У Х В А Л А

4 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа - виконавчий комітет Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про встановлення факту належності документу,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. дніпропетровська від 15 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року, заяву залишено без розгляду на підставі частини четвертої статті 256 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2015 року і передачу справи на розгляд до суду першої інстанції з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме пункту 5 частини другої статті 234 та пункту 6 частини першої статті 256 ЦПК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 29 квітня 2009 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2012 року, 5 листопада 2014 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що із заяви ОСОБА_4 вбачається спір про право, оскільки відповідно до договору дарування частини будинку від 17 січня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3-183, сараї, зазначені в рішенні виконавчого комітету, про встановлення факту належності якого просить заявник, подаровані ОСОБА_6

В ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 29 квітня 2009 року, що надано заявником як приклад, справа розглядалась в порядку позовного провадження. Крім того, у зазначеній ухвалі вказано, що висновок апеляційного суду про розгляд спору в частині визнання факту батьківства в порядку саме окремого провадження не ґрунтується на законі.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2012 року, що надано заявником як приклад, справа розглядалась в порядку позовного провадження, відповідач визнав позов.

В ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада 2014 року, що надано заявником як приклад, справа розглядалась в порядку позовного провадження. Предметом розгляду судів було визнання рішення недійсним та його скасування, визнання договору дарування частково недійсним, визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяви, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні і ті самі норми процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, передбачена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за за заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа - виконавчий комітет Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про встановлення факту належності документу за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 жовтня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Н.П. Лященко