Справа № 500/7232/15-ц
Провадження № 2/500/135/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Черненко Х.М.,

за участю: представників позивача за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача за первісним позовом ОСОБА_3, представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2015 року ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ОСОБА_5, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира АДРЕСА_1 належить в рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7. 24.11.2013 року померла ОСОБА_6, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини вищевказаної квартири, яку прийняли ОСОБА_8 та ОСОБА_3 02.12.2013 року померла ОСОБА_8, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яке прийняв ОСОБА_5 Однак, при зверненні до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що не були надані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем.

12.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказана квартира належить в рівних частках ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7. 24.11.2013 року померла ОСОБА_6, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини вищевказаної квартири, яку прийняли ОСОБА_8 та ОСОБА_3 Однак, при зверненні до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_3 було відмовлено, у звязку із тим, що між ним та ОСОБА_1, представником неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спір з питання розподілу спадкового майна.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.01.2016 року зустрічний позов ОСОБА_3 був обєднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5.

Позивач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні, зустрічні позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення.

Відповідач за первісним позовом та його представник, первісні позовні вимоги визнали та не заперечують проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні.

Представник комунального підприємства «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджено відповідною розпискою про отримання судової повістки.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що первісні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про право власності № 42 від 17.01.1996 року, виданим Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації, зареєстрованим в реєстрі за № 61Б-214.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 354625 від 26.11.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 померла 24.11.2013 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36320920 від 15.01.2014 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_6, відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_6 являються:

- син ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 047819, виданим 27.11.1959 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл;

- донька ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ ЖД № 253102, виданим 10.10.1975 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 0 від 12.11.2013 року, згідно якого ОСОБА_7 при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Сніжко», свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖД № 272201, виданим 06.03.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ізмаїльської міської ради Одеської області, згідно якого ОСОБА_10 після розірвання шлюбу залишила прізвище «Сніжко», свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 9131873, повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_11 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Кисиленко» та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 032996, виданим 15.02.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого ОСОБА_8 після розірвання шлюбу залишила прізвище «Кисиленко».

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_12 з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Згідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджено будинковою книгою на квартиру АДРЕСА_1, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_12 № 5/02-14 від 12.01.2016 року ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, представником неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спір з питання розподілу спадкового майна.

ОСОБА_8 померла 02.12.2013 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 354681, виданим 03.12.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_8 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36321016 від 15.01.2014 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_8, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_8 являються:

- син ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 226612, повторно виданим 17.11.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області;

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини був малолітнім, тобто прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_12 № 583/02-14 від 10.11.2015 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не надані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, померлої 02.12.2013 року, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 24.11.2013 року, право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13