Провадження по справі № 2/752/1634/16
27.01.2016 року м.Києва Голосіївський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді - Сальникової Н.М.,
секретаря - Захаревської Н.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Надра Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Публічне акціонерне товариство «Надра Банк» звернулось до Голосіївського районного суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Пред'явлені позовні вимоги мотивовані тим, що 18.04.2007 року між КБ «Надра банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 59/П/27/2007-840, за умовами якого позичальник отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19 947,52 доларів США з відсотковою ставкою 14,4%.
Згідно п.3.2 кредитного договору № 59/П/27/2007-840 від 18.04.2007 року ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору /а.с.1-2/.
В судове засідання представник позивача ПАТ «Надра Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, завчасно подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, надав згоду на постановлення у справі заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, проте були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення та оголошення у пресі. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду завчасно подано до канцелярії суду не було.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказів встановлено, що 18.04.2007 року між КБ «Надра банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 59/П/27/2007-840, за умовами якого позичальник отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 19 947,52 доларів США з відсотковою ставкою 14,4%.
Згідно п.3.2 кредитного договору № 59/П/27/2007-840 від 18.04.2007 року ОСОБА_3 на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору /а.с.10-12/.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст.ст.526,527 ЦК України, згідно яких, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України) та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, в разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне) виконання (ст.610 ЦК України).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).
За договором поруки, у відповідності до ч.1 ст.553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (як правило, грошового). Відповідно до кредитного договору поручитель відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право банку вимагати виконання зобов'язань, вказаних в даному кредитному договорі, повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.
Згідно ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч.1 ст.543 ЦК України).
Протягом розгляду цивільної справи відповідачі не скористалися своїми процесуальними правами та не надали до суду належних та допустимих доказів, які би містили інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов'язань за укладеними кредитним договором та договором поруки.
Оскільки, ані відповідач ОСОБА_1, який отримав кредит, ані відповідач ОСОБА_3, що поручився за виконання відповідачем - ОСОБА_1 зобов'язань за договором № 59/П/27/2007-840 від 18.04.2007 року, не виконали належним чином взятих на себе зобов'язань згідно укладених кредитного договору, суд приходить до висновку про необхідність солідарного стягнення з відповідачів заборгованість в сумі 62 092,70 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 305 079,77 грн.
Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідачів по справі на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 530, 1049, 1050 ЦК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Надра Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ІНН НОМЕР_1, ОСОБА_2 ІНН НОМЕР_2 на користь держави судовий збір у сумі 3654 грн 00к.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.М. Сальникова