Справа № 580/2418/15-ц
Номер провадження 2/580/57/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючої судді - Подопригори Л. І.,

за участю секретаря судового засідання Франскевич Н.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Лебединського міськрайонного управління юстиції Сумської області,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що в жовтні 2012 року між нею та відповідачами була досягнута домовленість про придбання у них садиби, яка розташована в с. Караван Лебединського району Сумської області по вул. Караванська, 11.

В підтвердження належності відповідачам садиби, ними було надано позивачці оригінал технічного паспорта на житловий будинок. Також факт належності відповідачам садиби підтвердили в Гарбузівській сільській раді Лебединського району Сумської області.

На виконання умов договору купівлі-продажу садиби позивачка 3 жовтня 2012 року передала відповідачам грошові кошти в розмірі 7000 грн., а вони у свою чергу передали їй по акту приймання-передачі садибу.

Вказаний договір купівлі-продажу вони уклали у простій письмовій формі, оскільки того дня нотаріальна контора не працювала та домовилися здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу садиби в строк до 1 червня 2013 року.

Відповідачі не виконали свого зобовязання щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу садиби посилаючись на відсутність коштів.

Тому позивачка прохає суд визнати за нею право власності на садибу, що розташована в с. Караван Лебединського району Сумської області по вул. Караванська, 11.

В попереднє судове засідання позивачка та відповідачі не зявилися, хоча і були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але надали заяви в яких прохають суд справу розглядати без їх участі. Позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідачі позовні вимоги визнають та не заперечують проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.

Представник третьої особи в попереднє судове засідання також не зявився, але надав заяву в якій прохає суд справу розглянути без його участі, проти позову не заперечує та не заперечує проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі статей 130 та 174 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає можливим рішення суду постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами мають місце цивільні правовідносини, які регулюються ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно мав місце факт продажу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, садиби, яка розташована в с. Караван Лебединського району Сумської області по вул. Караванська, 11, що стверджується договором купівлі продажу від 3 жовтня 2012 року, актом приймання передачі від 3 жовтня 2012 року та розпискою про отримання коштів від 3 жовтня 2012 року (а.с. 13-15).

Право власності ОСОБА_2, та ОСОБА_3 на садибу, яка розташована в с. Караван Лебединського району Сумської області по вул. Караванська, 11, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, технічним паспортом на житловий будинок та довідкою Гарбузівської сільської ради Лебединського району Сумської області, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 8-12, 17).

З технічного паспорта на садибу, яка розташована в с. Караван Лебединського району Сумської області по вул. Караванська, 11, вбачається, що на земельній ділянці розташовано: деревяний житловий будинок, позначеній на плані під літ. «А», загальною площею 77,8 кв.м.; сіни дощаті під літ. «а»; деревяна літня кухня під літ. «Б»; деревяний сарай під літ. «В»; цегляний погріб під літ. «п/г»; дощата огорожа під літ. «№1-2» (а.с.8-11).

Із свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Лебединською державною нотаріальною конторою 24 грудня 1993 року, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 успадкували після смерті ОСОБА_4, в рівних частинах кожна, житловий будинок з надвірними побудовами, який розташований в с. Караван Лебединського району Сумської області (а.с. 12).

З довідки Гарбузівської сільської ради від 6 листопада 2015 року № 454, вбачається, що земельна ділянка, загальною площею 0,44 га., з них для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,06 га. та для ведення особистого господарства площею 0,38 га., яка розташована в с. Караван Лебединського району Сумської області по вул. Караванська, 11, була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення шістнадцятої сесії Гарбузівської сільської ради 21 скликання від 16 листопада 1993 року (а.с. 17).

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона ( продавець ) передає або зобовязується передати майно ( товар ) у власність другій стороні ( покупцеві ), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно ( товар ) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що між позивачкою та відповідачами фактично був укладений договір купівлі-продажу садиби, так як позивачка оплатила її вартість, а відповідачі прийняли кошти. У свою чергу відповідачі передали правовстановлюючі документи на садибу, а позивачка прийняла їх.

Згідно зі ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або

часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Суд вважає, що згідно ст. 328 ЦК України право власності на садибу позивачка набула на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочину і маються підстави для визнання за нею цього права.

Таким чином суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані, визнані відповідачами та третьою особою і тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 88, 130, 174, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 15, 16, 182, 220, 317, 325, 328, 334, 392, 638, 655, 657 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на садибу, що розташована в с. Караван Лебединського району Сумської області по вул. Караванська, 11 та складається із земельної ділянки загальною площею 0,44 га., з них для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,06 га. та для ведення особистого господарства площею 0,38 га., а також розташованих на ній наступних побудов: деревяного житлового будинку, позначеного на плані під літ. «А», загальною площею 77,8 кв.м.; дощатих сіней під літ. «а»; деревяної літньої кухні під літ. «Б»; деревяного сараю під літ. «В»; цегляного погреба під літ. «п/г»; дощатої огорожі під літ. «№1-2».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Подопригора Л. І.