Справа № 265/4992/13-ц
Провадження № 6/265/17/16
У Х В А Л А

26 січня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

при секретарі Єфремовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, посилаючись на наступне.

На виконанні у ВДВС перебувають виконавчий лист № 2/265/1988/13 від 23.09.2013 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 743,91 грн. та виконавчий лист № 2/265/1988/13 від 23.09.2015 року виданий Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрат по сплаті судового збору.

11.09.2015 року до відділу ДВС надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження з Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ за вищезазначеними виконавчими документами, у зв*язку з тим, що Боржник ОСОБА_2 звільнений з підприємства ТОВ «Футбольний клуб «Іллічівець» від 02.09.2013 року, стягнення за виконавчими листами не проводились.

Державним виконавцем на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлено сторонам до відома.

22.09.2015 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 5, 11, 90 Закону України «Про виконавче провадження» зроблено запит до Орджонікідзевського РВ ГУДМС України в Донецькій області про надання інформації щодо місця реєстрації боржника за адресою: АДРЕСА_1, але згідно відповіді боржник за вказаною адресою зареєстрований.

25.11.2015 року державним виконавцем зроблені запити до Державної податкової служби України про надання інформації щодо наявності відкритих розрахункових рахунків, в установах банків та до Пенсійного фонду України про надання інформації щодо отримання пенсії боржником та про місце отримання доходів боржником, але згідно відповідей боржник відкритих рахунків в установах банків не має, пенсію не отримує та не працює.

Згідно відповіді з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано нерухоме майно, а згідно відповіді з Центру надання послуг, пов*язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м.Маріуполь при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області за ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

18.10.2015 року на підставі ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника.

18.01.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою реєстрації- вулиця МежоваАДРЕСА_2 в м.Маріуполі та зі слів матері встановлено, що боржник ОСОБА_2 у вказаній квартирі не проживає, мешкає в м.Києві. Особистого ліквідного майна, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Таким чином, боржником не вчинено дій, спрямованих на виконання рішення суду, що свідчить про умисне його не виконання.

Оскільки боржник ухиляється від сплати боргу, тому просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На розгляд подання державний виконавець не з»явилася.

Як встановлено судом і це вбачається з матеріалів справи, на виконанні Орджонікідзевського ВДВС знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2/265/1988/13 від 23.09.2013 року виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 21 743,91 грн. та виконавчого листа № 2/265/1988/13 від 23.09.2015 року виданий Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до статті 33 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а також за змістом ст. 313 ЦК України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За вимогами ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За положеннями п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно із цим Законом у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов"язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов"язань, можливо обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 6 п. 5).

Звертаючись до суду, державний виконавець обґрунтовував подання такими складовими як наявність статусу боржника у виконавчому провадженні і непогашення ним боргу у добровільному порядку, що зумовили необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення виконання виконавчого документу.

Проте, суд вважає, що сам по собі факт невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього обов'язків. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Окрім цього, державним виконавцем 18 жовтня 2013 року винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, як йшлось вище, то, із урахуванням цього суд не впевнився в обґрунтованості обмеження ОСОБА_2 в свободі пересування і праві виїзду за кордон, що задекларовано ратифікованими Україною міжнародними нормами (ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права), Конституцією України і Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання ВДВС щодо обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі держави.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом п»яти днів з дня отримання її копії.

Суддя _____________________