Справа № 461/3140/15 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/783/158/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 15 червня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору найму житлового приміщення удавним в частині строку, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 15 червня 2015 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання договору найму житлового приміщення удавним в частині строку відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 компенсацію витрат на правову допомогу у сумі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі покликається на його незаконність. Зокрема зазначає, що відповідно до договору на здачу житлової площі у піднайм від 19.01.2011 року ОСОБА_2 винаймає однокімнатну квартиру по вул. Князя Мстислава Удатного, 4/12 в м. Львові. Даний договір було зареєстровано в ЛКП «Центральне» і на його підставі проведена реєстрації ОСОБА_2 Згідно умов договору його укладено на невизначений термін. Однак, в дійсності під час його укладення сторони насправді мали на увазі строк проживання на період 7 років. Просить рішення Галицького районного суду м.Львова від 15 червня 2015 року скасувати та ухвали нове, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

У відповідності до ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ОСОБА_4 першої інстанції встановлено обставини, що мають значення у справі, правильно визначено правовідношення сторін та застосовано закон, який їх регулює.

ОСОБА_4 першої інстанції встановлено, що 19.01.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був укладений договір, відповідно до якого ОСОБА_4, як наймач, здала у піднайм ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 на безоплатній основі без визначення терміну дії договору. Договір в цей же день зареєстрований у ЛКП «Центральне» (а.с.6). Згідно з довідкою ЛКП «Центральне» від 20.11.2014 року, квартира АДРЕСА_2 у державній власності та з 28.01.2011 року за адресою житлового приміщення зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви подано копію позовної заяви про розірвання договору на здачу житлової площі у винайм, виселення та зняття з реєстрації, з якою 24 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Галицького районного суду м.Львова.

Позивач наполягає на визнанні договору від 19.01.2011 року в частині строку удаваним, на підставі ст.235 ЦК України.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що обидві сторони, укладаючи договір найму, бажали приховати інший договір, який вони насправді вчинили, а тому підстав для задоволення позову відповідно до ст.235 ЦК України немає. Крім того, покази свідків не стосуються предмету позову, а лише уточнюють строк укладення договору та стверджують про існування домовленості щодо проведення ремонту, що не свідчить про приховування іншого мотиву.

Колегія суддів погоджується таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Зі змісту ст. 235 ЦК України, удаваний правочин це правочин, укладений для приховання іншого правочину, тобто йдеться про різні види правочинів.

Встановлено, що між сторонами укладено договір найму житлового приміщення безстроково. За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Згідно з ч.1,2 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений стро к. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Як вбачається із змісту оспорюваного договору, намач, гр. ОСОБА_2 зобов»язався звільнити передану йому гр. ОСОБА_4 квартиру, після повідомлення його про це, через два місяці (п. 3 Договору).

Як передбачено вимогами ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.202, ч.3 ст.203 ЦК України, головним елементом угоди (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків.

Колегія суддів приходить до висновку, що укладений сторонами договір на здачу житлової площі у наймвід 19.01.2011 року є таким, що відображав волевиявлення сторін на час його підписання. У договорі відсутня спрямованість волі сторін в укладеному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, де одна сторона передає іншій стороні в користування одну кімнату площею 23,9 кв.м., що виключає можливість настання інших наслідків, ніж ті, що передбачені правочином.

Позивачем в суді першої інстанції, а також при апеляційному розгляді справи не доведено обґрунтованості заявленого позову, обставин, з якими позивач пов»язує виникнення прав чи обов»язків, а саме, що при укладанні договору на найму в сторін був намір на його укладення з метою приховати інший правочин, який вони насправді вчинили. Крім того, сторони не заперечують, що ними дійсно був вчинений правочин договір найму житлового приміщення. Строк договору є істотною обставиною договору найму. Тому не передбачення у договорі найму цієї істотної обставини не може слугувати підставою вважати договір найму удаваним.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Проте, позивач не звертався на підставі ч.2 ст. 652 ЦК України, не скористався правом на зміну умов у добровільному чи судовому порядку, що відповідало б за способом захисту дійсним обставинам справи.

Відтак, висновки суду першої інстанції достатньо вмотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи. Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарг висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

На підставі ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційні скарги і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.303, п.1ч.1ст.307, 308, п.1ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_6