АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/336/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/322/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 59 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу ОСОБА_2;

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу до ОСОБА_3 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2015 року Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття в особі Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 820,89 грн.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 12.12.2014 року з ОСОБА_5 і прийняла прізвище чоловіка ОСОБА_3 (а.с.30).

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2015 року позивачу відмовлено в задоволені позову.

Стягнуто з Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у в особі: Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого рогу на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 900,0 грн. за проведення судово-почеркознавчої експертизи та 127,80 грн. за витребування доказів, а разом 1021,80 грн.

Судові витрати у вигляді судового збору віднесені за рахунок держави.

В апеляційній скарзі Тернівський районний центр зайнятості м. Кривого Рогу ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідач перебувала на обліку у Центрі зайнятості як безробітна з 19.12.2012р. по 31.01.2013р. та отримувала допомогу по безробіттю як застрахована особа залежно від страхового стажу відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 22 та ч.І ст.23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та п. 2.1. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000р. №307.

Однак при проведенні обміну інформацією з ДПА у відповідності до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62 та Закону України «Про зайнятість населення" від 05.07.2012р. №5067-VI Центру зайнятості став відомий той факт, що ОСОБА_3 на момент реєстрації у Центрі зайнятості перебувала у відносинах за договором цивільно-правового характеру від 03.12.2012р. № 792 з ПАТ «Завод «Ленінська кузня» з 03.12.2012р. по 31.12.2012р. тому не мала права на отримання статусу безробітної, отже, матеріальне забезпечення на випадок безробіття підлягає поверненню за увесь період перебування ОСОБА_3 на обліку у Центрі зайнятості як безробітної.

Крім того позивач вважає, що судом неправомірно покладено в основу рішення висновок судово-почеркознавчої експертизи, який відповідно до ЦПК України, не має насамперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці та оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_4 від 19.12.2012 р., остання просила надати їй статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю та зазначає, що вона не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в т.ч. на пільгових умовах та пенсію за вислугу років.

Відповідно до персональної картки №00001 ОСОБА_4 з 12.12.2012р. по 01.02.2013 р. перебувала у Тернівському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу як безробітна.

Тернівським районним центром зайнятості м. Кривого Рогу направлено лист №13/03-603 від 07.06.2013р. до керівника ПАТ «Завод «Ленінська кузня» для зясування достовірності даних про отримані доходи на підприємствах громадянами в період їх перебування на обліку як безробітних в центрі зайнятості (за результатами звірки ДПА), в якому позивач просить надати інформацію щодо перебування ОСОБА_4 у відносинах за договором цивільно-правового характеру з ПАТ «Завод «Ленінська кузня» із зазначенням періоду цих відносин та надання копій первинних документів.

На запит позивача №13/03-603 від 07.06.2013р. ПАТ «Завод «Ленінська кузня» було надано відповідь листом №18.06.2013р., згідно якій гр;. ОСОБА_4 у період з 03.12.2012р. по 31.12.2012р. перебувала у відносинах за договором цивільно-правового характеру з ПАТ «Завод «Ленінська кузня» та в підтвердження надано копію договору цивільно-правового характеру №792 від 03.12.2012р. та витяг з форми ШФ за 4-й квартал 2012р.(а.с.10-13).

Спір між сторонами виник з приводу стягнення з відповідача незаконно отриманих коштів, виплачених як допомога по безробіттю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем факту перебування відповідача, на момент звернення із заявою до позивача про надання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, у трудових відносинах з ПАТ «Завод «Ленінська кузня».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно до ст.2 Закону України "Про зайнятість населення", безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Відповідно до чч.2, 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення /та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Із матеріалів справи убачається, що відповідач, відповідно до заяви від 19.12.2012р., просила надати їй статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю та зазначала, що вона не зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається, пенсію не отримує, не має права на пенсію за віком, в т.ч. на пільгових умовах та пенсію за вислугу років.

Запис у трудовій книжці відповідача про розірвання трудових відносин із ЩІТ «Завод «Ленінська кузня» із зазначенням дати 05.12.2012р. свідчить про те, що відповідач у період звернення до Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого рогу, а саме 19.12.2012р., із заявою про надання їй статус безробітної з виплатою допомоги по безробіттю вже не перебувала у трудових відносинах із ПАТ «Завод «Ленінська кузня» .(а.с.36-38).

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент реєстрації у Центрі зайнятості відповідач перебувала у відносинах за договором цивільно-правового характеру від 03.12.2012р. № 792 з ПАТ «Завод «Ленінська кузня» з 03.12.2012р. по 31.12.2012р., тому не мала права на отримання статусу безробітної спростовуються записом у трудовій книжці відповідача та висновком судово почеркознавської експертизи від 12.08.2015 року, в якому вказано, що в графі «підпис», договору № 792 про виконання робіт від 03.12.2012 року підпис виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою (а.с.72, 96-100).

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправомірно покладено в основу рішення висновок судово-почеркознавчої експертизи, який відповідно до ЦПК України, не має насамперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці та оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до вимог ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, висновок судовопочеркознавської експертизи від 12.08.2015 року, є належним та допустимим доказом того, що відповідач не підписувала договір цивільно-правового характеру від 03.12.2012р. № 792 з ПАТ «Завод «Ленінська кузня» з 03.12.2012р. по 31.12.2012 року та не перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Завод «Ленінська кузня» на момент написання заяви про надання їй статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю.

Зазначені обставини судом першої інстанції були враховані і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Тернівського районного центру зайнятості м. Кривого Рогу відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: