АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/909/2016 Головуючий у І інстанції - Мальцев Д.О.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Повного товариства «Ломбард «Альянс авто іпотечних кредиторів Стецьков та компанія» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києва, третя особа - Повне товариство «Ломбард «Альянс авто іпотечних кредиторів Стецьков та компанія», про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, обґрунтовуючи тим, що 16.10.2014 року старшим державним виконавцем Савчуком К.П. було проведено опис майна ОСОБА_3 та складено акт опису та арешту майна в квартирі АДРЕСА_1. Під час складання вказаного акту опису та арешту майна у квартирі боржника перебували речі позивача, що були включені в цей акт. Ці речі належать на праві приватної власності, але були помилково віднесені державним виконавцем до майна боржника. Таким чином, внаслідок накладення арешту позивач був позбавлений права власності.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року позов задоволено частково. Визнано право власності ОСОБА_3 на майно, а саме: Ноутбук «Apple «Мак BOOK aiр 13», чоботи Vito Rossi, випрямляч для волосся «Philips», праска «Saturn», плойка для волосся «Moser». Знято арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3, а саме: Ноутбук «Apple «Мак BOOK aiр 13», чоботи Vito Rossi, випрямляч для волосся «Philips», праска «Saturn», плойка для волосся «Moser», накладений відповідно до акту опису й арешту майна від 16.10.2014 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Савчук К.П. Зобов'язано державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Савчук К.П. повернути майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3, а саме: Ноутбук «Apple «Мак BOOK aiр 13», чоботи Vito Rossi, випрямляч для волосся «Philips», праска «Saturn», плойка для волосся «Moser», передане на відповідальне зберігання за адресою: АДРЕСА_2. У задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Повного товариства «Ломбард «Альянс авто іпотечних кредиторів Стецьков та компанія» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та залишити без розгляду позовну заяву у зв'язку з несплатою судового збору за позовом майнового характеру та не визначенням вартості майна, а у разі розгляду справи по суті ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, неповністю встановлені обставини справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, зокрема, зазначає, що до участі у справі не було залучено належного відповідача, апелянта не було повідомлено про судові засідання, позивачем не було сплачено судовий збір за подання позову, докази, надані позивачем, не підтверджують її право власності на зазначене нею майно.

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

Сторони по справі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Колегія суддів на підставі ст.. 305 ЦПК України прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися, так як вони належно повідомлені, їх явка до суду апеляційної інстанції не є обов'язковою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві знаходиться на виконанні виконавчий лист № 2-12780/11, виданий 31.05.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь Повного товариства Ломбард «Альянс іпотечних кредиторів Стецьков та компанія» заборгованості за договором кредиту у розмірі 425 556,25 грн., судового збору 2 823 грн., а всього 428 379, 25грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва Савчуком К.П. накладено арешт на майно, у тому числі: Ноутбук «Apple «Мак BOOK aiр 13», чоботи Vito Rossi, босоніжки, 2 плойки для волосся, випрямляч для волосcя «Philips», праска «Saturn», тумбочка пластикова, сумка жіноча Furla, 2 сумки жіночі, яке перебувало за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт опису й арешту майна. При цьому вказане майно було передане на відповідальне зберігання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.. 60 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй , а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що право власності є непорушним, позивач надала докази права власності на частину арештованого майна.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовом до ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва. Однак, державним виконавцем, який склав акт про опис та арешт спірного майна, лише вчиняються дії щодо стягнення боргу із ОСОБА_5, за адресою якої було описане та вилучене арештоване спірне майно, виконавча служба не є власником цього майна, а тому в цій частині позовних вимог не може виступати належним відповідачем по справі.

Сама ОСОБА_5 не заперечувала проти опису її майна та не зверталася із будь-якими заявами про те, що частина арештованого майна належить не їй, тобто визнавала, що арештоване майно є її власністю, однак, при цьому вона не була залучена до участі у справі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та визнаючи за нею право власності на спірне майно, суд першої інстанції не врахував, що державним виконавцем було описано то вилучено майно ОСОБА_5 та розглянув справу за її відсутності, порушивши її матеріальні та процесуальні права.

Справа також була розглянута за відсутності стягувача за виконавчим провадженням, що також призвело до порушення його процесуальних прав.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивач не надала суду належних та достовірних доказів того, що речі, які вона просить вилучити із-під арешту, належать їй на праві власності.

Надані позивачем квитанції , гарантійні талони, на думку колегії суддів, не свідчать, що спірні речі належать саме позивачу, оскільки вони такої інформації не містять.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції повинно бути скасоване як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено, оскільки позивачем не доведені позовні вимоги.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Повного товариства «Ломбард «Альянс авто іпотечних кредиторів Стецьков та компанія» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 18 травня 2015 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києва, третя особа - Повне товариство «Ломбард «Альянс авто іпотечних кредиторів Стецьков та компанія», про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: Судді :