Єдиний унікальний номер 719/547/15-ц
Номер провадження 2/719/6/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року

м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

головуючої - судді: Луців О.В.,

при секретарі: Матковській А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новодністровськ Чернівецької області, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Посилається на те, що 16.07.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та фізична особа - ОСОБА_2 уклали кредитний договір № CVSWGA00000138, на забезпечення виконання якого 16.07.2008 року був укладений договір поруки між позивачем та ОСОБА_3, згідно якого у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року, у неї виникла заборгованість в сумі 24570,82 дол. США, яка складається з наступного: 19059,71 дол. США - заборгованість за кредитом; 1948,3 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 460,26 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1921,99 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,04 дол. США - штраф (фіксована частина); 1169,5 дол. США - штраф (процентна ставка). Внаслідок того, що на забезпечення основного кредитного договору було укладено договір поруки, позивач просить стягнути всю суму заборгованості з обох відповідачів солідарно.

Представник позивача Ткач С.М. в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, заяву про розгляд справи у її відсутності до суду не подала, однак була повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином, що підтверджується телефонограмою-повідомленням від 06.01.2016 року року (а.с. 41) та розпискою про призначення судового засідання від 13.01.2016 року (а.с. 48). Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Чернівецькій області (а.с. 38), ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 при цьому в матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місця проживання чи перебування відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив в частині стягнення з нього заборгованості в позові відмовити з тих підстав, що договір поруки, укладений між ним та позивачем, є вже припиненим на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

За таких обставин, судом ухвалено розглянути справу без участі сторін та на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 16.07.2008 року ПАТ КБ «Приватбанк» та фізична особа - ОСОБА_2 уклали кредитний договір № CVSWGA00000138 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 16.07.2008 р. по 16.07.2013 р. включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 17561,14 дол. США на наступні цілі: 16660,19 дол. США на споживчі цілі, з них 16000,00 дол. США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 480 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 96,38 дол. США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 83,81 дол. США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 900,95 дол. США на сплату страхових платежів у випадку і порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору.

Період сплати вважався з 1 по 5 число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором здійснювалась в наступному порядку - щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 435,34 дол. США згідно графіку погашення кредиту (Додаток 2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії.

Пункт 8.1.2 Кредитного договору передбачає, що у разі порушення термінів оплати, передбачених п. 8.1.1 (в т.ч. оплати заборгованості не в повному обсязі) на 120 календарних днів, - сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту (залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені (в повному обсязі), - в останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

У п. 8.4 договору зазначено, що при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки, але не менше 1 гривні.

Термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. +5% від суми позову. (п. 5.3, 5.5).

16 липня 2008 року для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, відповідно до п. 16 якого предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_2 (боржником) зобов'язань за кредитним договором № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в розмірі 17561,14 дол. США на наступні цілі: 16660,19 дол. США на споживчі цілі, з них 16000,00 дол. США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 480 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 96,38 дол. США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 83,81 дол. США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 900,95 дол. США на сплату страхових платежів, а боржник повинен виконати зобов'язання, в тому числі, з повернення кредиту в сумі 16660,19 дол. США у строк з 16.07.2008 по 16.07.2013 р. включно; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25% за місяць у період сплати з 1 по 5 число місяця; щомісячно у період сплати надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 435,34 дол. США для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка включає заборгованість за кредитом, відсотками, винагородою, комісією; сплати пені в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.

Договором поруки передбачено, що порука припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за Кредитним договором, а зміни і доповнення до Договору поруки вносяться тільки за письмовою згодою сторін, шляхом укладення відповідної додаткової угоди (п.п. 12-13 Договору поруки). Поручитель та боржник відповідають перед кредитором солідарно.

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, що підтверджується копією заяви на видачу готівки від 16.07.2008 р. (а.с. 19).

26 серпня 2011 року між ОСОБА_2 та позивачем була укладена додаткова угода до Кредитного договору № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року, відповідно до якої п. 8.1 Кредитного договору був викладений в іншій редакції, а саме - «банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 16.07.2008 р. по 16.07.2023 р. включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 22151,84 дол. США на наступні цілі: 16660,19 дол. США на споживчі цілі, з них 16000,00 дол. США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 480 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 96,38 дол. США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 83,81 дол. США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 5491,65 дол. США на сплату страхових платежів у випадку і порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору.

