Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1812/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Терентьєва Г.В.,

при секретарі Петриченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві матеріали цивільної справи за скаргою ТОВ фірма Компіс на дії начальника відділу виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії начальника відділу виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції в частині відмови зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, просив визнати дії начальника відділу ДВС МРУЮ неправомірними та скасувати арешт накладений ДВС в Миколаївському районі Миколаївської області на все нерухоме майно ТОВ фірма Компіс.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що в рамках виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 13 липня 2006 року, 19.09.2006 року ДВС в Миколаївському районі Миколаївської області згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 462175 від 18.09.2006 року було накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ фірма Компіс. 02.03.2011 року постановою про відкриття виконавчого провадження, 24793655 відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 01.03.2011 року був накладений арешт на все нерухоме майно ТОВ фірма Компіс. Станом на сьогоднішній день виконавче провадження закрите.

В судове засідання скаржник не з'явився, надав до суду заяву в якій підтримав скаргу та просив задовольнити заявлені вимоги.

Начальника відділу виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заперечень на скаргу не надав.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно дост. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до вимогст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. У п.5 ч.3 зазначеної статті передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника.

У силу положень ч. ч. 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

В ході розгляду скарги встановлено, що Господарським судом Миколаївської області 25.07.2006р. було видано Наказ про стягнення з ТОВ фірма Компіс на користь ТОВ Агро-Петроліум боргу в сумі 131736,40 грн. (Наказ дійсний для пред'явлення державному виконавцю протягом 3-х років).

19.09.2006 року ДВС в Миколаївському районі Миколаївської області згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 462175 від 18.09.2006 року було накладено арешт на все нерухоме майно ТОВ фірма Компіс. 02.03.2011 року постановою про відкриття виконавчого провадження, 24793655 відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 01.03.2011 року був накладений арешт на все нерухоме майно ТОВ фірма Компіс.

Згідно листа ТОВ Агро-Петроліум останній раз вищевказаний Наказ пред'являвся на виконання 24 лютого 2011 року.

27.06.2013 року Наказ було повернуто стягувачеві.

Згідно ст. 23 Закону України Про виконавче провадження У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Тому строк пред'явлення Наказу від 25.07.2006 року виданого на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 13.07.2006 року сплинув 26.07.2016 року.

Згідно п. 1 ст.50 ЗУ Про виконавче провадження, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник в червні місяці 2016 року звертався до начальника відділу виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про зняття арешту з майна, тобто строк для пред'явлення Наказу на виконання ще не сплинув, отже дії начальника відділу виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про відмову є правомірними.

Між тим, в судовому засіданні встановлено, що строк пред'явлення Наказу Господарського суду Миколаївської області від 25.07.2006 року до виконання сплинув 26 липня 2016 року, а тому суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений ДВС в Миколаївському районі Миколаївської області.

На підставі вище викладеного та керуючись, ст. 383-386 ЦПК суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ фірма Компіс на дії начальника відділу виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції задовольнити частково.

Скасувати арешт від 19.09.2006 року, накладений ДВС в Миколаївському районі Миколаївської області згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА 462175 від 18.09.2006 року.

Скасувати арешт від 02.03.2011 року, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження, 24793655 відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції від 01.03.2011 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1

28.07.2016