Справа № 161/7926/16-ц
Провадження № 2-о/161/183/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

народних засідателів Панасюка В.П.,

ОСОБА_1,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю лікаря-психіатра ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

прокурора Бондар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьк цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Волинської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_2 про госпіталізацію в примусовому порядку недієздатного ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

Лікар-психіатр Волинської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Луцька, проспект Соборності, 19а/22, поступив на лікування до ВОПЛ № 1 міста Луцька 09 червня 2016 року, доставлений бригадою «Швидкої допомоги» за направленням дільничного психіатра в стані гострого психомоторного збудження. Психічні порушення відзначаються з 1987 року. З того часу 40 разів лікувався стаціонарно в ВОПЛ № 1 з діагнозом параноїчної шизофренії з безперервним типом перебігу. Періоди між госпіталізація ми короткочасні, швидко декомпенсується. Комісією лікарів-психіатрів від 10 червня 2016 року встановлено, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу, з вираженим емоційно-вольовим дефектом, в даний час в стані загострення у вигляді афективно-параноїдного синдрому, який позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стані поведінку та внаслідок якого він вчиняв та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих: . Потребує лікування в умовах психіатричного станціонару. Просить суд задовольнити заяву про госпіталізацію до Волинської обласної психіатричної лікарні №1 м. Луцька в примусовому порядку ОСОБА_5.

Заявник в судовому засіданні підтримав подану заяву з підстав у ній викладених, просив заяву задовольнити.

Прокурор на початку судового засідання вважав, що заява підлягає до задоволення. В подальшому після встановлення судом всіх фактичних обставин справи свою думку змінив, висловився, що заява не підлягає до задоволення. Просив відмовити в задоволенні заяви.

Заінтересована особа в судовому засіданні вважала, що заява не підлягає до задоволення. Суду пояснила, що їй незрозуміло, чому її викликають до суду, так як вона надала згоду на поміщення сина до медичного закладу для надання психіатричної допомоги, просила відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III, особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра.

Судом при розгляді заяви встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради № 222 від 29 квітня 1999 року ОСОБА_3 призначено опікуном над її сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно з рішенням Луцького міського суду від 08 квітня 1999 року визнаний недієздатним (а.с. 3).

Також судом встановлено, що 08 червня 2016 року лікар-психіатр ВОПЛ № 1 ОСОБА_6 направив ОСОБА_4 на госпіталізацію у психіатричну лікарню у примусовому порядку за рішенням лікаря-психіатра (а.с. 5).

ОСОБА_3 звернулась до головного лікаря ВОПЛ № 1 з заявою про госпіталізацію її сина - ОСОБА_4 у звязку з погіршенням стану здоровя (а.с. 4). Заява складена 09 червня 2016 року.

09 червня 2016 року ОСОБА_4 доставлений бригадою «Швидкої допомоги» до ВОПЛ № 1 за направленням дільничного психіатра (а.с. 5), в стані гострого психомоторного збудження.

Також судом встановлено, що 10 червня 2016 року ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів та складено відповідний висновок. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 555 від 10 червня 2016 року, ОСОБА_4, потребує лікування в умовах психіатричного станціонару (а.с. 6).

Також судом достовірно встановлено, і це підтверджено письмовими матеріалами медичної картки ОСОБА_4, що розлади психічного стану, на які вказано медичною установою і покладені в основу заяви заявником не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи по суті. Так як вони повністю спростовані заінтересованою особою.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_4 який є недієздатним. При цьому його опікун звернулась до ВОПЛ № 1 з заявою про госпіталізацію для проведення лікування. Також заявником не доведено суду погіршення стану ОСОБА_4, оскільки вони повністю спростовані заінтересованою особою матірю самого ОСОБА_4 При цьому, особа, яка визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна, але не за рішенням суду. Оскільки опікун надав свою згоду на госпіталізацію особи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III, ст.ст. 279, 281, 282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити лікарю-психіатру Волинської обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_2 в задоволенні заяви про госпіталізацію в примусовому порядку недієздатного ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Ковтуненко

Народні засідателі В.П. Панасюк

ОСОБА_1

Рішення в повному обємі складено

01 липня 2016 року.