Справа № 130/1200/16-ц Провадження № 22-ц/772/2517/2016Головуючий в суді першої інстанції Вернік В. М.
Категорія 69Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участі секретаря Кирилюк Л.М.,

заявника ОСОБА_2, зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за заявою ОСОБА_2, за участі заінтересованої особи виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою та просив встановити факт належності йому дублікату заповіту, складеного 17 березня 2004 року ОСОБА_4, який виданий секретарем виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області 5 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 28.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09.06.2016 року відкрито провадження в даній справі.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 липня 2016 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення поданої ним заяви без розгляду, просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення заявника і зацікавленої особи, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Спір про право, це спір, що пов'язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб'єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просив встановити належність йому дублікату заповіту, складеного 17 березня 2004 року ОСОБА_4, який виданий секретарем виконкому Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області 5 березня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 28.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для визначення, яким шляхом здійснювати дії для прийняття спадщини, що вбачається як з поданої заяви так і з апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, у обґрунтування своїх висновків зазначав, що у підготовчому засіданні встановлені обставини неприйняття фактично заявником спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, стосовно якої вбачав спір про право, що потребує вирішенню ОСОБА_2 на загальних підставах у порядку позовного провадження.

Погодитись з таким висновком не можна, оскільки він є передчасним.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України№7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2, заявник просив встановити юридичний факт належності йому дублікату заповіту, складеного 17 березня 2004 року ОСОБА_4, оскільки при складанні зазначеного заповіту секретарем сільської ради було допущено помилку в написанні його прізвища.

Суд першої інстанції не забезпечив повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, а також участі у розгляді справи усіх заінтересованих осіб, не перевірив існування інших спадкоємців ОСОБА_4, у разі їхнього існування не з'ясував їх ставлення до встановлення даного факту, що призвело до передчасного висновку про те, що в даному випадку існує спір про право. Зазначені ним встановлені під час підготовчого судового засідання обставини не підтверджують наявність даних, які б свідчили про існування спору про право у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 липня 2016 року скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 липня 2016 року скасувати.

Справу повернути в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: