Провадження №: 2/752/1103/16
26 січня 2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Ладиченко С.В.
з участю секретаря Рожок В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат, -
У жовтні 2015 р. Державна іпотечна установа звернулася в Голосіївський районний суд міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит, пені та інфляційних витрат.
В наступному 17.11.2011 р. між ПАТ «Енергобанк» та Державною іпотечною установою було укладено Договір про відступлення права вимоги № 157/11, відповідно до умов якого ПАТ «Енергобанк» передав Державній іпотечній установі своє право вимоги за Договором про іпотечний кредит № 08//2011-Д.
В свою чергу відповідач ОСОБА_1 порушив свої зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № 08/2011-Д щодо повернення коштів кредиту шляхом сплати щомісячних платежів та плати за користування кредитом за ставкою 15% річних. У зв'язку зі наведеним позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за Договором про іпотечний кредит.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути за його відсутність проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач, повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.
Судові повістки відповідачу направлялись за його зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, але повернулись до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
В наступному 17.11.2011 р. між ПАТ «Енергобанк» та Державною іпотечною установою було укладено Договір про відступлення права вимоги № 157/11, відповідно до умов якого ПАТ «Енергобанк» передав Державній іпотечній установі своє право вимоги за Договором про іпотечний кредит № 08//2011-Д.
Відповідач ОСОБА_1 порушив свої зобов'язання за Договором про іпотечний кредит № 08/2011-Д щодо повернення коштів кредиту шляхом сплати щомісячних платежів та плати за користування кредитом за ставкою 15% річних
При цьому відповідно до 2.4. Договору про іпотечний кредит № К-44/12, відповідач зобов'язалася щомісячно до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2659,22 грн. Останню плату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 30.09.2026р.
Разом з цим згідно п.п. 5.3.3. п. 5.3. Договору про іпотечний кредит № 08/2011-Д відповідач як позичальник зобов'язався у разі порушення умов цього договору на вимогу кредитора достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій.
Крім того, відповідно до п. 6.1. Договору про іпотечний кредит, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором.
Відповідно до п. 6.2. Договору про іпотечний кредит за порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачуться пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення.
Разом з цим, 17.11.2011 р. між ПАТ «Енергобанком» та Державною іпотечною установою було укладено Договір про відступлення права вимоги № 157/11, відповідно до умов якого ПАТ «Енергобанк» передав Державній іпотечній установі своє право вимоги за Договором про іпотечний кредит № 08/2011-Д.
При цьому в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем на користь позивача вищезазначеної заборгованості.
Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
При цьому відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Разом з цим, ч. 1. ст. 599 ЦК України унормовано, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Крім того згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 3 с. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно платіжного доручення із відміткою банку про оплату від 16.10.2015 р. за № 6347 позивачем здійснено витрати на оплату судового збору за позовом у сумі 2845 грн. 47 коп.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позов повністю.
Керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118, 119, 208-209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи заборгованість за Договором про іпотечний кредит в сумі 189698 грн. 04 коп.(сто вісімдесят дев'ять гривень 04 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної іпотечної установи у відшкодування судових витрат понесених по справі по сплаті судового збору 2845 грн. 47 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко