Справа №566/1020/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі:

одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.

за секретаря Мельничук Т.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області, ОСОБА_4 про скасування рішення про оформлення права приватної власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування його державної реєстрації та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області, ОСОБА_4, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради № 9 від 25 лютого 2010 року про оформлення права приватної власності в частині 3/7 на житловий будинок за ОСОБА_6; визнати недійсним свідоцтво про право власності в частині 3/7 на житловий будинок по вул. Молодіжна,10 в с. Боремець Млинівського району Рівненської області, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради на ім'я ОСОБА_6; визнати за нею право власності на 3/7 частки вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що є спадкоємицею двоюрідного брата ОСОБА_7, який помер 9 жовтня 2014 року, оскільки вчасно подала заяву про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, що залишилось після смерті брата, а саме на частку ОСОБА_7 в житловому будинку по вул. Молодіжна,10 в с. Боремець Млинівського району Рівненської області, їй було відмовлено у видачі свідоцтва на вказане майно по причині відсутності правовстановлюючих документів.

Зазначає, що ОСОБА_7 був інвалідом дитинства 2-ї групи. Доки були жива його мати, то вона доглядала брата. Після смерті матері деякий час брат знаходився у спецбудинку для осіб з обмеженими можливостями, а саме в психо-неврологічному диспансері. З 20 листопада 2013 року над ним було встановлено опіку, а її призначено опікуном.

26 лютого 2014 року в інтересах ОСОБА_7, вона, як опікун, подала заяву про прийняття спадщини після смерті його матері для оформлення спадщини на житловий будинок, в якому проживали ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Однак, після подання вказаної заяви, їй стало відомо, що право власності на житловий будинок в с. Боремець по вул. Молодіжній № 10, зареєстровано 17.03.2010 року за ОСОБА_6 - рідним братом ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.03.2010 року виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області.

Позивач вважає, що дане свідоцтво видано без наявних на те правових підстав, оскільки будинок був власністю колгоспного двору. У 1982 році відбувся поділ колгоспного двору з присвоєнням нових особових рахунків.

Зокрема, ОСОБА_8 була головою одного колгоспного двору, а членами двору були її діти - непрацездатний ОСОБА_7 і непрацездатна ОСОБА_9.

Головою іншого колгоспного двору за іншим особовим рахунком був ОСОБА_6, а членами двору були члени його сім'ї - ОСОБА_10, неповнолітня ОСОБА_11, неповнолітня ОСОБА_12.

Таким чином, після поділу колгоспного двору, виходячи з рівності часток кожного члена при поділі, частка кожного з членів колгоспного двору, складала 1/7 частину нерухомого майна.

19 листопада 1992 року ОСОБА_9 померла, а тому відповідно до діючого на той час ЦК УРСР ( ст. ст. 549, 529) мати ОСОБА_8 успадкувала частку після смерті дочки, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

ОСОБА_2 також зазначає, що 28 вересня 1995 року померла ОСОБА_8. На момент смерті ОСОБА_8 з нею проживав її син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, останній прийняв спадщину після смерті матері, як такий що проживав з нею на час смерті. Будь-які інші спадкоємці, крім ОСОБА_7 з померлою ОСОБА_8 не проживали і спадщини не приймали. Таким чином, вважає, що ОСОБА_7 є власником 3/7 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, а свідоцтво, видане 25.02.2010 року про право власності на весь спірний будинок на ім'я ОСОБА_6 видано безпідставно.

Після смерті ОСОБА_7 вона- Саверська В.Й. прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву. Вважає, що в порядку спадкування набула право власності на частку будинку, належну її двоюрідному брату ОСОБА_7 та просить визнати за нею право власності на 3/7 житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в с. Боремець Млинівського району Рівненської області по вул. Молодіжна,10.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 позов підтримали з підстав, наведених у позовній заяві з урахуванням уточнення позовних вимог та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області ОСОБА_13 в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомленна про час і дату судового засідання. Будучи присутньою в судовому засіданні 28.12.2015 року, позовні вимоги визнала. Суду пояснила, що дійсно при вивченні погосподарських книг сільської ради, з'ясувалось, що рішення сільської ради про оформлення права власності на спірний житловий будинок та видача свідоцтва про це, приймалось на основі даних погосподарських книг, згідно яких головою господарства був зазначений ОСОБА_6. Проте, не було враховано, що згідно погосподарського обліку рахувався ще один погосподарський рахунок по будинку в с. Боремець Млинівського району, головою якого була ОСОБА_8. Тому, вважає, що рішення сільської ради про оформлення права власності на спірний будинок за ОСОБА_6, було видано без врахування цих обставин, а тому погоджується, що воно є незаконним.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомленя про час і дату слухання справи, заяви про розгляд справи у її відсутності чи заперечень проти позову або будь- яких письмових пояснень, не надала. ( а.с.60) .

Заслухавши пояснення позивача, її представника, представника ОСОБА_3 сільської ради та проаналізувавши досліджені в суді докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 був інвалідом дитинства та проживав з народження зі своєю матір'ю ОСОБА_8 за адресою с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна, №10. ( а.с. 25, 26)

Згідно записів у погосподарських книгах ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області, житловий будинок за адресою с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна,10. був власністю колгоспного двору. Пізніше відбувся поділ колгоспного двору з присвоєнням окремих номерів погосподарського обліку.

Так, ОСОБА_8 до 1983 року була головою колгоспного двору за особовим рахунком № 849, а членами двору були її діти - непрацездатний ОСОБА_7 і непрацездатна ОСОБА_9, син ОСОБА_6, його дружина ОСОБА_10 з дітьми ( онуками) ОСОБА_11 та ОСОБА_12. Вказане підтверджується записами в погосподарській книзі за 1980-1982 роки ( а.с. 71)

Починаючи з 1983 року колгоспний двір було розділено. Зокрема, згідно особового рахунку № 847 головою колгоспного двору була ОСОБА_8, а членами двору її діти - непрацездатний ОСОБА_7 і непрацездатна ОСОБА_9. Згідно особового рахунку № 848 головою колгоспного двору став ОСОБА_6 , а членами двору стали члени його сім'ї - дружина ОСОБА_10 з дітьми ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

До поділу, у власності колгоспного двору знаходився житловий будинок 1974 року забудови з надвірними будівлями і спорудами, а саме хлівом, льохом і колодязем. Зазначені обставини підтверджуються записами в погосподарській книзі за 1983-1985 роки. ( а.с. 72)

Відповідно до ст. 125 ЦК УРСР ( 1963р.), яка підлягає застосуванню до правовідносин, що існували на той час, при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному дворові і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, враховуючи, що на час поділу колгоспного двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних, нараховувалось сім членів колгоспного двору, то після поділу колгоспного двору, виходячи з рівності часток кожного члена при поділі, частка кожного з членів колгоспного двору, складала 1/7 ч. нерухомого майна.

Отже, сумарна частка ОСОБА_8 та її дітей ОСОБА_7 і непрацездатної ОСОБА_9 на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами після поділу колгоспного двору становила 3/7 частин від 1/1 цілої житлового будинку в с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна, №10.

Такаж частка кожного члена колгоспного двору існувала і на час припинення колгоспного двору у 1991 році у відповідності до закону "Про власність", прийнятого 15 квітня 1991 року, а відтак ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 стали власниками по 1/7 ч. житлового будинку з надвірними будівлями в силу закону, так-як колгоспний двір було припинено.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 19 листопада 1992 року ОСОБА_9 померла. Її мати ОСОБА_8 успадкувала 1/7 частку дочки за правилами ст.ст. 529, 649 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Після цього, 28 вересня 1995 року ОСОБА_8 померла і єдиним, хто залишився проживати у цій частині будинку, був ОСОБА_7, що підтверджується даними з погосподарської книги, а також відомостями сільської ради ( а.с. 31 ) .

Таким чином, на час смерті матері ОСОБА_8, ОСОБА_7 був єдиним спадкоємцем майна померлої за окремо відкритим особовим рахунком в спірному житловому будинку, загальна частка якого становила 3/7.

З наведеного видно, що ОСОБА_7 відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті матері, яка на той час складалася з 2/7 частин у спірному житловому будинку і , таким чином, став власником 3/7 частин спірного будинку.

В той же час, як видно з рішення ОСОБА_3 сільської ради № 9 від 25.02.2010 року оформлення права власності на спірний будинок, проводилось ОСОБА_6 без врахуванням того, що ОСОБА_7 є власником 3/7 частин будинку. Отже, таке рішення ОСОБА_3 сільскої ради та видане на його підставі свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_6 в частині 3/7 ч. будинку порушує право власності ОСОБА_7 на будинок і в цій частині є незаконним, а тому відповідно до ст.16 ЦК України підлягає скасуванню. З цих підстав свідоцтво про право власності в частині 3/7 ч. житлового будинку, видане на ім'я ОСОБА_6 є недійсним.

Судом також встановлено, що 09.10.2014 року ОСОБА_7 помер. ( а.с.9) ОСОБА_2 є його двоюрідною сестрою і прийняла спадщину після його смерті, оскільки подала заяву про це до нотаріальної контори. Факт родинних стосунків та прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_7 підтверджується витягами з державного реєстру актів цивільного стану,а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі ( а.с.10-16, 23). Прийняття спадщини після його смерті іншими спадкоємцями, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Проте оформити право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_2 не змогла з об'єктивних причин, а саме через те, що право на 3/7 ч. спірного житлового будинку з надвірними будівлями не було зареєстровано за спадкодавцем, так-як весь будинок був зареєстрований за ОСОБА_6. Вказане випливає з обставин, встановлених судом в судовому засіданні та підтверджується документально. Зокрема, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 ( а.с.34-38)

Таким чином, з огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, суд прийшов до висновку що позивач, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_7, на законних підставах набула право власності на спадкове майно за законом, зокрема на 3/7 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою с. Боремець Млинівського району Рівненської області, вул. Молодіжна, 10. Однак, як видно з матеріалів справи, з часу подачі заяви про прийняття спадщини, всупереч вимогам ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтва про право на спадщину за законом не одержала, у зв'язку з чим, не в змозі реалізовувати своє право власності на спадкове майно.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позивач на законних підставах набула право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7 і знаходиться на території ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області, однак це право ОСОБА_2 є невизнаним, а тому підлягає захисту.

Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 125, 529, 649 ЦК УРСР, ст. ст. 16, 328, 1216, 1225, 1233, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 15, 158-159, 208-210, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області, ОСОБА_4 про скасування рішення про оформлення права приватної власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування його державної реєстрації та визнання права власності задовольнити.

Скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області №9 від 25 лютого 2010 року про оформлення права приватної власності за ОСОБА_6 в частині 3/7 часток від 1/1 частини на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Молодіжна, №10, в с. Боремець Млинівського району Рівненської області.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Млинівського району Рівненської області від 15.03.2010 року на ім'я ОСОБА_6 - в частині 3/7 часток від 1/1 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Молодіжна, №10, в с. Боремець Млинівського району Рівненської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_7, який помер 09 жовтня 2014 року, а саме - на 3/7 частки житлового будинку від загальної площі 79,1 квадратних метрів, житлової площі 54,2 квадратних метрів та на 3/7 частки надвірних будівель і споруд, що розташовані по вул. Молодіжна, №10, в с. Боремець Млинівського району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ: