Справа № 479/1156/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Микитей Л.Л.,

за участю секретаря судового засідання Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Криве Озеро цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк ПриватБанк (далі ПАТ КБ Приват Банк), який є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", звернулось до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 лютого 2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір SAMDN3289 , на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитом 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на зазначені обставини та неналежне виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором, внаслідок чого станом на 04.10.2015 року утворилася заборгованість в сумі 22 108 грн. 29 коп., яка складається з 2 225 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 12 909 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 445 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 028 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова), позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та понесені судові витрати у розмірі 1 218 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, до позовної заяви долучено клопотання з проханням розглянути справу без участі представника банку, позовні вимоги банк підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що заборгованість за кредитом була ним погашена 17.09.2012 року відповідно до листа ПАТ КБ "ПриватБанк" від 27.03.2012 року , тому вважав, що кредитний договір закритий, просив також відмовити в задоволенні позову із-за сплину строку позовної давності.

Вислухавши відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заяви позичальника від 18 лютого 2008 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", надав ОСОБА_1 кредит у

-2-

розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту "Швидка готівка" зі сплатою 24% відсотків на рік (а.с. 7).

Із змісту заяви підтверджується, що договір, який укладено сторонами складається із заяви позичальника, Умов і Правил надання банківських послуг, Тарифів, а також Пам'ятки клієнта.

Відповідно до п. 3.1. Умов і Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, та видає клієнту карти, вид яких визначено в заяві.

Як вбачається із змісту заяви позичальника вид карти в ній не передбачено, тому така карта відповідачу не видавалась. На виконання вказаних умов договору кредитором відповідачу видана пам'ятка клієнта (а.с. 38), за змістом якої, 18.02.2008 року через касу банку відповідачу було видано 3 000 грн. грошової готівки, відкрито на його ім'я картковий рахунок № 4020 на який він мав сплачувати щомісячно до 25 числа місяця в рахунок погашення кредиту по 420 грн.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться.

Згідо зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та порядок , що встановлені договором.

Як вбачається із розрахунку (а.с. 4-6) , в порушення наведених вимог закону та зобов'язань за кредитним договором, відповідач вказані кошти в передбачений строк не повернув, допускав прострочку платежів, останній платіж здійснив 17.09.2012 року, внаслідок чого, станом на 04.10.2015 року утворилася заборгованість в сумі 22 108 грн. 29 коп., яка складається з 2 225 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 12 909 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 445 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 028 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно з пунктом 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не заявить про припинення його дії, договір вважається пролонгованим на такий самий строк.

Оскільки картка за даним договором відповідачу не видавалась, тому необхідно враховувати строк на який відкрито картковий рахунок. Так, відповідно до п. 9.3 Умов і Правил надання банківських послуг картковий рахунок відкривається на невизначений строк за виключенням настання умов викладених в п. 9.6 вказаних Умов.

Пунктом 9.6 встановлено, що при відсутності на картковому рахунку грошових коштів в необхідних для його обслуговування розмірах, відсутності коштів на неактивному картрахунку він закривається.

Аналізуючи положення закону та договору, суд вважає, що сплата відповідачем 17.09.2012 року платежу 1 800 грн. стало підставою для пролонгації договору.

-3-

Посилання відповідача на закриття договору відповідно до листа Приватбанку № 30.1.0/2-120312/2113 від 27.03.2012 року (а.с. 35) суд не бере до уваги, так як відповідачем не дотримані умови та строки, вказані в листі стосовно оплати 1 800 грн. протягом 45 днів з дня отримання листа, так як вказана сума сплачена 17.09.2012 року.

Що стосується строків позовної давності, на які вказував відповідач, суд враховує положення статті 256 ЦК України , що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Враховуючи останню проплату відповідачем платежу по кредиту, проведену 17.09.2012 року, погашення чергового платежу мало бути проведено до 25 жовтня 2012 року, саме із цієї дати обчислюється початок перебігу строку давності. Позивачем позов в суд пред'явлено 22.10.2015 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності, тому суд не приймає до уваги заперечення щодо відмови в задоволенні позовних вимог із-за сплину строку позовної давності. З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен відповідати за неналежне виконання кредитного договору і нести негативні наслідки таких своїх дій, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. ст. 526, 530, 610, 611, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК України,- суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії ЕР № 085288 виданий Кривоозерським РВ ГУМВС України в Миколаївській області 12.02.2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк (розрахунковий рахунок № 3111, МФО № 305299, код

-4-

) 22 108 (двадцять дві тисячі сто вісім) грн. 29 коп. заборгованості за кредитним договором SAMD№3289 від 18.02.2008 року, яка складається з 2 225 грн. 19 коп. - заборгованість за кредитом; 12 909 грн. 13 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5 445 грн. - заборгованість по пені та комісії, а також штрафи : 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1 028 грн. 97 коп. - штраф (процентна складова) , а також понесені витрати по судовому збору в сумі 1 218 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Кривоозерського Л.Л. Микитей

районного суду