Справа № 182/6182/15-ц
Провадження № 2/0182/661/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.01.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Рунчевої О.В.

секретаря - Смикової Ю.В.

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" (далі НКП «Нікопольтеплоенерго» ) про захист прав споживачів, який неодноразово уточнював та остаточно просив суд визнати неправомірним повернення коштів у розмірі 5 964, 03 грн. до бюджету м. Нікополя, які ним були переведені на розрахунковий рахунок відповідача на встановлення опалення, стягнути з відповідача на його користь пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 01 липня 2009 року по 27 січня 2016 року в сумі 176 150,13 грн., 5 964, 03 грн. протиправно перерахованих в міський бюджет та стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в розмірі 940 грн. 79 коп., протиправно утримані з його пенсії на користь відповідача, а всього стягнути з відповідача на його користь 183 054,95 грн. Також просив витрати, повязані з розглядом справи покласти на відповідача (а. с. 1-2, 24-26, 29-31, 38-40).

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі листа № 24220 Управління праці та соціального захисту населення Дніпропетровської області йому як інваліду ОСОБА_3, була виділена матеріальна допомога в розмірі 5 964,03 грн. на встановлення індивідуального опалення. 01 липня 2009 року він уклав договір з відповідачем на монтаж індивідуального опалення в його квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

05.08.2009 року було здійснено перерахування коштів на рахунок НКП «Нікопольтеплоенерго» для виконання робіт зі встановлення опалення.

Згідно п. 6.2 зазначеного договору, у випадку несвоєчасної чи не у повному обсязі оплаті «Замовник» робіт, виконаних по цьому договору, «Замовник» виплачує «Підрядчику» пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно п. 6.3. зазначеного договору, у випадку оплати більш як на 30 днів, «Замовник» оплачує «Підрядчику» штраф у розмірі 10% від вартості робіт.

Зазначає, що так як договір № 2/2 складено 01.07.2009 року, а перерахування коштів здійснено 05.08.2009 року, нарахування пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, згідно 6 п. вищевказаного договору здійснюється від суми грошових коштів 5 964,03 грн., що зазначені в самому договорі. Також вказує, що пеня нараховується з моменту підписання договору № 2/2 обома сторонами.

Вважає, що для того, щоб отримати більшу вигоду, у випадку несвоєчасної чи не у повному обсязі оплати робіт, «Підрядчик» - НКП «Нікопольтеплоенерго» вніс завищену ставка НБУ - 11,5 %, а не 11%, яка була на момент підписання договору та вартість робіт 5 964,03 грн. а не 5904,39 грн.

Вважає, що такі дії відповідача є службовим підробленням.

На його звернення на гарячу телефонну лінію «Контракт-центр «Гаряча лінія ОСОБА_4» він отримав відповідь, що кошти у сумі 5904,39 грн. (усі, крім суми за послуги банку) були повернуті до міського бюджету на підставі його заяви від 18.05.2010 року.

Крім того зазначив, що на підставі постанови № 2-2687 з його пенсії протиправно були утримані грошові кошти у розмірі 940,79 грн. на користь відповідача. З даною постановою він не був ознайомлений та дана постанова не була йому вручена, що є порушенням ст. 222 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Посилається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 420 від 08.07.2009 року позивачу надавалася матеріальна допомога на встановлення індивідуального опалення у його квартирі у розмірі 5 964,03 грн. Виконувати роботи по монтажу та встановленню індивідуального опалення було доручено саме НКП «Нікопольтеплоенерго». Позивач перерахував вказану суму на рахунок НКП «Нікопольтеплоенерго» для виконання робіт по встановленню індивідуального опалення.

26.04.2010 року на імя директора НКП «Нікопольтеплоенерго» надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням повернути йому гроші для встановлення електричного опалення замість газового з причини підвищеної газонебезпечності. Своєю заявою позивач добровільно відмовився від встановлення індивідуального опалення, у звязку з чим, НКП «Нікопольтеплоенерго» 18.05.2009 року виконало повернення цільових коштів на рахунок Управління труда та соціального захисту населення в м. Нікополь в сумі 5904,39 грн. за мінусом послуг банку в розмірі 59 грн. 04 коп., які були виділені ОСОБА_1 на встановлення індивідуального опалення.

У травні 2010 року ОСОБА_1 звертався до Нікопольської міжрайонної прокуратури, за результатами перевірки якої порушень з боку НКП «Нікопольтеплоенерго» не було виявлено.

На підставі ОСОБА_2 № 1 від 19.05.2014 року про вилучення та знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, документи НКП «Нікопольтеплоенерго» за період з 2007-2010 року були вилучені для знищення. Тому надати лист від ОСОБА_1 про відмову від газового опалення 26.04.2010 року, платіжне доручення про повернення коштів, підприємство не має можливості.

Крім того, зазначила, що з моменту, коли позивач довідався про порушення свого права пройшло понад пять років у звязку з чим просить застосувати позовну давність та у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-2687/10, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні в провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходилася цивільна справа № 2-2687/10 за позовом Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2010 року позов Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоненрго» задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» заборгованість в сумі 940 грн. 79 коп. В іншій частині позову відмовлено. Зазначене рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області набуло чинності. (а.с.50-60).

Суд звертає увагу на те, що позивачем у позовній заяві та у довідці Управління пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області не вірно зазначений рік рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області по справі № 2-2687 за позовом Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» до ОСОБА_1 Ілічча про стягнення заборгованості (замість вірного 21.09.2010 року помилково зазначено 21.09.2015 року).

Окрім того, суд вважає що в цій частині вимоги позивача є безпідставними не відносяться до даного спору та не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача в частині визнати неправомірним повернення коштів у розмірі 5 964, 03 грн. до бюджету м. Нікополя, які ним були переведені на розрахунковий рахунок відповідача на встановлення опалення та стягнення з відповідача на його користь пені за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 01 липня 2009 року по 27 січня 2016 року в сумі 176 150,13 грн. суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з позовною вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання ( ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; п.1 ч.2 ст.258 ЦК України - позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Як встановлено судом на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 08 липня 2009 року № 420 позивачу надалася цільова матеріальна допомога на встановлення газового опалення у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 5, а.с.49).

01 липня 2009 року між ОСОБА_1 та Нікопольським комунальним підприємством «Нікопольтеплоенерго» був укладений договір на монтаж автономного опалення в квартирі ОСОБА_5, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3).

05 серпня 2009 року ОСОБА_1 через банківську установу перерахував Нікопольському комунальному підприємству « Нікопольтеплоенерго» надану йому матеріальну допомогу на встановлення індивідуального опалення в розмірі 5 964,03 грн.( а.с.4).

26 квітня 2010 року ОСОБА_1 подав заяву до Нікопольського комунального підприємства « Нікопольтеплоенерго» з проханням повернути йому кошти для встановлення електричного індивідуального опалення замість затвердженого газового індивідуального опалення по причині газонебезпечності (а.с. 49).

У звязку з тим, що позивач відмовився від встановлення газового опалення Нікопольське комунальне підприємство « Нікопольтеплоенерго» 18 травня 2010 року здійснило повернення коштів на рахунок Управління праці та соціального захисту населення м. Нікополь в сумі 5 904,39 грн. без урахування послуг банку ( 59, 04 грн.) (а.с.5, а.с.49).

Виходячи з вище викладеного, на час звернення позивача до суду сплили строки позовної давності.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

З огляду на ці обставини, позовні вимоги щодо визнання неправомірним повернення коштів у розмірі 5 964, 03 грн. до бюджету м. Нікополя та стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобовязань за період з 01 липня 2009 року по 27 січня 2016 року в сумі 176 150,13 грн. не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Крім того, судом було встановлено, що відповідачем не було порушено законних прав та інтересів позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 256-258,261,266 ЦК України, ст.ст.10,11,88, 212,213 - 215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" про захист прав споживачів- відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг).

Суддя: ОСОБА_6