Справа № 367/2003/13-ц Головуючий у І інстанції Пархоменко О. В.
Провадження № 22-ц/780/344/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 03.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2013 року у справі за позовом прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа: Комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» про визнання недійсним рішення селищної ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року прокурор м. Ірпеня Київської області звернувся до суду в інтересах держави із вказаним вище позовом, який в подальшому уточнив, мотивуючи тим, що в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства прокуратурою виявлено факт порушення Коцюбинською селищною радою Київської області вимог закону при виділенні громадянам земельних ділянок.

Посилався, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року було затверджено проект землеустрою та передано у власність відповідачу ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування будинку по вул. Радужній, 4 в селищі Коцюбинське Київської області. На підставі даного рішення ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449580 (кадастровий номер :01:040:0089).

і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Райдужній, 4 в смт. Коцюбинське"; визнати недійсним державний акт серії ЯЗ № 449580 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0089, виданий на ім'я ОСОБА_3 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію; визнати право власності держави на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер :01:040:0089; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2013 року позов прокурора задоволено частково. Визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1766/25-5 щодо передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки, визнано недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449580 із відміткою про перехід права власності на ділянку до ОСОБА_2 та скасовано його державну реєстрацію. В решті позову відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. Зокрема зазначає, що земельна ділянка передана у власність ОСОБА_3 із земель в межах селища, а тому рішення селищної ради від 24 грудня 2008 року винесено відповідно до вимог закону і підстави для визнання його недійсним відсутні.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2013 року в частині визнання недійсним державного акта серії ЯЗ № 449580 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер :01:040:0089, для будівництва будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, по вул. Райдужній, 4 у смт. Коцюбинське Київської області, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 та скасування державної реєстрації даного державного акта скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року касаційну скаргу заступника прокурора Київської області задоволено частково, рішення апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вказував, що передача у власність ОСОБА_3 земельної ділянки відбулася з порушенням низки вимог чинного законодавста. Зокрема надана відповідачці земельна ділянка перебуває за межами сел.Коцюбинське, яке не має генерального плану, а отже селищна рада не мала права нею розпоряджатися.

Крім того, спірна ділянка відповідно до рішення РМ УРСР № 673 від 20 червня 1956 року перебуває у постійному користуванні КП «Святошинське лісопаркове господарство» і відноситься до земель лісогосподарського призначення, що стверджується проектом організації лісового господарства і таксаційними описами ділянки. Отже, дана ділянка лісового фонду передана у власність ОСОБА_3 без її вилучення у встановленому порядку у КП «Святошинське лісопаркове господарство» та без зміни її цільового призначення. Крім того, при передачі ділянки у власність відповідача проект землеустрою не проходив державну експертизу, що є порушенням ст.9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Зазначає також, що у подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1209 від 24.04.09 земельна ділянка площею 0,15 га по вул. Райдужній, 4 в смт. Коцюбинське була відчужена на користь ОСОБА_2, про що на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449580 зроблено відмітку про перехід права власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_2

Вважає, що рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.08 № 1766/25-5 не відповідає вимогам закону, порушує право державної власності на спірну земельну ділянку, а тому підлягає визнанню недійсним. З цих же підстав підлягає визнанню недійсним виданий ОСОБА_3 на підставі вказаного рішення державний акт на право власності на земельну ділянку із відміткою про перехід права власності на земельну ділянку ОСОБА_2

Вказує, що зазначений вище договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 24.04.2009р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є нікчемним згідно ст. 228 ЦК України.

Зазначає, що, оскільки уповноваженим державою органом рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3 не приймалось, відповідно до ст. 346 ЦК України право державної власності на цю ділянку не припинено, а право власності відповідача на неї на законних підставах не виникло.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Просив визнати недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.2008 № 1766/25-5 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що спірне рішення прийняте Коцюбинською селищною радою Київської області з перевищенням її повноважень, відповідно на підставі вимог ст.155 ЗК України державний акт підлягає визнанню недійсним та підлягає скасуванню його державна реєстрація. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання права власності держави на спірну земельну ділянку, суд виходили з їх безпідставності.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

За змістом п. «б» ч. 1ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2ст. 116 ЗК України(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття селищною радою рішення та отримання ОСОБА_3 державного акта на право власності на земельну ділянку) право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку виникло з моменту отримання нею державного акта та його державної реєстрації.

Отже, зазначені вище норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта на право власності. Крім того, перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок, встановлено ст. 228 ЦК України.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використаннявсупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами,іншими природними ресурсами (ст. 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Також при кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України повинна враховуватись вина сторін або однієї з них у намірі порушити публічний порядок, проте наявність такої вини судом не встановлювалась.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1766/25-5 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га, розташовану по вул. Райдужній, 4 у смт Коцюбинське Київської області.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії ЯЗ № 449580.

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки № 1209 від 24.04.09 земельна ділянка площею 0,15 га по вул. Райдужній, 4 в смт. Коцюбинське була відчужена на користь ОСОБА_2, про що на державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 449580 зроблено відмітку про перехід права власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_2

Також встановлено, що рішення щодо встановлення або зміни меж смт. Коцюбинське Київської області уповноваженим органом не приймалося, проект установлення меж не розроблявся й не затверджувався.

Встановлено, що спірна земельна ділянка розташована поза межами населеного пункту смт. Коцюбинське Київської області.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволенні позовних вимог, оскільки спірне рішення прийняте Коцюбинською селищною радою Київської області з перевищенням її повноважень, відповідно на підставі вимог ст.155 ЗК України державний акт підлягає визнанню недійсним та підлягає скасуванню його державна реєстрація, крім того, учинення на такому державному акті відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу не змінює суті такого державного акту як недійсного.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді: