Справа № 461/7867/15 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/810/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

секретаря: Іванової О.О.,

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2015 року у справі за позовом ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобовязання до вчинення дій-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки, укладений 12.08.2013 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте приватним нотаріусом ОСОБА_6 Зобов»язано приватного нотаріуса скасувати реєстраційний запис про іпотеку із Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо приміщення магазину площею 59,7 кв.м. за адресою: м. Львів, вул.. Корнякта, 1.

Зобов»язано приватного нотаріуса скасувати реєстраційний запис про обтяження із Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо приміщення магазину площею 59,7 кв.м. за адресою: м. Львів, вул. Корнякта, 1.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення оскаржила ОСОБА_3, просить його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Зазначає, що на момент укладення договору іпотеки спірне приміщення належало їй і вона є власником майна на законних підставах. Також зазначає, що оскаржуване рішення суду обгрунтовано висновками рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2015 р. у справі № 461/15876/13, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.05.2015 р. Проте, суд відхилив клопотання апелянта про зупинення провадження у справі у звязку із розглядом в касаційній інстанції її касаційної скарги на вищевказані судові рішення чим порушив її конституційне право на судовий захист.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи скарги колегія суддів не знаходить законних підстав для її задоволення з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 03.12.2004 р. між ВАТ «Сортнасіннєовоч-Львів», яке перейменоване на ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу приміщення магазину, площею 59,7 кв.м. за адресою : м. Львів, вул. Корнякта, 1.

12.08.2013 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, предметом якого було вказане вище майно.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова 27.02.2015 р. у справі № 461/15867/13 за позовом ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» до ОСОБА_3 визнано недійсним договір купівлі-продажу магазину площею 59,7 кв.м., що на вул. Корнякта, 1 у м. Львові та повернуто у власність ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» спірний обєкт нерухомості шляхом витребування з володіння ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.05.2015 р. вказане рішення суду залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили, договір купівлі-продажу визнано недійсним, то не відбулося переходу права власності на нерухоме майно, а відбулося лише поновлення права власності позивача на спірний обєкт нерухомості.

При цьому суд першої інстанції правильно застосував положення статті 216 ЦК України, яка передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю та положення ст.. 236 цього Кодексу, згідно якого правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.

Крім того, суд першої інстанції правильно послався на норми ст. 5 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої лише власник може передати майно в іпотеку.

Оскільки договір купівлі-продажу визнано недійсним, то спірне приміщення магазину не вибувало з власності ПрАТ «Сортнасіннєовоч-Львів», яке не передавало майно в іпотеку і згоди на передачу цього майна не давало. Недійсний правочин не створював для ОСОБА_3 правових наслідків для передачі приміщення магазину, що на вул. Корнякта, 1 у м. Львові, то висновок суду про задоволення позовних вимог є правильним та відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Твердження апелянта про те, що на момент укладення договору іпотеки спірне приміщення належало їй і вона є власником майна на законних підставах, є невірним, суперечить матеріалам справи та вимогам цивільного законодавства.

Доводи апелянта про те, що суд відхилив клопотання апелянта про зупинення провадження у справі у звязку із розглядом в касаційній інстанції її касаційної скарги на вищевказані судові рішення чим порушив її конституційне право на судовий захист, є невірними, оскільки згідно із п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства

Як убачається з матеріалів справи, на момент розгляду клопотання представника ОСОБА_3 про зупинення провадження у даній справі рішення суду про визнання недійсним договору-купівлі-продажу набрало законної сили, а тому підстав для зупинення провадження у справі у суду першої інстанції не було.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норми процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: