У Х В А Л А

04 лютого 2016 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Бондаренко Н.В., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання порушення права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношення, стягнення нарахованих відсотків на банківський вклад, відповідальність за порушення грошового зобов'язання, нарахування пені за невиконані платіжні доручення, стягнення реальних збитків,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачці.

11 січня 2016 року на вказану ухвалу суду представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подано не вмотивовану апеляційну скаргу, яка за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Ухвалою судді Апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2016 року в задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору було відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано йому п'ятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.

Копію зазначеної ухвали ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримано 27 січня 2016 року, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

1 лютого 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 направив на адресу апеляційному суду доповнення до апеляційної скарги, в якому недоліки апеляційної скарги щодо її змісту не усунув, а саме не зазначив в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Крім того, у зазначених доповненнях до апеляційної скарги представник позивача вказує, що сплата судового збору за апеляційною скаргою ні ним, ні позивачем проводитись не буде.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 1 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній з 1 вересня 2015 року) категорію споживачів не віднесено до осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 року № 1023-XII (із змінами, внесеними згідно із Законом N 3674-VI від 08.07.2011року) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Отже, на час подання представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційної скарги є чинними редакції двох законів, які неоднаково регулювали правовідносини, щодо сплати судового збору споживачами.

Відповідно до преамбули Закону України "Про судовий збір", саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

За загальним правилом дії закону, у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.

Враховуючи викладене, у даному випадку підлягає застосуванню Закон України "Про судовий збір" (в редакції чинній з 1 вересня 2015 року), який виданий пізніше та, на відміну від Закону України "Про захист прав споживачів", є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини щодо сплати судового збору.

Таким чином, у визначений строк представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 вимоги ухвали не виконав та недоліки апеляційної скарги не усунув.

Відповідно до ст. ст. 121, 297 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Із врахуванням наведеного та керуючись ст. 121, 297 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2015 року визнати неподаною та йому повернути.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Апеляційного суду Бондаренко Н.В.

Рівненської області