АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Кричина А.В.
№22-ц/796/2689/2016 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року в справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2015 року ТОВ «Кредекс Фінанс»звернулося в суд з заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

У мотивування вимог посилалося на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 його представник всіляко гальмував розгляд справи з метою уникнення відповідальності, про що свідчить розгляд справи в період з січня 2014 року до жовтня 2015 року.

Не зважаючи на це, суди першої та апеляційної інстанцій винесли обґрунтоване рішення, яким в описовій частині зазначили вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Такі дії ОСОБА_2 представник позивача розцінює як такі, що були спрямовані на уникнення адміністративної, а як наслідок і матеріальної відповідальності в майбутньому, шляхом зникнення з місця ДТП та створенні перешкод у судовому розгляді справи.

Вважає, що відповідач може розпорядитися належним йому автомобілем та відчужити його на користь інших осіб, що в свою чергу ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду щодо стягнення завданих збитків.

З урахуванням наведеного просив суд накласти арешт на майно ОСОБА_2, а саме, автомобіль «Фольцваген», реєстраційний номер НОМЕР_1,номер кузова НОМЕР_2, що належить відповідачу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015року накладено арешт на автомобіль марки «Фольцваген», номер кузова НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2.

Направлено копію ухвали для виконання до Головного управління Національної поліції в м. Києві (м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9).

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі не послався на жодну обставину яка є підставою вважати, що існує загроза виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також не вказано які дані про його особу враховано, не вказано зміст вимог до нього, не наведено обґрунтування відповідності виду забезпечення позову змісту позовних вимог.

Окрім того, в ухвалі не вказано та не підтверджено в чому полягає загроза невиконання рішення суду.

Посилається, що суд не вказав, на яку суму має бути накладено арешт.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення 19.01.2016 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд першої інстанції підставно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позовушляхом накладення арешту на автомобіль марки «Фольцваген», номер кузова НОМЕР_2, р.н. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, оскільки між сторонами існує спір про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Згідно заявлених вимог позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 107 914 грн 33 коп.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки сума позову є значною і в разі задоволення позову можуть виникнути труднощі щодо виконання рішення суду.

Таке забезпечення позову суттєво не порушує право позивача з огляду на те, що в силу ч. 2 ст. 154 ЦПК України у разі забезпечення позову про стягнення грошових коштів відповідач може з дозволу суду замість допущеного виду забезпечення внести на депозитний рахунок суду суму, зазначену в позовній заяві.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть постановленої ухвали не впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді