Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/637/16-ц
Провадження № 2/499/391/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"25" липня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2.

Останнім місцем проживання якої та місцем відкриття спадщини є с. Гудевичеве Іванівського району Одеської області .

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Позивачка є спадкоємицею вказаного майна за заповітом. Спадщину прийняла, оскільки звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачка не може оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок. Та вони не можуть бути видані після смерті ОСОБА_2, що суперечить ст. 25 ЦК України, згідно якої цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У зв'язку з цим позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказаний житловий будинок.

Представник позивачки у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, відповідно до якої, позов визнав в повному обсязі, просив справу слухати у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ст. 60 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України, згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказі в сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Суд, при дослідженні доказів, якими позивач обґрунтував позов встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Останнім місцем проживання якої та місцем відкриття спадщини є с. Гудевичеве Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Вищевказане майно померла заповідала позивачці, ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 12 грудня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Позивачка по справі є спадкоємицею за заповітом на житловий будинок, що підтверджується доданою до матеріалів справи копією заповіту та інформацією з нотаріальної контори.

Позивачка прийняла спадщину, оскільки в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Доказом цього є фотокопія заяви позивача, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи у приватного нотаріуса Іванівського районного нотаріального округу Одеської області.

Позивачка прийняла спадщину, але не оформила право власності на житловий будинок в установленому законом порядку.

Отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в нотаріальній конторі не є можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цей будинок на ім'я померлої та його державна реєстрація, що підтверджується постановою приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Отримати правовстановлюючі документи після смерті не можливо, оскільки цивільна правоздатність припиняється у момент смерті особи відповідно до ст.25 ЦК України.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-IV від 01.07.2004 року права на нерухоме майно та їх обтяжень визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, за умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно вимог ч.3 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В силу ч.4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5і зареєстрованим в Мін'юсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки громадян у погосподарські книги місцевих рад.

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Житловий будинок по АДРЕСА_1, побудований в 1952 році, про що свідчать технічний паспорт від 20.04.2016 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, та характеристика до нього.

Відповідно до витягу з погосподарської книги Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області вищевказаний житловий будинок внесений в погосподарську книгу за особовим рахунком НОМЕР_1, та зазначено, що власником даного будинку являється ОСОБА_2.

З огляду на вищенаведене, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 володіла будинком за адресою АДРЕСА_1, тобто їй належало право власності на зазначений будинок.

Згідно з ч.1ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з наведеного , суд вважає , що згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе позовну заяву ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Керуючись ст.ст.16,328,1216,1218,1221,1222,1223 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування » № 7 від 30 травня 2008 р., ст.14,57,60,174,212,213 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Калинівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Рішення є підставою для реєстрації права власності та внесення змін до технічної документації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяІ. В. Погорєлов