Провадження № 4с/263/7/2016
УХВАЛА Справа №263/15052/15-ц

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя із скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2 Просив визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про примусове вселення ОСОБА_3 у квартиру № 89, розташовану у будинку №84 по вулиці Урицького у м.Маріуполі, скасувати рішення головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції ОСОБА_2 про примусове вселення ОСОБА_3 у квартиру № 89, розташовану у будинку №84 по вулиці Урицького у м.Маріуполі як незаконне.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 18.12.2015 р. до Жовтневого районного суду м.Маріуполя подана скарга на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції ОСОБА_2 при виконанні виконавчого провадження № 49179801. 25.12.2015 р. державний виконавиць ОСОБА_2 не звернувши увагу на подану скаргу примусово вселила ОСОБА_3, яка не зазначена у рішенні суду від 14.05.2015 р. по цивільній справі №263/1974/15-ц у квартиру АДРЕСА_1, при цьому пояснивши, що відповідно до довіреності від 11.03.2013 р. вона має право вселити громадянку ОСОБА_3 у вказану квартиру. На зауваження щодо скарги від 18.12.2015 р., яка на даний час перебуває у суді та не розглянута, державний виконавиць ОСОБА_2 ніяким чином не відреагувала. Разом з державним виконавцем Криловою Л.Ю. виконувати рішення суду про вселення прийшли ще кілька державних виконавця та співробітник поліції ОСОБА_4 Пізніше співробітник поліції ОСОБА_4 викликав наряд поліції національної гвардії України у складі чотирьох чоловік у повній екіпіровці (з автоматами та у бронежилетах), які із застосуванням грубої фізичної сили винесли заявника з тамбуру на сходову клітку. Державним виконавцем Криловою Л.Ю. складено акт про вселення громадянки ОСОБА_3, в якому заявник вказав на незаконність її дій.

В судовому засіданні заявник доводи, викладені у скарзі, підтримав у повному обсязі, просив суд скаргу задовольнити.

Представник Жовтневого ВДВС ММУЮ у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги через її необґрунтованість.

Представники зацікавленої особи ОСОБА_5 та ОСОБА_3 просили відмовити у задоволенні скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, вислухавши доводи сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження.

Жовтневим районним судом м. Маріуполя 14.07.2015 року видано виконавчий лист №263/1974/15ц про стягнення з вселення ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1, на підставі якого 30.10.2015 р. було відкрито виконавче провадження, боржнику наданий строк до 06.11.2013 р. для добровільного виконання рішення суду. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику рекомендованим листом з повідомленням, на якому наявний підпис боржника про його отримання 03.11.2015 р., про що ОСОБА_1 також підтвердив у судовому засіданні.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Проте в добровільному порядку боржником рішення суду не було виконано, внаслідок чого державний виконавець призначив на 25.12.2015 р. примусове проникнення до житла боржника з метою виконання рішення суду, із залученням працівників правоохоронних органів для забезпечення правопорядку. 17.12.2015 р. зазначений лист отримано боржником, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення рекомендованої кореспонденції, що міститься в матеріалах виконавчого провадження. При цьому контроль щодо правильності дотримання забезпечення громадського порядку не входить до компетенції державного виконавця, а тому доводи скарги в цій частині не можуть бути прийняті судом.

Згідно зі ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) державний виконавець перевіряє виконання рішення про вселення стягувача на наступний день після закінчення строку, встановленого ч. 2 ст. 25 Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання рішення виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, на нього накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження. Тобто, зазначена норма не містить застереження щодо особистої участі у проведенні виконавчих дій саме стягувача.

За правилами ст.ст.8,9 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, які можуть реалізувати свої права і обв'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадків, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто.

З врахуванням положень ст.12 цього Закону представник наділяється правами та обов'язками сторони виконавчого провадження, інтереси якої він представляє.

Відповідно до п.2.11-2.11.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. N512/5 (далі - Інструкція) повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені, в тому числі, довіреністю фізичної особи, яка повинна бути оформлена відповідно до вимог чинного законодавства. У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред'явлення виконавчого документу до виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, оскарження дій державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника державний виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій. Обмеження повноважень представника на вчинення певної виконавчої дію мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Стягувачем по даному провадженню є ОСОБА_6 Її інтереси за нотаріально посвідченою довіреністю від 11 березня 2013 року та від 02 жовтня 2015 р. представляє ОСОБА_3.

Відповідно до змісту довіреності від 11 березня 2013 р. ОСОБА_6 обумовила повноваження представника на представництво її інтересів, окрім іншого, в усіх органах державної влади, усіх без винятку установах, в органах виконавчої влади, органах юстиції тощо. Відповідно до змісту довіреності від 02 жовтня 2015 р. ОСОБА_6 також уповноважує ОСОБА_3 представляти її інтереси у державній виконавчій службі з правами, якими наділена сторона у виконавчому провадженні.

Отже, ОСОБА_3 наділено спеціальними повноваженнями щодо представлення інтересів стягувача в процесі виконавчого провадження. Тобто, виконання рішення суду за її участю не свідчить про вселення її як сторони виконавчого провадження до спірної квартири і її подальшого там перебування, а лише є підставою для виконання рішення суду за її участю як представника стягувача, який повинен вчинити такі ж дії, які вчиняла б стягувач при виконанні цього рішення. При цьому проведенням виконавчих дій з участю представника стягувача жодним чином не порушуються права ані боржника, ані стягувача.

Згідно з актом державного виконавця від 25.12.2015 р., складеним державним виконавцем Криловою Л.Ю., вселена громадянка ОСОБА_3 та міститься письмове пояснення ОСОБА_1, який пояснив, що всупереч рішенню суду державний виконавиць ОСОБА_2 вселила громадянку ОСОБА_3, яка не вказана у рішенні суду (а.с.6)

Згідно з постановою ВП №49179801 від 25.12.2015 р. виконавче провадження по виконавчому листу №263/1974/15-ц закінчено (а.с.5).

Доводи заявника про те, що ним 18.12.2015 р. до Жовтневого районного суду м.Маріуполя подана скарга на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції ОСОБА_2 при виконанні виконавчого провадження № 49179801, а тому державний виконавець був не в праві 25.12.2015 р. проводити виконавчі дії, не узгоджуються з приписами ст.37,38 Закону України «Про виконавче провадження», що обумовлюють зупинення виконавчого провадження, а тому не можуть бути узяті судом до уваги. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що рішення про зупинення виконавчих дій на час розгляду справи не ухвалювалося.

Відповідно до ч.3 статті 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки неправомірних дій з боку державного виконавця судом не встановлено, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 386, ч.3 ст.387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управляння юстиції ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом пяти днів з дня проголошення

Суддя Є.С. Ікорська