Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/307/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

27.01.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

Суддів - Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

23.07.2015 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 25403,22 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторонами укладено кредитний договір, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок, випустив і надав платіжну картку, а також здійснював її обслуговування. ОСОБА_2 зобов'язався у строки здійснювати погашення заборгованості, проте через неналежне виконання умов договору виникла заборгованість на вказану суму. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2211 грн. 84 коп. У апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить скасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2015 року та ухвалити нове про задоволення позову , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України. Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції дійшов висновку , що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір ОСОБА_2 не підписував, тобто при укладенні кредитного договору було відсутнє вільне волевиявлення сторони правочину на його вчинення, а тому наданий ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" кредитний договір у виді заяви від 30.05.2006 року не може бути визнаний доказом існування між сторонами будь-яких договірних правовідносин. Інших доказів, які свідчать про укладення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і ОСОБА_2 кредитного договору суду не надано, а тому у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відсутні правові підстави вимагати стягнення коштів за кредитним договором.

Про те, погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається із матеріалів справи , ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звертаючись у суд з позовом до ОСОБА_2 посилалося на наявність укладеного між сторонами договору б/н від 14.06.2006 року , відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок, випустив і надав платіжну картку, разом із тим відповідач неналежно виконував зобов'язання по договору у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 25403,22 грн. Заперечуючи проти позову відповідач посилався на те, що договір з Банком б/н від 14.06.2006 року не підписував і цей договір є сфальсифікований. При цьому зустрічного позову про визнання недійсним договору , на який посилається Банк як на підставу позову не подав, а заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, яке задоволено судом. За наслідками проведеної судової почеркознавчої експертизи , яка встановила, що підписи від імені ОСОБА_2 у заяві на отримання кредиту від 30.05.2006 року (а.с.53), копіях сторінок паспорта НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2 та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.50), виконані не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с.66-71), суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Разом із тим при постановленні зазначеного рішення судом першої інстанції не було враховане наступне. Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Як вбачається із матеріалів справи , докази визнання недійсним договору б/н від 14.06.2006 року - відсутні , він не є нікчемним , укладений відповідно до вимог діючого законодавства, його стороною зазначено відповідача - ОСОБА_2 За таких обставин встановлення судом факту не підписання даного договору відповідачем , без визнання договору недійсним , не може бути підставою для відмови у задоволенні позову , оскільки ст. 204 ЦК України визначено презумпцію правомірності правочину. Апеляційним судом встановлено , що між Банком та ОСОБА_2 14.06.2006 року укладено договір про надання банківських послуг , який складається із заяви та Умов та правил надання банківських послуг.( ас. 6-13, 53) У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що всі ідентифікуючі його дані , зазначені у заяві , окрім дівочого прізвища матері , відповідають дійсності, але заперечив факт укладення цього договору з посиланням на те, що у 2006 році загубив копії сторінок паспорту та ідентифікаційного номеру. Відповідно до змісту заяви, ОСОБА_2 14.06.2006 року було відкрито рахунок та видано картку № НОМЕР_2. ( ас. 53) Згідно роздруківки руху коштів по картці НОМЕР_2 , відкритої на ім.'я ОСОБА_2 , 16.06.2006 року встановлено кредитний ліміт у сумі 5000.00 грн. У подальшому з використанням даної платіжної картки здійснювалися операції по зняттю готівки та поповненню рахунку.( ас. 43-47) Розмір заборгованості за договором б/н від 14.06.2006 року , укладеному між Банком та ОСОБА_2 становить 25403,22 грн., що підтверджується розрахунком та відповідає умовам договору. Розмір заборгованості не оспорено, заяви про застосування строку позовної давності не подано ( ас. 4-5) З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини регулюються ст.ст. 204, 526, 530, 549, 638, 1054, 1056-1 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). З врахуванням викладеного вище , колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позову оскільки відповідачем не виконано зобов'язань за договором, який не визнано недійсним. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-87 цс 12 від 19.12.2012 року. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що зазначене рішення суду не є перешкодою для подання відповідачем позову про визнання недійсним договору б/н від 14.06.2006 року. Виходячи з вищенаведеного , колегія суддів дійшла висновку , що судом першої інстанції постановлено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права , його висновки не відповідають обставинам справи , що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції , не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Керуючись ст.ст. 204, 526, 530, 549, 638, 1054, 1056-1 ЦК України , ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309,ст.ст. 313, 314, 316, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити. Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення . Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 14.06.2006 року у сумі 25403,22 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом - 4686,70 грн., за відсотками - 19030,65 грн., а також штрафу - 500 грн. (фіксована частина), штрафу - 1185,87 грн. (процентна складова). Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк понесені судові витрати у суді першої та апеляційної інстанції у сумі 533,46 грн. Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :