28.01.2016 Справа № 363/2969/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вишгород 28 січня 2016 року

Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Купрієнка С.І.

секретаря: Рибки І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, Головне територіальне управління юстиції у Київській області Вишгородське районне управління юстиції про визнання недійсними договорів іпотеки до кредитного договору, додаткових договорів ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання недійсними договорів іпотеки до кредитного договору, додаткових договорів.

Свій позов мотивують тим, що вони являються дітьми ОСОБА_4. Вважають, що незважаючи на те, що вони не були зареєстровані в переданому відповідачем в іпотеку житловому будинку разом із земельною ділянкою, їхнє право на користування цим житлом виникло з моменту народження відповідно до ст.ст.150, 155, 156 Житлового кодексу Української РСР та ст.ст. 331, 402, 405 ЦК України.

Крім того, дозволу органу опіки та піклування на укладення такого договору отримано не було, хоча на момент укладання договору в житловому будинку проживали неповнолітні діти.

Позивачі та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити.

Представник відповідачаПАТ «ОСОБА_3 Аваль» проти задоволення позову заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову не заперечували , пояснивши ,що представники Банку не цікавились при укладенні іпотечних договорів про проживання там малолітніх дітей.

Інші учасники судового процесу, треті особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, Головне територіальне управління юстиції у Київській області Вишгородське районне управління юстиції до суду не зявились, хоча були належним чином повідомлені судом про день, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки до суду не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані сторонами докази та матеріали справи, суд вважає, що пред*явлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 629 ЦПК України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих суду пояснень та документів встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Олександріна являємось дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 вересня 2004 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 08 липня 1995 року зроблено відповідний запис за № 1213, та свідоцтвом про народження від 23 вересня 2004 року, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15 січня 1997 року зроблено відповідний запис за № 82 (ас.11).

В березні 2015 року позивачам стало відомо про те, що між нашим батьком ОСОБА_4 відповідачем по справі та Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» були укладені наступні договори:

-Кредитний договір № 014/9408/74/49702 від 30.11.2006 року;

-Договір іпотеки від 30.11.2006 року що, був посвідчений ОСОБА_6 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим номером 3682, до кредитного договору № 014/9407/74/49702 від 30.11.2006 року;

-Додатковий договір від 17.09.2007 року за № 1, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, та зареєстрований в реєстрі за № 2147, до договору іпотеки від 30.11.2006 року;

-Додатковий договір від 21.09.2007 року за № 2, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, та зареєстрований в реєстрі за № 2229, до договору іпотеки від 30.11.2006 року;

-Договір про внесення змін та доповнень від 19.07.2010 року за № 3, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, та зареєстрований в реєстрі за № 1446, до договору іпотеки від 30.11.2006 року,

Договір іпотеки від 30.11.2006 року забезпечує вимогу Іпотекодержателя (ПАТ «ОСОБА_3 Аваль»), що випливає з кредитного договору № 014/9407/74/49702 від 30.11.2006 року, (а також з усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору), за умовами якого ОСОБА_4, зобовязаний до 30 листопада 2026 року повернути ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредит у розмірі 340 000,00 (триста сорок тисяч) доларів США, сплатити 14% річних за користування ним згідно умов кредитного договору, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором та договором іпотеки.

Предметом договору іпотеки є: житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишгород, мікрорайон «Дідовиця», вул.. Виноградна, буд. №122., що належить Іпотекодавцю (ОСОБА_4П.) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 30 листопада 2006 року за реєстром № 3671. (ас.14-22).

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на житловий будинок, виданого Вишгородським бюро технічної інвентаризації №11999416 від 29 вересня 2006 року вищезазначене нерухоме майно складається з: літера «А» - житловий будинок (цегла), житлова площа 63,6 кв. м.; І свердловина; 1-4 огорожа.

Загальна площа 319,8 кв. м., загальна вартість житлового будинку складає 657 130,00 (шістсот пятдесят сім тисяч сто тридцять гривень 00 коп.) грн. (ас.23-24)

Земельна ділянка, розташована на масиві «Дідовиця» села Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, яка належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 30 листопада 2006 року за реєстром № 3671. (ас.25-26)

Кадастровий номер 32 218 860 00 01 028 0122. Площа земельної ділянки складає 0,1094 га. Цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно Висновку про експертну грошову оцінку земельної ділянки, складеного експертом оціночної діяльності ТОВ «Земельний кадастр» ринкова вартість земельної ділянки становить 224 193,42 (двісті двадцять чотири тисячі сто девяносто три гривні 42 коп.) грн. (ас.27).

Загальна вартість предмету іпотеки визначилась сторонами у сумі 1 467 934,00 (один мільйон чотириста шістдесят сім тисяч девятсот тридцять чотири гривні 00 коп.) грн.

В судовому засіданні було встановлено, що спірний договір іпотеки та укладені до нього додаткові договори та доповнення не були погоджені у встановленому порядку Органом опіки та піклування, завданням якого є захист прав неповнолітніх та малолітніх дітей при вирішенні питання розпорядження майном, яким вони володіють чи користуються.

Даний факт підтверджується довідкою з Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вишгородської міської ради від № 2-28/706 від 24.06.2015 року (ас.34).

У будинку, що розташований за адресою: Київська область, м. Вишгород, мікрорайон «Дідовиця», вул. Виноградна, буд. №122, який є предметом застави, ще до моменту укладання договору іпотеки позивачі проживали разом з батьками, що підтверджується довідкою з Товариства індивідуальних забудовників «Дідовиця» від 01.07.2015 року за №01/07, а отже, як члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мали право на користування цим житлом відповідно до закону(ас.38).

В ході судового засідання було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_7, який показав суду, що позивачі разом з батьками переїхали та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1Дідовиця» м. Вишгород Київської області з 01.10.2006 року.

Відповідно до ст. 203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст.215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вичнення правочину стороною (сторонами) вимог , які встановлені частинами першою-третьою, п*ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

У відповідності до ч.2, ч.3, ч.4 ст. 177 Сімейного кодексу України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав:

укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири;

видавати письмові зобов'язання від імені дитини;

відмовлятися від майнових прав дитини.

Батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, передбачених частиною другою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Відповідно до ч 2 та ч.3 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сімї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобовязані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги про розірвання договорів є доведеними, а тому позов підлягає задоволенню.

Суд вважає , що позовні вимоги в частині зобов*язання приватного нотаріуса виключити з державного реєстру заборону відчудження іпотечного майна є передчасними і такими , що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 123, 212, 213 ЦПК України, на підставі ст. ст. 203 ,215, 328, 334, 387, 388, 392 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_8 Олександрівни, ОСОБА_2 до ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5, орган опіки та піклування виконавчого комітету Вишгородської міської ради Київської області, Головне територіальне управління юстиції у Київській області Вишгородське районне управління юстиції про визнання недійсними договорів іпотеки до кредитного договору, додаткових договорів задовольнити частково.

Визнати недійсним договір іпотеки від 30.11.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 3682 до кредитного договору № 014/9407/74/49702 від 30.11.2006 року.

Визнати недійсним додатковий договір від 17.09.2007 року за № 1 до договору іпотеки від 30.11.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2147.

Визнати не дійсним Договір про внесення змін та доповнень від 19.07.2010 року за № 3, посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, та зареєстрований в реєстрі за № 1446, до договору іпотеки від 30.11.2006 року.

В задоволенні позову в частині зобов*язання приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 виключити з державного реєстру іпотек заборону відчудження житлового будинку , що знаходиться за адресою :Київська області м.Вишгород , мікрорайон „Дідовиця , вул. Виноградна , буд.№122 , та виключити з державного реєстру іпотек заборону відчудження земельної ділянки , площею 0,1094 га , цільове призначення якої для будівництва та облсуговування житлового будинку , що знаходиться за адресою :Київська область Вишгородський район , с.Нові Петрівці масив „Дідовиця , кадастровий номер 32 218 860 00 01 028 0122 , відмовити.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області.

Суддя