Провадження №2/447/72/16
Справа №447/2100/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

22.07.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та земельною ділянкою ,-

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та земельною ділянкою. В обґрунтування заявлених вимог покликаються на те, що в АДРЕСА_1 розташований належний їм на праві спільної часткової власності житловий будинок, який вони успадкували після смерті ОСОБА_4. На проїзді до їхньої земельної ділянки розташований колодязь з бетонних кілець, який був споруджений ОСОБА_4 ще на старій земельній ділянці, оскільки площа під нову забудову була виділена на старому місці із зносом старих ветхих будівель. Відповідач ОСОБА_3 чинить їм перешкоди у користуванні належним їм колодцем, самовільно вичерпує із нього воду, пересунув огорожу від себе до колодця по довжині 40 м та по ширині 2 м, всього на 80 кв. м. Таким чином вони не можуть нормально користуватися належною їм земельною ділянкою, проїздом на город. Просять зобов'язати відповідача демонтувати огорожу між їхніми земельними ділянками, яка споруджена біля спірного колодязя та пересунути її в сторону земельної ділянки відповідача на 2 м шириною та 40 м довжиною, і тим самим відновити межу між земельними ділянками згідно плану забудови від 21.06.1979 року №174, затвердженого районним архітектором Миколаївського району 25.06.1979 року; зобов'язати ОСОБА_3 повернути у законне користування земельну ділянку шириною 2 м довжиною 40 м, площею 80 кв.м, розташовану у с.Тростянець по вул.І.Франка,92; зобов'язати відповідача не чинити перешкод у доступі до колодязя, у користуванні колодязем, зокрема у встановленні у ньому насоса для закачування питної води у належний їм житловий будинок; зобов'язати відповідача припинити протиправне користування спірним колодязем для своїх потреб.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2, яка одночасно є представником ОСОБА_1, позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що колодязь у 1973 році копав її батько. У 1979 році архітектор зробив план і їй невідомо, чого саме там де розміщений колодязь зроблено проїзд. Відповідач скористався тим, що є проїзд і став користуватися колодязем. Просить відновити межі належної їм земельної ділянки. Просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що з позивачами є сусідами, проживають з 1965 року. Спірну криницю копали на межі спільно, відповідно і користувалися такою весь час разом. Близько п'яти років тому почали виникати конфлікти з приводу користування криницею. Жодних перешкод позивачам не чинять у користуванні криницею. Огорожу між земельними ділянками біля спірного колодязя відповідач не встановлював, така була встановлена самими позивачами. Вважає, що криниця перебуває у спільному користуванні, іншої криниці вони не мають і така також належить відповідачу на праві власності. З позовними вимогами категорично не згідна, просила в позові відмовити.

Представник третьої особи Тростянецької сільської ради Тростянецької об'єднаної територіальної громади Стойко І.С. в судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що земельна ділянка позивачів не приватизована, криниця знаходиться на землях сільської ради - на проїзді, перебуває у загальному користуванні. Просив в позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Згідно ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 належить на праві приватної спільної часткової власності жилий будинок разом з господарськими будівлями ( сараєм з дошок - Б, кам'яним сараєм - В, шиферним навісом - Г, цегляною вбиральнею - Д, огорожею, замощенням, колодязем), що розташований на земельній ділянці, земель Бродківської сільської ради, що знаходиться в АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності від 17.02.2005 року та свідоцтвами про право на спадщину за законом від 17.02.2005 року.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 11.04.2008 року Бродківською сільською радою Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 Львівської області з господарськими будівлями: навіс- Б, гараж - В, сарай -Г, вбиральня - Д, сарай - Е, сарай - Ж, сарай - З, літня кухня - Є, ворота №1, огорожа №2, колодязь 1/2 частина - К.

З відповіді, наданої 22.06.2016 року Тростянецькою сільською радою Тростянецької об'єднаної територіальної громади на адвокатський запит, вбачається, що на даний час земельна ділянка для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 Львівської області не приватизована. Для того, щоб встановити чи порушено межі землекористування необхідно виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Поясненнями сторін в судовому засіданні встановлено, що огорожу, яку просить демонтувати сторона позивачів, раніше встановлював чоловік ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4, між сторонами багато років був встановлений порядок користування загорожею та колодязем.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не представили суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що відповідач чинить їм перешкоди у користуванні колодязем, правовстановлюючих документів на земельні ділянки сторони не мають, не проведено розмежування їхніх земельних ділянок, спірний колодязь значиться у правовстановлюючих документах про право власності на житловий будинок як сторони позивачів , так і сторони відповідача .

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 152, 158 ЗК України та ст.ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та земельною ділянкою відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Березюк Г. М.