Провадження №2/761/877/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

01 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Піхур О.В.,

при секретарі Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товаристві «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-28601-051112 (далі - договір), відповідно до умов позивач відкриває відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 11200,00 грн..

Станом на 05.06.2015 року відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

Тому, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитною лінією на загальну суми 16208,73 грн., яка складається з: тіло кредиту - 7327,65 грн., прострочене тіло кредиту - 3872,35 грн., заборгованість за відсотками - 5008,73 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн. та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд їх задовольнити і розглядати справу без його участі та проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Повно та всебічно дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У судовому засіданні було встановлено, що 05.11.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 003-28601-051112, відповідно до умов якої позивач відкриває відповідачу картковий рахунок НОМЕР_1 в національній валюті України та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 11200,00 грн.. Строк ліміту кредитнох лінії - 364 (календарних) дні.

Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно із розрахунком, який міститься в позовній заяві, заборгованість відповідача станом на 05.06.2015 року за кредитним договором № 003-28601-051112 становить 16208,73 грн., яка складається з: тіло кредиту - 7327,65 грн., прострочене тіло кредиту - 3872,35 грн., заборгованість за відсотками - 5008,73 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн..

Даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок та встановивши ліміт кредитної лінії, а відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконує, а отже зобов'язаний повернути позивачу борг за кредитною лінією в розмірі 16208,73 грн..

Частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 223-228 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 612, 624, 1054 ЦК України, ст. ст. 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» суд,

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товаристві «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товаристві «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 16208 (шістнадцять тисяч двісті вісім) грн. 73 коп..

Стягнути ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя