Справа № 212/9885/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді ; Водопянова С.М.

при секретарі ; Мельник К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі за участю представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника відповідача Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» - ОСОБА_8, цивільну справу за позовом;

ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про стягнення моральної шкоди завданої при виконанні трудових обов'язків ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок виконання трудових обов'язків.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 суду зазначив, що він з 05 квітня 1994 року пропрацював на підприємстві - відповідача в справі в шахті «Ювілейна» по професії - підземним гірничим робітником, підземним крипільщиком, 15 червня 2015 року - звільнений за станом здоров'я.

11 серпня 2009 року рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено професійне захворювання за діагнозом: радикулопатія шийна та попереково - крижова білатеральна з вираженими статико - динамічними порушеннями, стійким больовим та перефіричним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу деформуючого остеоартрозу в поєднанні з періартрозом ліктьових справа - другого стадії зліва першого другого та періартрозу колінних суглобів.

Відповідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання, який складений 24 березня 2015 року, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась, саме робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, оскільки підпадав на своєму робочому місці під вплив підвищених параметрів фізичного навантаження, шуму та запиленості. Рівень фізичного перевантаження з нахилом тулуба -140 при нормі до 100 разів, робоча поза, знаходження у нахиленому положенні 33,75 при допустимих до 25,0; шум - 96 дБА при нормі 80 дБА; концентрація в повітрі робочої зони аерозолів пилу з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - 6,0 мг/м3 при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м..

Висновком медико - соціально експертною комісією серія 12 AAA № 004885, йому первинно 04 червня 2015 року встановлено 45 % втрати професійної' працездатності, 30% по радикулопатії, 10% по ХОЗЛ та 5% по туговухості. В зв'язку з негативними фізіологічними змінами в організмі йому встановлено 3 групу інвалідності. Наступне переосвідчення 01 травня 2016 року.

Моральні страждання та переживання йому спричиняє і той факт, що він втратив значний відсоток працездатності, на теперішній час його непокоять болі в шийному та поперековому відділі хребта, який іррадіює в плечовий пояс та нижні кінцівки, більше в паву, відчуває біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, має утруднення при рухах, оніміння та біль у руках, який посилюється в нічний час та після фізичних навантажень, відчуває загальну слабкість, задишку при незначному фізичному навантаженні, непокоїть сухий кашель, біль в грудній клітці, зниження слуху.

Його постійно непокоять ниючий біль в шийному і поперековому відділах хребта, що посилюється при незначному навантаженні, зміні положення тіла, ході, з іррадіацією переважно в праву ногу. В зв'язку з болями в попереку він не має змоги ходити, сидіти відчуває гострі болі в тазовому відділі. Через приступи кашлю, виникає задишка, у нього інколи починається відчуття нестачі повітря, змушений користуватися інгалятором. В зв'язку з погіршенням слуху, він постійно змушений перепитувати, турбують шуми та болі у вухах, що призводить до запаморочення. Він швидко втомлюється, весь час почуває себе хворою людиною, перестав отримувати задоволення від життя. Відчуває дискомфорт та неповноцінність серед оточуючих. Щоденно почуває себе неповноцінним чоловіком, а для нього це неймовірні нервові потрясіння та переживання.

Додаткових моральних страждань та переживань спричиняє той факт, що по висновку лікарів йому для підтримання свого стану здоров'я рекомендовано: нагляд лікарів за місцем проживання, прийом медикаментів (протизапальних препаратів), щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії - профілакторії в теплу пору року, санаторне - курортне лікування, проходить фізичні методи лікування. Із вказаного вбачається, що для підтримання свого стану здоров'я він вимушений постійно лікуватися, бути не вдома, що також спричиняє йому моральні страждання.

При таких обставинах в нього змінився рівень життєвої діяльності, йому необхідно прикладати багато зусиль для організації свого життя.

В зв'язку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача в справі на його користь 275 000,00 гривень, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, зсилався на обставини та данні, вказані в позовній заяві та просив їх задовольнити. Зазначив, що у зв'язку з професійними захворюванням, втратою працездатності, інвалідністю, його довіритель зазнає щоденно фізичного болю та моральних страждань, він позбавлений нормального життя, негативні зміни в його організмі вимагають від нього додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоров'я.

Представник відповідача в справі - ОСОБА_8, у судовому засіданні позов не визнала у повному обсязі, та суду вказала що позивач в справі свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача в справі, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці. Вважає, що позивачем в справі не доведено факт заподіяння позивачу в справі моральної шкоди, не надано доказів які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань.

Також в обґрунтування своєї позиції представник відповідача в справі посилається на ті обставини, що укладаючи з відповідачем в справі трудовий договір, відповідно до ст. 29 КЗпП України, позивачеві в справі було роз'яснено під розпис його права і обов'язки, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому позивач в справі свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров'я та його наслідки. Таким чином, відповідач в справі не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував, а тому протиправних дій відносно позивача в справі, які б знаходились в причинному зв'язку з настанням професійного захворювання - не вчиняв, а тому не може нести відповідальності у вигляді моральної шкоди. Вважає, що в отримані позивачем в справі професійного захворювання та так званих «моральних страждань» відбулося з його вини, оскільки він мав право розірвати трудовий договір за власним бажанням.

Суд, вислухавши представника позивача в справі та представника відповідача в справі вважає, що позовні вимоги позивача в справі підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідача в справі, та не створення належних умов відповідачем в справі для виконання безпечної роботи для життя та здоров'я працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем в справі письмових доказах.

Так судом встановлено, що згідно, рішення лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини ОСОБА_4 було встановлено професійне захворювання за діагнозом: радикулопатія шийна С6, С7 та попереково - крижова L1, S1 білатеральна з вираженими статико - динамічними порушеннями, стійким больовим та перефіричним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.) деформуючого остеоартрозу, в поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ справа - другого ст., зліва - першого-другого ст.) та періартрозу колінних (ПФ другого ст.) суглобів.

Та Відповідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання, який складений 24 березня 2015 року, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання ОСОБА_4 профзахворювання явилась, саме робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, оскільки підпадав на своєму робочому місці під вплив підвищених параметрів фізичного навантаження, шуму та запиленості. Рівень фізичного перевантаження з нахилом тулуба - 140 при нормі до 100 разів, робоча поза, знаходження у нахиленому положенні 33,75 при допустимих до 25,0; шум - 96 дБА при нормі 80 дБА; концентрація в повітрі робочої зони аерозолів пилу з вмістом вільного кремнію діоксиду кристалічного від 10 до 70% - 6,0 мг/м3 при гранично допустимій нормі 2,0 мг/м..

А також за висновком медико - соціально експертною комісією серія 12 AAA № 004885, ОСОБА_4 первинно 04 червня 2015 року встановлено 45 % втрати професійної' працездатності, 30% по радикулопатії, 10% по ХОЗЛ та 5% по туговухості. В зв'язку з негативними фізіологічними змінами в організмі йому встановлено 3 групу інвалідності. Наступне переосвідчення 01 травня 2016 року.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27 січня 2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки ОСОБА_4 отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем, який не створив безпечних умов праці.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку ОСОБА_4 вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - 30 000 гривень 00 копійок, без утримання податку на доходи фізичних осіб.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст.. 153, 237-1 КЗПП України, ст. 10,11,60,88, 212-214, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В;

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень 00 копійок, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на користь державного бюджету України судовий збір в сумі - 1378 гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення суду. Суддя: С. М. Водоп"янов