Період сплати вважався з 10 по 14 число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором здійснювалась в наступному порядку - щомісяця в період сплати, починаючи з 26.08.2011 року, Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п. 3.1, 3.3, винагороди, розрахованої відповідно до п.п. 1.1, 3.6 Договору. Погашення заборгованості здійснюється згідно графіку (Додаток 1 до додаткової угоди) в новій редакції.

Пункт 6 Додаткової угоди до Кредитного договору, укладеної між Позичальником та Кредитором 26.08.2011 року, передбачає, що у разі порушення Позичальником строків по сплаті відсотків та винагород (плата за Кредитом), така плата за Кредитом нараховується банком в розмірі фактично сплаченої позичальником. При цьому, Позичальник за весь період неналежного виконання зобов'язань по сплаті Плати за Кредитом оплачує банку неустойку в розмірі 100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування кредитом та 100% від неналежно сплачених винагород, передбачених Договором.

Сплата Позичальником штрафу здійснюється за кожен місяць такого порушення, починаючи з останнього місяця належного виконання Позичальником зобов'язання до сплати Плат за Кредитом.

Крім того, даним пунктом Додаткової угоди було збільшено строк позовної давності за всіма вимогами по Кредитному договору до 50 років. При порушені Позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в Графіку погашення Кредиту, понад 1460 днів, щодо зобов'язань, строк яких не настав, було узгоджено Сторонами Договору, що терміном повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом, починаючи з 1460 дня порушення, вважається простроченою.

П.п. 1,2 Додаткової угоди вказували, що сума заборгованості, що виникла в період з 26.08.2011 року зменшується на 938,89 дол. США за рахунок пені в такому розмірі, однак у разі порушення Позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого в оновленому Графіку погашення кредиту понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 938,89 дол. США.

16 січня 2015 року між представником ОСОБА_2 ОСОБА_5, що діяла на підставі довіреності, та позивачем була укладена ще одна додаткова угода до Кредитного договору № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року, відповідно до якої п. 8.1 Кредитного договору був викладений в іншій редакції, а саме - «банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 16.07.2008 р. по 16.07.2023 р. включно у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 24619,57 дол. США на наступні цілі: 16660,19 дол. США на споживчі цілі, з них 16000,00 дол. США на споживчі цілі шляхом: видачі готівки через касу, а також у розмірі 480 дол. США на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 96,38 дол. США - для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 83,81 дол. США - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 7959,38 дол. США на сплату страхових платежів у випадку і порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в Період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного Договору.

Період сплати вважався з 10 по 14 число кожного місяця.

Погашення заборгованості за цим договором здійснювалась в наступному порядку - щомісяця в період сплати, починаючи з 16.01.2015 року, Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п.п. 3.1, 3.3, винагороди, розрахованої відповідно до п.п. 1.1, 3.6 Договору. Погашення заборгованості здійснюється згідно графіку (Додаток 1 до додаткової угоди) в новій редакції.

Пункт 6 нової Додаткової угоди до Кредитного договору передбачав аналогічні умови, як і в п. 6 Додаткової угоди від 26.08.2011 року.

П.п. 1,2 Додаткової угоди від 16.01.2015 р. вказували, що сума заборгованості зменшується на 1871,65 дол. США за рахунок пені в такому розмірі, однак у разі порушення Позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого в оновленому Графіку погашення кредиту понад 31 день, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 1871,65 дол. США.

Як вбачається із письмової заяви співвідповідача ОСОБА_6, копій додаткових угод та оновлених графіків погашення заборгованості, дані зміни до основного Кредитного договору № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року не були погоджені з поручителем, а позивач натомість не надав жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений та ознайомлений зі змістом додаткових угод. Натомість зміни до основного договору були погоджені лише боржником без поручителя.

Із порівняльного аналізу п. 8.1 основного Кредитного договору № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року та п. 8.1 Додаткових угод від 26.08.2011 р. та від 16.01.2015 р. можна встановити, що банк зменшуючи пеню боржнику спочатку на 938,89 дол. США, а потім на 1871,65 дол. США, збільшив строк дії договору на 10 років, а саме до 16.07.2023 року; збільшив суму кредитних коштів в загальному на 7058,43 дол. США, змінюючи при цьому складову кредитних коштів лише в частині кредитних коштів на сплату страхових платежів; збільшив строк позовної давності до 50 років; змінив період сплати та графіки погашення заборгованості за кредитним договором; змінив розмір штрафу з 250 грн. +5% від ціни позову до 938,89 дол. США, а потім до 1871,65 дол. США; збільшив розмір неустойки з 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки до 100 % від розміру неналежно сплачених відсотків за користування Кредитом та 100 % від неналежно сплачених винагород.

Крім того, слід зазначити, що п. 2.4.4 основного Кредитного договору, з умовами якого погодився поручитель, передбачено право банку при наданні кредиту повністю або частинами перевищувати суму кредиту тільки для сплати страхових платежів. Однак дане положення договору діє лише при наданні кредиту у вигляді поновлюваної лінії.

Натомість п. 8.1 основного Кредитного договору вказує на обов'язок банку надати кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії.

Відтак, суд дійшов висновку, що збільшення суми кредиту в частині страхових платежів при наданні кредиту у не поновлюваній лінії без погодження з поручителем, з урахуванням аналізу п. 2.4.4 Кредитного договору, є збільшенням зобов'язань останнього.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель, хоча і пов'язаний з боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що змінені умови основного Кредитного договору шляхом укладення Додаткових угод, якими було збільшено строк виконання зобов'язання, збільшено розмір кредиту, пені та штрафу, збільшили обсяг відповідальності поручителя, а тому договір поруки від 16.07.2008 року є припиненим, а позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості по кредитному договору з ОСОБА_3 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Дана позиція суду узгоджується із правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України в постанові від 20 лютого 2013 року в справі № 6-172цс12, в постанові від 10 жовтня 2012 року в справі №6-112цс12, які згідно із ст.. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для врахування при застосуванні відповідної норми права, зокрема - до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Зі змісту ч. 1 ст. 559 ЦК України вбачається, що припинення поруки в разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, унаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № CVSWGA00000138 від 16.07.2008 року, який відповідачами належними та допустимими доказами не спростований, убачається, що станом на 09.11.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_2 складає 24570,82 дол. США, що включає в себе: 19059,71 дол. США - заборгованість за кредитом; 1948,3 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 460,26 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1921,99 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,04 дол. США - штраф (фіксована частина); 1169,5 дол. США - штраф (процентна ставка).

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

На підставі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 19059,71 дол. США заборгованості за кредитом; 1948,3 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 460,26 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом підлягають задоволенню.

Разом з тим позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 1921,99 дол. США пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11,04 дол. США штрафу (фіксованої частини); 1169,5 дол. США штрафу (процентної ставки) підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 « Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У пункті 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року ,,Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Отже, положення ч.2 ст.192 ЦК України, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрету Кабінету Міністрів України ,,Про систему валютного регулювання і валютного контролю" можуть бути застосовані тільки при вирішенні питання про стягнення основної заборгованості за кредитом та стягнення відсотків за користування валютним кредитом та не підлягають застосуванню при вирішенні питання про стягнення неустойки, різновидами якої являються штраф та пеня.

Відповідно до абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судові рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести

розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом,

встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Так, згідно розрахунку із застосуванням онлайн-калькулятора та даних із офіційного сайту НБУ пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та штрафи на дату ухвалення рішення становлять (1921,99 дол. США+11,04 дол. США+1169,51 дол. США)* 24,7922 грн.=76918,8 грн.

Відтак, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в частині стягнення із співвідповідача ОСОБА_2 19059,71 дол. США заборгованості за кредитом; 1948,3 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 460,26 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та штрафів (фіксованої частини і процентної складової) 76918,8 грн., в іншій частині позову слід відмовити.

Разом з тим, із співвідповідача ОСОБА_2, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати по оплаті судового збору.

На підставі ст.ст. 16, 509, 526, 527, 530, 536, 553-554, 559, 610- 612, 625, 631, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 197, 208, 209, 212-215, 223, 294, 296, 360-7 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, Дніпропетровської області) на р/р 3111, МФО 305299, - заборгованість по кредитному договору від 16.07.2008 року № CVSWGA00000138, а саме: 19059 (дев'ятнадцять тисяч п'ятдесят дев'ять) дол. США 71 цент - заборгованість за кредитом; 1948 (тисяча дев'ятсот сорок вісім) дол. США 30 центів - заборгованість по процентам за користування кредитом; 460 (чотириста шістдесят) дол. США 26 центів - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 47650 (сорок сім тисяч шістсот п'ятдесят) грн..36 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 273 (двісті сімдесят три) грн. 71 коп. - штраф (фіксована частина); 28994 (двадцять вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн.. 73 коп. - штраф (процентна складова).

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, Дніпропетровської області) на р/р 3111, МФО 305299, - судовий збір в сумі 8344 (вісім тисяч триста сорок чотири) грн. 25 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

СУДДЯ: