Провадження № 22-ц/783/3476/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Гірник Т.А.

суддів Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар Симець В.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 4 березня 2016 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, третя особа Львівське комунальне підприємства «Княже місто» про зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним рішенням задоволено позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та зобов»язано ОСОБА_4 (так у рішенні)- власника квартири № 22, яку згідно рішення № 327 від 02 липня 1999 року дозволено використовувати, як не житло на вул. Кн. Романа,11 за власні кошти відновити самовільно демонтоване приміщення коридору першого поверху пл.. 3,8 м кв. (під. Літ ХХУІ) дверний отвір, який є виходом на сходову клітку між приміщеннями під літ. ХХУІ та літ. ХХХУІ(пл. 4.2 м кв.), демонтувати залишки самовільно влаштованої стіни в подвір»ї, розташованому біля квартири № 22 на вул. Кн. Романа, 11.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила відповідач. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом першої інстанції дано неналежну та неповну оцінку доказам у справі, що привело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Суд, покладаючи на відповідача обов»язок вчинити певні дії, як на власника квартири, обмежився посиланням на довідку ЛКП, як на доказ права власності відповідача на квартиру, хоча таким вона не є. Суд не встановив, хто є власником квартири №22 у будинку, а отже особу яка повинна відповідати по заявленим вимогам. За таких обставин при винесення рішення судом порушено положення ст.144 Конституції України, ст. 319 ЦК України, Постанову Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. В додаткових письмових поясненнях звертає увагу на те, що позивачем заявлено позовні вимоги на виконання управлінських функцій як органом місцевого самоврядування, по причині виникнення публічно-правових відносин, що повинно вирішуватись у порядку КАС України.

При розгляді справи апеляційною інстанцією представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечила. Просить врахувати, що дані довідки ЛКП за якими відповідач значиться власником квартири не спростовані відповідачем при розгляді справи в суді першої інстанції. Щодо мотивів додаткових пояснень, то усталеною була практика звернення до суду з аналогічними вимогами позивача до громадян саме у порядку ЦПК України і така практика підтримувалась судами вищих рівнів.

Просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлені про призначення справи до судового розгляду. Про причини неявки не повідомили, тому з врахуванням вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим продовжити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково. Рішення суду першої інстанції необхідно скасувати із закриттям провадження у справі.

Відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України ( статті 1, 12) КПК України, КУпАП віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів до кримінального провадження чи до провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем заявлено вимоги до відповідача на виконання владних управлінських функцій визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» з метою реалізації функції контролю за станом благоустрою житлового фонду, як суб»єктом владних повноважень.

Заявляючи вимоги до відповідача про зобов»язання відновити демонтоване приміщення коридору першого поверху будинку та демонтувати залишки самовільно влаштованої стіни у подвір»ї цього ж будинку 11 по вул. Кн. Романа у Львові, позивач не зазначив про порушення його прав цивільних. Позов заявлено, в тому числі, з мотивів невиконання відповідачем відповідного розпорядження за № 398 від 21.09.2015 року / а.с. 10 / винесеного стосовно відповідача та спрямованого на реалізацію тих же функцій органу місцевого самоврядування. Таким чином між сторонами виникли відносини, які слід віднести до сфери публічно-правових і вирішення таких спорів віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Заявлені вимоги позивача не підпадають під визначені ст. 15,16 ЦПК України права позивача, які можуть бути вирішені у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до положень ч.1 ст. 310 ЦПК України - рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статями 205 і 207 цього Кодексу.

Керуючись ст. 303, 304, п.4 ч. 1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, 310, п.3 ч. 1 ст. 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 4 березня 2016року скасувати.

Провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3 про зобов»язання до вчинення дій закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді