілком правильною.

Постановою заступника начальника СВ Сарненського РВ УМВС України в Рівненській області від 1 квітня 2015 року закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 20 листопада 2014 року за № 0000104 щодо неналежного виконання професійних обов'язків лікарями КЗ "Сарненська ЦРЛ" через відсутність в діях лікарів-травматологів КЗ "Сарненська ЦРЛ" складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 24 від 24 березня 2015 року, проведеної в кримінальному провадженні, виникнення варикозної хвороби нижніх кінцівок, яке було діагностовано практично через 2 місяці після закінчення лікування травми лівого гомілково-ступеневого суглобу у ОСОБА_1 не знаходиться в причинному зв'язку з дією і дозами медпрепаратів, які використовувались при лікуванні перенесеної травми. Настання у ОСОБА_1 побічних ефектів в лікуванні - проявів контактного дерматиту, що виникли від одночасного використання фастум-гелю і спиртових компресів не знаходиться в причинному зв'язку з професійними діями лікарів КЗ "Сарненська ЦРЛ", а зумовлено індивідуальними особливостями організму хворої, при якій в результаті підвищеної чутливості виникла алергічна реакція на лікарські препарати.

Відповідно до ст. ст. 1166,1167,1168,1172 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, у тому числі в результаті бездіяльності заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, делікатна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров'я" кожний громадянин України має право на охорону здоров'я, що зокрема передбачає: кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров'я, а також відшкодування заподіяної здоров'ю шкоди.

Отже, права особи, яка звернулась за наданням медичної допомоги, будуть порушені, зокрема, у випадку, коли така допомога надавалась некваліфіковано і за цих обставин у останньої виникає право на відшкодування завданої їй шкоди.

В ході розгляду справи судом позивачка не довела, що медична допомога лікарями КЗ "Сарненська ЦРЛ" була надана їй некваліфіковано, що призвело до заподіяння шкоди її здоров'ю.

Відсутні й докази порушення лікарями медичного закладу Протоколу діагностики та лікування переломів кісток гомілки, затвердженого наказом МОЗ України №521 від 26.07.2006 року.

Правильним є висновок суду першої інстанції про недоведеність ОСОБА_1 наявності причино-наслідкового зв'язку між діями лікарів під час лікування її травми гомілковоступневого суглобу та виникненням у неї варикозної хвороби нижніх кінцівок.

Доводи апеляційної скарги щодо фальшивості, неповноти та незрозумілості висновку судово-медичної експертизи № 24 від 24 березня 2015 року не заслуговують на увагу, оскільки вказана експертиза проведена у кримінальній справі, її висновок є належним і допустимим доказом у цивільній справі в якості письмового доказу, який судом першої інстанції досліджено і оцінено в сукупності з іншими наявними у справі доказами.

Необґрунтованими є твердження ОСОБА_1 про порушення її права на захист відмовою у призначенні повторної судово-медичної експертизи, так як у даній цивільній справі клопотання про призначення судово-медичної експертизи сторонами не заявлялись, а тому у суду були відсутні підстави для призначення повторної експертизи.

Доводи позивачки про необхідність проведення перевірки медпрепарату "фастум-гель" на виникнення алергії є безпідставним, оскільки відповідно до вимог п.1.2 Інструкції про порядок проведення діагностики лікарської алергії, що затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я та Академії медичних наук України № 127/18 від 2 квітня 2002 року "Про організаційні заходи по впровадженню сучасних технологій діагностики та лікування алергічних захворювань", при відсутності даних про алергічні прояви лікарський препарат призначається без додаткових обстежень, за винятком призначення антибіотиків ін'єкційного застосування та анестезуючих засобів.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, не встановлено порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_8

ОСОБА_9