Справа № 705/2027/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року Уманський міськрайонний суд

Черкаської області

складі: головуючого-судді Гончарука В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4

ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_5, ОСОБА_6

ОСОБА_7

при секретарі Шаповал Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання припиненими зобовязань за кредитним договором, визнання договорів недійсними та застосування наслідків їх недійсності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «УкрСиббанк», ТОВ «Кей-Колект» з вищезазначеним позовом, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд визнати припиненими зобовязання ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору №0 від 29.11.2007р., укладеного між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк»), у звязку з його виконанням, проведеним належним чином; визнати недійсним кредитний договір №0 від 29.11.2007р. укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» та застосувати наслідки його недійсності; визнати недійсним кредитний договір №0 від 29.11.2007р., укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», та застосувати наслідки його недійсності; визнати недійсним кредитний договір №0 від 29.11.2007р., укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», та застосувати наслідки його недійсності; визнати іпотечний договір №4755 від 29.11.2007р., укладений між ОСОБА_8 та ПАТ «УкрСиббанк», в забезпечення виконання умов кредитних договорів №0 та №0 від 29.11.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 - не дійсним; заборону на відчуження квартири під номером 144, у будинку під номером 7 «а» на вулиці Контр-Адмірала Луніна у місті Одеса, яка належить ОСОБА_8, накладену при посвідченні договору іпотеки №4755 від 29.11.2007р. скасувати; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис за №6130930 про державну реєстрацію заборони, що був внесений на підставі іпотечного договору №4755 від 29.11.2007р.; виключити з Державного реєстру іпотек запис №6131042 про іпотеку квартири під номером 144, у будинку під номером 7 «а» на вулиці Контр-Адмірала Луніна у місті Одеса, яка належить ОСОБА_8, що був зареєстрований 19.08.2012р. приватним нотаріусом ОСОБА_10 на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки 649-650 від 13.02.2012р.; стягнути з відповідачів судові витрати.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.11.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту, згідно умов якого боржник мав отримати 57 000 доларів США, строком кредитування до 29.11.2017р., зі сплатою 13.4% річних. 29.11.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту, згідно умов якого кредитор зобовязався, надати боржнику транш у розмірі 2489,58 грн., у термін до 29.11.2008р., зі сплатою 14.5% річних. 29.11.2007р. було укладено Іпотечний договір за №4755, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 перед АТ «УкрСиббанк», що випливають з кредитних договорів №0 та №0 від 29.11.2007р., нею було передано в іпотеку 4-ох кімнатну квартиру у м. Одеса. Зазначає, що у лютому 2014 року боржник ОСОБА_11 повністю погасив заборгованість по тілу кредиту та відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором, що підтверджується квитанціями про зарахування готівки на рахунок банку. 03.02.2015р. на її адресу надійшов лист ТОВ «Кей-Колект» за вих. №735323/1-1365 від 15.01.2015р., у якому ТОВ «Кей-Колект» повідомило їй про те, що на підставі договору факторингу №2 від 13.02.2012р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги її заборгованості по кредитному договору №0 від 29.11.2007р. Додатком до зазначеного листа ТОВ «Кей-Колект» направило їй повідомлення «про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві від свого імені», у якому зазначено, що заборгованість за кредитним договором складає 60082,5 долари США. У звязку з чим, 05.03.2015р. вона звернулась до ПАТ «УкрСиббанк» з письмовою вимогою безвідкладно надіслати до реєстратора реєстру заборон заяву про зняття заборони та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек записів про обтяження іпотекою її квартири, оскільки укладений нею договір іпотеки є припиненим але відповіді не отримала.

Позивач ОСОБА_8 на адресу суду надала заяву, у якій просить справу розглянути без її особистої участі за участі її представників. У своїх письмових поясненнях, наданих суду, ОСОБА_8 зазначила, що 29.11.2007р., приблизно в обідній час, вона прибула до приміщення ПАТ «УкрСиббанк», де її вже чекав ОСОБА_2 та ще один поручитель. Працівник банку повідомив їй, що кредитні договори №0 від 29.11.2007р. та №0 від 29.11.2007р., в забезпечення яких вона мала передати в іпотеку належну їй квартиру, вже підписані його сторонами та надав позивачці їх копії для ознайомлення. Ознайомившись з умовами кредитних договорів, умовами договору застави рухомого майна з поручителем ОСОБА_12, ОСОБА_8 надала свою згоду на укладення договору іпотеки та передала представнику банку правовстановлюючий документ на свою квартиру згідно Договору №1 відповідального зберігання документів та ОСОБА_12 прийому-передачі документів. Цього ж дня, близько 16.00. год., у приміщенні нотаріальної контори між нею та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено іпотечний договір №4755 від 29.11.2007р., згідно умов якого ОСОБА_8 забезпечила виконання ОСОБА_2 його зобовязань за кредитними договорами №0 та №0 від 29.11.2007р. Зазначає, що про будь-які інші кредитні договори мова не велася. У жовтні 2009 року на її адресу надійшов лист АКІБ «УкрСиббанк» №138-2/31-16/1220 від 05.10.2009р., у якому банк повідомив її про наявність заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 29.11.2007р. у сумі 2591,39 дол. США, без урахування нарахованої пені, а також про обовязок позичальника ОСОБА_2 повернути цю суму у повному обсязі протягом 10 календарних днів. У листопаді 2009 року ОСОБА_8 отримала від банку відповідь на своє звернення, у якій ОСОБА_8 було повідомлено про те, що за кредитними договорами №0 та №0 від 29.11.2007р. банком кредитні кошти позичальнику ОСОБА_2 не видавались, ОСОБА_2 має заборгованість по іншому договору №0 від 29.11.2007р., згідно якого АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 57000 доларів США, а тому ОСОБА_8 має право отримати оригінал правовстановлюючого документу на належну їй квартиру у відділенні банку. У січні 2010 року у приміщенні банку ОСОБА_8 було повернуто правовстановлюючий документ на її квартиру, а згодом ОСОБА_2 повідомив їй, що повністю сплатив банку суму, яка була зазначена у отриманому ОСОБА_8 листі АКІБ «УкрСиббанк». Також зазначає, що до 03.02.2015р. будь-яких вимог від банку вона не отримувала.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та пояснила, що за кредитними договорами, що зазначені у договорі іпотеки, кредитні кошти взагалі не видавалися, свої зобовязання по іншим кредитним договорам №0 та № від 29.11.2007р. ОСОБА_2 виконав у повному обсязі, тому іпотека є недійсною в силу закону. Не визнання цього факту новим кредитором ТОВ «Кей-Колект» та наявність заборони на розпорядження власністю, яку не скасував первісний кредитор, порушує конституційні права ОСОБА_8, за захистом яких вона була вимушена звернутися до суду. Дії по внесенню змін або виправлень у примірнику первісного кредитора нотаріально посвідченого договору іпотеки без участі та письмової згоди на те іпотекодавця, вважає незаконними, оскільки договір іпотеки ОСОБА_8 укладала в забезпечення дійсних основних зобовязань ОСОБА_2, які були їй відомі у момент підписання договору іпотеки.

Відповідач ОСОБА_2 на адресу суду надав заяву, у якій просить справу розглянути без його особистої участі за участі його представника, та письмові пояснення, у яких позовні вимоги визнав та зазначив, що 29.11.2007р. між ним та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено кредитний договір №0, згідно умов якого банк зобовязався надати йому кредитні кошти в сумі 57 000 доларів США, строком кредитування з 29.11.2007р. до 29.11.2017р., зі сплатою 13.4% річних та кредитний договір №0, згідно умов якого банк зобовязався, у разі не сплати позичальником страхового платежу, надати йому транш у розмірі 2489,58 грн., у термін до 29.11.2008р., зі сплатою 14.5% річних. З умовами цих договорів були ознайомлені його поручителі, зокрема і ОСОБА_8 Після укладення договору іпотеки, ОСОБА_2 повернувся до приміщення банку та написав заяву про видачу кредитних коштів. Але працівники банку повідомили йому, що при оформленні кредитного договору №0 було невірно зазначено номер рахунку ОСОБА_2, на який банк мав зарахувати кошти, та допущено помилки в умовах кредитування, а тому необхідно підписати кредитні договори, в яких вже усунуті всі недоліки. Поставивши підписи, він цього ж дня отримав через касу банку 287850,00 грн. кредитних коштів по кредитному договору №0 від 29.11.2007р., але по кредитним договорам №0 та №0 кредитні кошти видані не були. Жодних претензій з боку банку та від інших осіб з приводу невиконання ним умов договорів №0, №0 та № протягом 9-ти років ОСОБА_2 не отримував. Зазначає, що 28.02.2014р. він повністю повернув банку всю заборгованість згідно кредитного договору №0 від 29.11.2007р., так як сплатив на користь банку 57000,00 дол. США по тілу кредиту, 14870,20 дол. США відсотків, а також 11590,90 дол. США штрафних санкцій. Також зазначає, що лише з копії ухвали Біляївського районного суду Одеської області та з копії позовної заяви ТОВ «Кей-Колект» він дізнався, що ПАТ «УкрСиббанк» ще 13.02.2012р. продало ТОВ «Кей-Колект» його зобовязання по кредитному договору №0 від 29.11.2007р. і він повинен сплатити на користь ТОВ «Кей-Колект» майже мільйон (946900,20) грн. нібито заборгованості по цьому кредитному договору. Додатком до зазначеної позовної заяви ТОВ «Кей-Колект» надало розрахунок заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект», а також копію договору іпотеки між ОСОБА_8 та АКІБ «УкрСиббанк», в якій були, від руки, викреслені одні кредитні договори та внесені інші. У звязку з претензіями та заявленим до нього позовом з боку ТОВ «Кей-Колект», він звернувся до судового експерта, які додатково підтвердили відсутність будь-якої його заборгованості по кредитному договору №0 від 29.11.2007р.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що позичальник ОСОБА_2 отримав кредитні кошти від АКІБ «УкрСиббанк» лише по кредитному договору №0 від 29.11.2007р., свої зобовязання виконав належним чином, умови інших кредитних договорів банком виконані не були, коштів по кредитним договорам №0, №0 та № ОСОБА_2 не отримував. Вважає, що ПАТ «УкрСиббанк», продаючи зобовязання за кредитним договором ТОВ «Кей-Колект», надало останньому недостовірну інформацію, оскільки будь-якої заборгованості по кредитному договору №0 від 29.11.2007р. у ОСОБА_2 не існує, що підтверджено наданими суду документами первинного бухгалтерського обліку квитанціями про внесення готівки у касу банку, а також заявами боржника про дострокове повернення кредитних коштів, листом банку від 05.10.2009р., у якому банк повідомляє, що станом на 29.09.2009р. розмір заборгованості за кредитним договором №0 складає 2591,39 доларів США та вимагає повернути їх протягом десяти днів, а також наданим суду висновком експерта. Надані позивачем та ОСОБА_2 докази АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» не спростовані, ТОВ «Кей-Колект» та АТ «УкрСиббанк» взагалі не надали суду допустимих доказів про наявність та розмір заборгованості, оскільки такими доказами можуть бути лише документи первинного бухгалтерського обліку, а не одностороннє зроблені та не відомо ким підписані ще на початку 2012 року розрахунки заборгованості. Вважає, що повернення у січні 2010 року банком, який за договором іпотеки є іпотекодержателем, правовстановлюючого документу на належну іпотекодавцю ОСОБА_8 квартиру, є додатковим вагомим доказом, що будь-яких претензій з боку банку до ОСОБА_2 вже у січні 2010 року не існувало, оскільки банк видав кошти лише по одному кредитному договору №0 від 29.11.2007р., який взагалі не був забезпечений іпотекою, на кінець вересня 2009 року його заборгованість перед банком складала, без урахування пені, нарахованої за минулі періоди, не більше 2600,00 доларів США, а станом на 29.01.2010р. ОСОБА_2, із отриманих в кредит 57000,00 доларів США вже сплатив банку 61500,00 доларів США. Крім того, ТОВ «Кей-Колект» не надало до суду жодного доказу в оригіналі, яким би підтверджувалось право вимагати щось з ОСОБА_2 по будь-яким кредитним договорам, а про те, що банк передав свої права ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_2 дізнався лише у 2015 році, отримавши документи з Біляївського районного суду Одеської області, де судом зупинено розгляд справи за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 29.11.2007р. до вирішення Уманським міськрайонним судом цієї справи. Просить суд зобовязати АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» надати суду оригінали документів первинного бухгалтерського обліку, якими підтверджується наявність та розмір заборгованості ОСОБА_2, примірник іпотекодержателя оригіналу договору іпотеки, а також оригінали договорів уступлення права вимоги з усіма додатками до них.

ПАТ «УкрСиббанк», будучи неодноразово належним чином повідомленим, свого представника та заперечень на позов до суду не направив. Однак, 21.12.2015р., на виконання ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.12.2015р., на адресу суду ПАТ «УкрСиббанк» було направлено лист №30-1/53598 з додатками.

Не погоджуючись з заявленими позовними вимогами ТОВ «Кей-Колект» надало на адресу суду письмові заперечення від 21.05.2015р., у яких зазначає, що 29.11.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 57000,00 доларів США. 13.02.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено Договір факторингу №2, відповідно до умов якого до ТОВ «Кей-Колект» перейшли всі права за зобовязаннями ОСОБА_2 по кредитному договору. 29.11.2007р. між ОСОБА_8 та ПАТ «УкрСиббанк», для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 перед ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір іпотеки №4755, відповідно до умов якого ОСОБА_8 передала в іпотеку свою квартиру. 13.02.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами №649-650, відповідно до умов якого до ТОВ «Кей-Колект» перейшли всі права іпотекодержателя за Договорами іпотеки. Зазначає, що на даний час усі права кредитора за вищевказаним кредитним договором та всі права іпотекодержателя за Договором іпотеки належать ТОВ «Кей-Колект». Твердження позивача, що боржником ОСОБА_2 в повному обсязі виконані зобовязання, не відповідають дійсності, оскільки на даний час у ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект» наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 52422,97 доларів США (по основній сумі кредиту) та 7959,53 доларів США (по процентам), а тому відсутні підстави для припинення іпотеки за Договором іпотеки, укладеним для забезпечення виконання ОСОБА_2 зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007р. Повідомляє, що ТОВ «Кей-Колект» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 29.11.2007р., а позивачу, як майновому поручителю ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 29.11.2007р., направлялись листи із повідомленнями про існуючу заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Кей-Колект» та попередження про початок звернення стягнення на предмет іпотеки. Вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх аргументів стосовно виконання ОСОБА_2 зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007р., що свідчить про недоведеність обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, а тому просить суд у задоволенні позову відмовити.

У своїх письмових запереченнях від 21.12.2015р. представник ТОВ «Кей-Колект» звертає увагу суду на те, що позовні вимоги ОСОБА_8 про визнання припиненими зобовязань ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору №0 від 29.11.2007р., визнання недійсним кредитного договору №0 від 29.11.2007р., визнання недійсним кредитного договору №0 від 29.11.2007р., визнання недійсним кредитного договору №0 від 29.11.2007р. та застосування наслідків їх недійсності не підлягають розгляду, оскільки ОСОБА_8 не є стороною оскаржуваних договорів, внаслідок чого вони не породжують для ОСОБА_8 прав та обовязків.

У судовому засіданні представник ТОВ «Кей-Колект» проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Додатково пояснив, що відсутність заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору №0 від 29.11.2007р. можливо підтвердити лише відповідною довідкою банку, яку ні позивач, ні відповідач ОСОБА_2 суду не надали, а наявність чи відсутність заборгованості по кредитному договору №0 від 29.11.2007р. має бути предметом іншого судового розгляду. Підтвердив, що кошти по кредитним договорам №0, №0, №0 від 29.11.2007р. банком не надавались, а тому право вимоги по зазначеним кредитним договорам від АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» не передавалось. Щодо внесення виправлень до договору іпотеки, вважає, що нотаріус, згідно чинної на той час Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», за зверненням однієї із сторін договору, яка виявила неточності у договорі, мав право вносити виправлення у примірнику договору іпотеки зацікавленої сторони, без повідомлення та згоди іншої сторони, здійснивши у тексті договору відповідне застереження перед підписом сторін.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11.12.2015р. було задоволено заяву ОСОБА_8 про забезпечення доказів, витребувано у ТОВ «Кей-Колект» для дослідження судовому засіданні: оригінал Іпотечного договору №4755 від 29.11.2007р., укладений між ОСОБА_8 та АКІБ «УкрСиббанк»; оригінал Договору-факторингу №2, укладений 13.02.2012р. між ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк»; оригінал Додатку №1 до Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р., складений на виконання п.1.2. Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р.; оригінал Додатку №2 (ОСОБА_12) до Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р., складений на виконання п. 3.2. Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р.; оригінал Додатку №3 до Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р., складений на виконання п. 3.5. Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р; оригінал Додатку №4 (ОСОБА_12) до Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р., складений на виконання п. 5.5. Договору-факторингу №2 від 13.02.2012р; оригінал нотаріально-посвідченого договору про відступлення прав вимоги ПАТ «УкрСиббанк» на користь ТОВ «Кей-Колект» за договором забезпечення Іпотечним договором №4755 від 29.11.2007р., укладеним між ОСОБА_8 та АКІБ «УкрСиббанк»; оригінал Додатку №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 13.02.2012р., згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» передало, а ТОВ «Кей-Колект» прийняло від ПАТ «УкрСиббанк» право вимоги до іпотекодавця ОСОБА_8, згідно Договору про іпотечний кредит №4755 від 29.11.2007р.; докази у підтвердження виконання ПАТ «УкрСиббанк» п. 3.5. Договору-факторингу №2, укладеного 13.02.2012р. між ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк», а саме докази про належне повідомлення боржника за кредитним договором - ОСОБА_2 та гаранта/іпотекодавця - ОСОБА_8 про відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь «Кей-Колект» права вимоги; витребувати у ПАТ «УкрСиббанк» для дослідження судовому засіданні: докази у підтвердження виконання ПАТ «УкрСиббанк» п. 3.5. Договору-факторингу №2, укладеного 13.02.2012р. між ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк», а саме докази про належне повідомлення боржника за кредитним договором - ОСОБА_2 та гаранта/іпотекодавця - ОСОБА_8 про відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь «Кей-Колект» права вимоги. Зобовязано ТОВ «Кей-Колект» та ПАТ «УкрСиббанк» надати зазначені в ухвалі суду документи у строк до 22.12.2015р.

24.12.2015р. ПАТ «УкрСиббанк», на виконання ухвали суду від 11.12.2015р. про витребування доказів, було надіслано до суду посвідчені начальником Управління організації виконавчих та позасудових процесів департаменту зі стягнення боргів АТ «УкрСиббанк» копію повідомлення про відступлення права вимоги №12-22/7002 від 29.02.2012р., копію списку №63 згрупованих рекомендованих відправлень, де відправником зазначено ТОВ «Франко Пак», копію повідомлення про відступлення права вимоги №12-22/7004 від 29.02.2012р. та копію списку №50 згрупованих рекомендованих відправлень, де відправником зазначено ТОВ «Франко Пак», але оригіналів зазначених в ухвалі суду документів надано не було.

29.12.2015р. на адресу суду надійшло клопотання представника ТОВ «Кей-Колект» про відкладення розгляду справи, у звязку великим обємом документів, що необхідно надати суду, яке судом було задоволено.

13.01.2016р. на адресу суду надійшла заява ТОВ «Кей-Колект», до якої, на виконання ухвали суду від 11.12.2015р. про витребування доказів, було додано: нотаріально завірену копію іпотечного договору від 29.11.2007р.; нотаріально завірену копію договору факторингу №2 від 13.02.2012р. та виписку з додатку №1 до нього; нотаріально завірену копію акту приймання-передачі прав вимоги; нотаріально завірену копію повідомлення про відступлення прав вимоги; нотаріально завірену копію повідомлення про відступлення прав вимоги та виписку з додатку №1 до нього; нотаріально завірену копію договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012р. та копію списку згрупованих рекомендованих відправлень, де відправником зазначено ТОВ «Франко Пак», але оригіналів зазначених в ухвалі суду документів, а також повного тексту додатків до договорів факторингу №2 та уступлення прав вимоги від 13.02.2012р. суду надано не було.

Отже, ухвала суду від 11.12.2015р. про витребування доказів ТОВ «Кей-Колект» та АТ «УкрСиббанк» виконана не була, про причини неподання витребуваних судом документів відповідачі не повідомили, що позбавило суд можливості дослідити ці матеріали у якості доказів та долучити їх копії до матеріалів справи, тому таку позицію слід тлумачити як небажання відповідачів сприяти всебічному дослідженню обставин справи та надати суду докази в обґрунтування доводів, викладених у запереченнях ТОВ «Кей-Колект».

У відповідності до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_13 до ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Статтею 137 ЦПК України визначено, особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказування, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зазначені вище вимоги процесуального закону кореспондуються з п. 4.2., 5.3. ч.5 глави 7 положень Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., згідно яких у випадку, якщо копія документа видана юридичною особою, що видала оригінал документа, вона має бути викладена на бланку юридичної особи з прикладенням печатки (у разі наявності) і з відміткою про те, що оригінал документа міститься в справах юридичної особи, яка видала документ, а при виготовленні виписки з багатосторінкового документа обовязково відтворюється текст першої та останньої сторінок, які надають можливість ідентифікувати документ, вірність виписки з якого засвідчується.

Тому надані АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» списки згрупованих рекомендованих відправлень, виписки з договорів та додатків до них, не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, так як суперечить вимогам встановленим законом, зокрема не містять першої та останньої сторінок документу з якого їх зроблено, не містять номеру сторінки, з якої зроблено виписку, що тягне за собою неможливість належної ідентифікації документа, з якого вони зроблені, і сторінки документа, з яких їх зроблено, а також не містять необхідної інформації про усі права та обовязки сторін договорів.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

29.11.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, що підтверджується примірником оригіналу цього договору, який знаходиться у позичальника ОСОБА_2 та наданий суду його представником. ОСОБА_13 умов зазначеного договору, кредитор зобовязався надати ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 57 000 доларів США, строком кредитування з 29.11.2007р. до 29.11.2017р., зі сплатою 13.4% річних. ОСОБА_13 п. 2.1. зазначеного договору, виконання зобовязань позичальника за цим договором забезпечується заставою транспортного засобу типу - легковий (універсал-В), марки MAZDA, модель Tribute 2.3., рік випуску 2005, номер шасі (кузова, рами) VIN- JMZCZ94ZX5KM4789, реєстраційний №ВЕ1166АС, та заставою нерухомості: чотирьохкімнатної квартири №144, загальною площею 80,9 кв.м, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Контр-адмірала Луніна, буд.7 «а», яка належить ОСОБА_8.

29.11.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, що підтверджується примірником оригіналу цього договору, який знаходиться у позичальника ОСОБА_2 та наданий суду його представником. ОСОБА_13 умов зазначеного договору, кредитор зобовязався, у разі не сплати боржником страхового платежу, надати боржнику транш у розмірі 2489,58 грн., у термін до 29.11.2008р., зі сплатою 14.5% річних. ОСОБА_13 п.2.1. зазначеного договору, виконання зобовязань позичальника за цим договором забезпечується заставою транспортного засобу типу - легковий (універсал-В), марки MAZDA, модель Tribute 2.3., рік випуску 2005, номер шасі (кузова, рами) VIN- JMZCZ94ZX5KM4789, реєстраційний №ВЕ1166АС, та заставою нерухомості: чотирьохкімнатної квартири №144, загальною площею 80,9 кв.м, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Контр-адмірала Луніна, буд.7 «а», яка належить ОСОБА_8.

Після підписання зазначених кредитних договорів між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 працівник банку у приміщенні відділення банку ознайомив ОСОБА_8 з умовами кредитного договору №0 від 29.11.2007р. та кредитного договору №0 від 29.11.2007р. та надав їй їх копії.

29.11.2007р. між ОСОБА_8 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Іпотечний договір за №4755, що підтверджується примірником оригіналу цього договору, який знаходиться у іпотекодавця ОСОБА_8 та наданий суду її представником. ОСОБА_13 умов зазначеного договору, ОСОБА_8 виступила майновим поручителем по зобовязанням ОСОБА_2, що випливають із кредитного договору №0 від 29.11.2007р. та кредитного договору №0 від 29.11.2007р. та передала в іпотеку іпотекодержателю ПАТ «УкрСиббанк» ізольовану квартиру під номером 144, що знаходиться у будинку №7 «а», по вулиці Контр-Адмірала Луніна у місті Одеса.

29.11.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, що підтверджується примірником оригіналу цього договору, який знаходиться у позичальника ОСОБА_2 та наданий суду його представником. ОСОБА_13 умов зазначеного договору, кредитор зобовязався надати ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 57 000 доларів США, строком кредитування з 29.11.2007р. до 29.11.2017р., зі сплатою 13.4% річних. ОСОБА_13 п. 2.1. зазначеного договору, виконання зобовязань позичальника за договором забезпечується заставою нерухомості, а саме: чотирьохкімнатної квартири №144, загальною площею 80,9 кв.м, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Контр-адмірала Луніна, буд.7 «а», яка належить ОСОБА_8.

29.11.2007р. між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір про надання споживчого кредиту №, що підтверджується примірником оригіналу цього договору, який знаходиться у позичальника ОСОБА_2 та наданий суду його представником. ОСОБА_13 умов зазначеного договору, кредитор зобовязався, у разі не сплати боржником страхового платежу, надати боржнику транш у розмірі 2489,58 грн., у термін до 29.11.2008р., зі сплатою 14.5% річних.

За своїми умовами кредитний договір №0 від 29.11.2007р., з яким була ознайомлена позивач ОСОБА_8 і виступила по ньому майновим поручителем, крім номеру договору, відрізняється від кредитного договору №0 від 29.11.2007р., зокрема, по: періоду, протягом якого кредитор не має права в односторонньому порядку змінювати розмір відсоткової ставки; номеру рахунку позичальника, на який банк мав зарахувати кредитні кошти; розміру комісії за розрахунково-касове обслуговування; змістом п.п. 1.5., 1.6., 1.7.; обсягом забезпечення умов виконання кредитного договору рухомим та нерухомим майном.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи, що умови кредитних договорів №0, №0 та №, укладених 29.11.2007р. між ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк», на момент їх укладення не суперечили діючому на той час законодавству, суд не знаходить підстав для визнання їх недійсними, а тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не дивлячись на те, що ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» суду не було надано витребувані ухвалою суду оригінали документів, а також документів первинного бухгалтерського обліку, зокрема, в підтвердження факту отримання кредитних коштів за договором №0 від 29.11.2007р., факту наявності та розміру заборгованості в разі її наявності, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_2 отримав кошти у сумі 57 000 доларів США згідно умов кредитного договору №0 від 29.11.2007р., оскільки цей факт підтверджується висновком судового експерта №6 від 21.12.2015р., наданими ОСОБА_2 до суду оригіналами квитанцій про повернення отриманих кредитних коштів на умовах кредитного договору №0 від 29.11.2007р., листуванням між первісним кредитором ПАТ «УкрСиббанк», позичальником ОСОБА_2 та новим кредитором ТОВ «Кей-Колект».

У своїх запереченнях на позов ТОВ «Кей-Колект» зазначило, що станом на 21.05.2015р. у боржника ОСОБА_2 наявна заборгованість за кредитним договором №0 від 29.11.2007р. у розмірі 52422,97 доларів США (по основній сумі кредиту) та 7959,53 доларів США (по процентам), однак доказів в підтвердження наявності заборгованості та її розміру станом на 21.05.2015р. суду не надано.

На виконання своїх зобовязань по кредитному договору №0 від 29.11.2007р., ОСОБА_2, у відповідності до п.п. 3.5.1, 3.2.2 кредитного договору, здійснив у період з 28.12.2007р. по 28.02.2014р. повернення на користь ПАТ «УкрСиббанк» коштів на загальну суму 83461,10 доларів США, що підтверджується наданими суду документами первинного бухгалтерського обліку, а саме оригіналами квитанцій про внесення готівки у каси відділень АТ «УкрСиббанк».

В період з 28.12.2007р. по 28.03.2008р. ОСОБА_2 було сплачено 3460,00 доларів США, що підтверджується квитанціями №71 від 28.12.2007р., №20 від 28.01.2008р., №13 від 28.02.2008р. та №35 від 28.03.2008р.

Відповідно до п.п. 3.2.2. кредитного договору №0 від 29.11.2007р., позичальник має право достроково погашати кредит, попередивши про це банк не пізніше, ніж за 12 (дванадцять) календарних днів до дати дострокового погашення, що узгоджується з вимогами ст.531 ЦК України. Своєю заявою від 15.04.2008р., адресованою АКІБ «УкрСиббанк», позичальник ОСОБА_2 повідомив банк про намір використати своє право на дострокове повернення кредитних коштів.

В період з 29.04.2008р. по 29.09.2008р. ОСОБА_2 було сплачено 15190,00 доларів США, що підтверджується квитанціями №14 від 29.04.2008р., №55 від 28.05.2008р., №36 від 01.07.2008р., №41 від 28.07.2008р., №91 від 28.08.2008р., №98 від 29.09.2008р.

Своєю заявою від 14.10.2008р., адресованою АКІБ «УкрСиббанк», позичальник ОСОБА_2 повідомив банк про намір використати своє право на дострокове повернення кредитних коштів.

В період з 28.10.2008р. по 28.09.2009р. ОСОБА_2 було сплачено 42888,10 доларів США, що підтверджується квитанціями №36 від 28.10.2008р., №4 від 28.11.2008р., №11 від 03.12.2008р., №36 від 29.12.2008р., №71 від 28.01.2009р., №33 від 02.03.2009р., №24 від 31.03.2009р., №23 від 28.04.2009р., №36 від 05.05.2009р., №43 від 15.06.2009р., №21 від 30.07.2009р., №9 від 28.08.2009р., №69 від 28.09.2009р.

Листом за №138-2/131-16/1217 АКІБ «УкрСиббанк» повідомило позичальника ОСОБА_2, що станом на 29.09.2009р. його заборгованість за кредитним договором №0 від 29.11.2007р., складає 2591,39 доларів США та, з посиланням на п. 3.5.3 кредитного договору (про обовязок позичальника достроково повернути банку у повному розмірі всю суму кредиту та плату за кредит), банк заявив вимогу про повернення всієї суми заборгованості та інших нарахувань (пені) у 10-денний термін з дня отримання листа. Також банк зазначив у листі про своє право звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить ОСОБА_8, а також на інше належне ОСОБА_2 майно та кошти.

Аналогічний лист за №138-2/31-16/1220 від 05.10.2009р. було направлено АКІБ «УкрСиббанк» на адресу іпотекодавця ОСОБА_8, де також було зазначено, що у разі не виконання позичальником ОСОБА_2 та/чи іпотекодавцем зазначеної у листі вимоги у 10-денний термін з дня отримання листа, банком будуть вжиті заходи щодо примусового стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

В період з 18.11.2009р. по 30.11.2010р. ОСОБА_2, було сплачено 6636,00 доларів США, що підтверджується квитанціями №105 від 18.11.2009р., №54 від 05.02.2010р., №36 від 29.03.2010р., №16 від 01.06.2010р., №60 від 07.07.2010р., №49 від 05.08.2010р., №68 від 28.10.2010р., №114 від 30.11.2010р.

Листом №138-2/131-16/121 від 09.12.2010р. АКІБ «УкрСиббанк» повідомило позичальнику ОСОБА_2 про нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 29.11.2007р., розмір якої станом на 09.12.2010р. становить 10806,61 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 85927,68грн. та про обовязок позичальника сплатити пеню.

В період з 28.01.2011р. по 28.02.2014р. ОСОБА_2 було сплачено 15287,00 доларів США, що підтверджується квитанціями №39 від 28.01.2011р., №30 від 15.03.2011р., №15 від 31.03.2011р., №61 від 28.04.2011р., №12 від 30.06.2011р., №16 від 29.07.2011р., №28 від 29.08.2011р., №46 від 30.09.2011р., №15 від 01.11.2011р., №82 від 07.12.2011р., №14 від 12.01.2012р., №49 від 18.07.2012р., №73 від 06.08.2012р., №59 від 10.08.2012р., №62 від 05.09.2012р., №55 від 28.09.2012р., №153 від 16.10.2012р., №119 від 25.10.2012р., №98 від 15.11.2012р., №45 від 04.12.2012р., №9 від 03.01.2013р., №14 від 04.01.2013р., №19 від 30.01.2013р., №132 від 25.02.2013р., №31 22.03.2013р., №36 від 28.03.2013р., №69 від 30.04.2013р., №40 від 31.05.2013р., №59 від 10.06.2013р., №86 від 22.07.2013р., №52 від 29.08.2013р., №18 від 27.09.2013р., №76 від 29.10.2013р., №43 від 27.11.2013р., №68 від 30.01.2014р., №44 від 28.02.2014р.

Крім оригіналів документів первинного бухгалтерського обліку (квитанцій), листів кредитора та позичальника, виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором №0 від 29.11.2007р. додатково підтверджується дослідженим у судовому засіданні висновком експертного дослідження №6 від 21.12.2015р. судового експерта ОСОБА_14, яка має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікацію судового експерта за спеціальностями «Дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності», «Дослідження документів про економічну діяльність підприємств», «Дослідження документів фінансово-кредитних операцій» (свідоцтво №1091 від 28.02.2007р., видане ЦЕКК Міністерства юстиції України), стаж експертної роботи з 2001 року.

На вирішення дослідження перед експертом було поставлено питання: чи підтверджується документально, розрахунково та нормативно заборгованість ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007р. станом на 01.01.2015р.? Якщо так, то в якій сумі? Для проведення дослідження судовому експерту було надано: Договір про надання споживчого кредиту від 29.11.2007 №0, укладеного між ОСОБА_2 А та ПАТ «УкрСиббанк»; платіжні квитанції на оплату кредиту: №71 від 28.12.2007р., №20 від 28.01.2008р., №13 від 28.02.2008р., №35 від 28.03.2008р., №14 від 29.04.2008р., №55 від 28.05.2008р., №36 від 01.07.2008р., №41 від 28.07.2008р., №91 від 28.08.2008р., №98 від 29.09.2008р., №36 від 28.10.2008р., №4 від 28.11.2008р., №11 від 03.123.2008р., №36 від 29.12.2008р., №71 від 28.01.2009р., №33 від 02.03.2009р., №24 від 31.03.2009р., №23 від 28.04.2009р., №36 від 05.05.2009р., №43 від 15.06.2009р., №21 від 30.07.2009р., №9 від 28.08.2009р., №69 від 28.09.2009р., №105 від 18.11.2009р., №54 від 05.02.2010р., №36 від 29.03.2010р., №16 від 01.06.2010р., №60 від 07.07.2010р., №49 від 05.08.2010р., №68 від 28.10.2010р., №114 від 30.11.2010р., №39 від 28.01.2011р., №30 від 15.03.2011р., №15 від 31.03.2011р., №61 від 28.04.2011р., №12 від 30.06.2011р., №16 від 29.07.2011р., №28 від 29.08.2011р., №46 від 30.09.2011р., №15 від 01.11.2011р., №82 від 07.12.2011р., №14 від 12.01.2012р., №49 від 18.06.2012р., №73 від 06.08.2012р., №59 від 10.08.2012р., №62 від 05.09.2012р., №55 від 28.09.2012р., №153 від 16.10.2012р., №119 від 25.10.2012р., №98 від 15.11.2012р., №45 від 04.12.2012р., №9 від 03.01.2013р., №14 від 04.01.2013р., №19 від 30.01.2013р., №132 від 25.02.2013р., №31 22.03.2013р., №36 від 28.03.2013р., №69 від 30.04.2013р., №40 від 31.05.2013р., №59 від 01.06.2013р., №86 від 22.07.2013р., №52 від 29.08.2013р., №18 від 27.09.2013р., №76 від 29.10.2013р., №43 від 27.11.2013р., №68 від 30.01.2014р., №44 від 28.02.2014р.; листи до банку на дострокове погашення відсотків від 15.04.2008р. та від 14.10.2015р.; лист-вимогу банку №138-2/131-16/1217 від 29.09.2009р.; лист-вимогу банку №138-2/131-16/121 від 09.12.2010р.

Будь-яких заперечень щодо наданого висновку експерта сторонами у справі суду не заявлено, клопотань про призначення у справі судової економічної експертизи на адресу суду не надходило.

ОСОБА_13 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен розяснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

Відповідно до висновку експертного дослідження №6 від 21.12.2015р., документально, розрахунково та нормативно, станом на 01.01.2015р., не підтверджується заборгованість ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007р. Загальна сума оплати, станом на 01.01.2015р. становить 83461,10 дол. США, в тому числі: погашення по тілу кредиту 57000,0 дол. США; загальна сума сплачених відсотків 14870,20 дол. США; переплата складає 11590,90 дол. США, які можуть бути використані на штрафні санкції за несвоєчасне сплачення кредиту та відсотків, про які йдеться у листі-вимозі банку №138-2/131-16/121 від 09.12.2010р.

29.11.2007р. між ОСОБА_8 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір відповідального зберігання документів, відповідно до умов якого ОСОБА_8 передала, а банк прийняв на відповідальне зберігання оригінал правовсновлюючого документу про право власності на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.1. зазначеного договору, термін зберігання документу обумовлено сторонами, а саме до моменту повного виконання позичальником ОСОБА_2 зобовязань по кредитному договору №0 від 29.11.2007р. або повного виконання ОСОБА_8 умов договору застави, укладеного в забезпечення виконання зобовязань по зазначеному кредитному договору.

Листом №138-2/131-16/121 від 17.11.2009р. АКІБ «УкрСиббанк» повідомило ОСОБА_8, що за кредитними договорами №0 від 29.11.2007р. та №0 від 29.11.2007р., в забезпеченнях яких нею було передано в іпотеку власне майно, банком кредитні кошти позичальнику не видавались та про право ОСОБА_8 отримати оригінали документів на належну їй квартиру за адресою відділення банку.

ОСОБА_13 приймання-передачі до договору відповідального зберігання документів, 28.01.2010р. ОСОБА_8 було повернено правовстановлюючий документ на предмет іпотеки.

Зазначені обставини додатково підтверджують, що станом на 28.01.2010р. у ПАТ «УкрСиббанк» не існувало прав іпотекодержателя заявляти вимоги до іпотекодавця ОСОБА_8, у звязку з відсутністю зобовязань за кредитним договором №0 від 29.11.2007р.

Враховуючи умови кредитного договору №0 від 29.11.2007р., листи-вимоги банку №138-2/131-16/1217 від 29.09.2009р., №138-2/31-16/1220 від 05.10.2009р., лист банку №138-2/131-16/121 від 09.12.2010р. та зазначені у них суми, які підлягали до сплати позичальником у відповідні терміни, лист банку №138-2/131-16/121 від 17.11.2009р., відсутність заперечень на позов від ПАТ «УкрСиббанк», розмір та терміни здійсненних позичальником платежів, повне виконання договору відповідального зберігання документів від 29.11.2007р., відсутність доказів у спростування належного виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань, а також висновок судового експерта №6 від 21.12.2015р., суд приходить до висновку, що зобовязання ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 29.11.2007р. були проведені належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підстави припинення зобовязань визначені у ст.ст.598-609 ЦК України.

Так, згідно зі ст.598 ЦК України зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.559 ЦК України, зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

13.02.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №2, відповідно до умов якого (п.1.1.) ПАТ «УкрСиббанк» зобовязалося передати у власність ТОВ «Кей-Колект», а ТОВ «Кей-Колект» прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження ПАТ «УкрСиббанк» за плату та на умовах, визначених цим договором.

ОСОБА_13 з ОСОБА_13 приймання-передачі прав вимоги від 13.02.2012р., складеного на виконання Договору факторингу №2 від 13.02.2012р., ПАТ «УкрСиббанк» передало (відступило), а ТОВ «Кей-Колект» прийняло права вимоги.

Відповідно до п. 1.2. Договору факторингу №2, обсяг (сума) прав вимоги станом на дату укладення Договору факторингу №2 від 13.02.2012р. визначена у Додатку №1 до цього договору.

Оригіналу додатку №1 до договору факторингу №2 або його належно завіреної копії суду не надано. Надана суду виписка з Додатку №1 до Договору факторингу №2 від 13.02.2012р., не є належним та допустимим доказом, зокрема і тому, що у ній лише зазначено кредитний договір №0 від 29.11.2007р., боржник ОСОБА_2, але не зазначено обсяг (сума) прав вимоги, які передаються, виписка не містить першої та останньої сторінок та необхідної інформації для ідентифікації документу.

13.02.2012р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», у звязку з укладенням договору факторингу №2, було укладено Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до умов якого (п.1.1.) ПАТ «УкрСиббанк» передає, а ТОВ «Кей-Колект» приймає права вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у Додатку №1 до цього договору.

Оригіналу додатку №1 до договору відступлення прав вимоги або його належно завіреної копії суду не надано. Надана суду виписка з Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012р. не є належним та допустимим доказом, зокрема і тому, що у ній лише зазначено кредитний договір №0 від 29.11.2007р., Договір іпотеки (житлова нерухом.) від 29.11.2007р. без реквізитів його реєстрації, заставодавець ОСОБА_8, але не зазначено обсяг (сума) прав вимоги, які передаються, виписка не містить першої та останньої сторінок та необхідної інформації для ідентифікації документу.

Відповідно до п.3.5. Договору факторингу №2 ПАТ «УкрСиббанк» зобовязалося за власний рахунок повідомити кожного боржника і гаранта про відступлення прав вимоги згідно до додатком №3 до цього договору протягом 30 робочих днів з дати відступлення.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель зобовязаний письмово у пятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобовязанням.

Позивач ОСОБА_8 та відповідач ОСОБА_2 стверджують, що будь-яких повідомлень про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки не отримували, дізналися про передачу прав за договорами до нового кредитора ТОВ «Кей-Колект» не раніше грудня 2014 року, ці твердження не спростовані. Доказів, що ПАТ «УкрСиббанк» своєчасно направив на адресу боржника ОСОБА_2 та гаранта/іпотекодавця ОСОБА_8 передбачені договором факторингу та ст.24 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 516-519 ЦК України письмові повідомлення про відступлення прав, суду не надано, а відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

Листом №735323/1-1365 від 15.01.2015р. ТОВ «Кей-Колект» повідомило ОСОБА_8 про відступлення ПАТ «УкрСиббанк» на користь ТОВ «Кей-Колект» права вимоги заборгованості по кредитному договору №0 від 29.11.2007р. на підставі договору факторингу №2 від 13.02.2012р., а також про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, у звязку з наявним, станом на 15.01.2015р., боргом за кредитним договором №0 від 29.11.2007р. у сумі 60082,50 доларів США, з яких 52422,97 долари США заборгованість за тілом кредиту, 7659,53 долари США заборгованість за відсотками. До зазначеного листа та суду не надано доказів, у підтвердження наявності зазначеної у листі заборгованості, а також доказів, в якому саме обсязі (сумі) 13.02.2012р. було передано права вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Кей-Колект».

Враховуючи встановлені обставини, суд визнає припиненими зобовязання за кредитним договором №0 від 29.11.2007р., укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк».

В дослідженій у судовому засіданні копії виданого іпотекодержателю примірника іпотечного договору №4755 від 29.11.2007р., оригінал якого суду не надано, на сторінці 1 цієї копії договору, у розділ «Терміни» наявні виправлення, а саме: закреслено номер договору про надання споживчого кредиту 0 та зверху, від руки, дописано 0, а також закреслено номер договору про надання споживчого кредиту 0 та зверху, від руки, дописано НОМЕР_1. При цьому, дата внесення виправлень та особа, якою внесенні ці випалення не зазначена. На сторінці 4 цієї копії договору іпотеки, у кінці пункту 6.14. міститься зроблений від руки напис «закреслене 0, 0, дописанному 0, НОМЕР_1 вірити». Особа, що його здійснила та дата внесення цього запису не зазначені. Також, на сторінці 4 цієї копії договору іпотеки перед підписом нотаріуса міститься зроблений від руки напис «закреслене 0, 0, дописанному 0, НОМЕР_1 вірити», дата внесення цього запису також не зазначена.

Досліджений у судовому засіданні оригінал виданого іпотекодавцю примірника іпотечного договору №4755 від 29.11.2007р. будь-яких виправлень не містить, чим підтверджується, що внесення змін до договору іпотеки шляхом виправлень було здійснено після підписання сторонами договору іпотеки і його державної реєстрації та після того, як ОСОБА_8 отримала свій примірник договору, що також свідчить про те, що виправлення були вчинені без участі іпотекодавця.

З наданих представником ТОВ «Кей-Колект» пояснень, виправлення у примірнику договору іпотеки, який було видано іпотекодержателю, були здійснені нотаріусом ОСОБА_9 за зверненням представника АТ «УкрСиббанк» після того, як було змінено нумерацію кредитних договорів, у забезпечення яких було укладено договір іпотеки, що передбачалось чинною на час укладення договору іпотеки Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій».

Відповідно до п. 2 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (в редакції чинній на момент укладення іпотечного договору), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 №20/5, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як, зокрема, посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо).

ОСОБА_13 з п.23 вказаної Інструкції, дописки і виправлення повинні бути застережені нотаріусом перед підписом сторін правочину і повторені в кінці посвідчувального напису. Якщо документ, що підлягає посвідченню або засвідченню, викладений неправильно чи неграмотно (чи складений з порушенням вимог чинного законодавства), нотаріус пропонує особі, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, виправити його або скласти новий. На бажання зацікавленої особи документ може бути складений нотаріусом.

З наведеного у п.23 Інструкції слідує, що будь-які виправлення у правочині можуть бути зроблені тільки під час вчинення нотаріальної дії у всіх примірниках правочину, ці виправлення повинні бути застережені нотаріусом, підписані особами, які вчиняють нотаріальну дію, із зазначенням дати внесених виправлень та скріплені підписом і печаткою нотаріуса, оскільки здійснені без зазначення дати, у такий спосіб та формі лише у примірнику іпотекодержателя суперечать закону, тому надана копія договору іпотеки з такими виправленнями не є допустимим та належним доказом, а такі виправлення не створюють для сторін договору іпотеки будь-яких прав та обовязків.

На переконання суду, зазначена Інструкція «Про порядок вчинення нотаріальних дій» не дає право шляхом виправлень вносити зміни лише у один із примірників договору іпотеки щодо правочину, яким встановлено основне зобовязання, після його підписання сторонами, без письмової згоди на це всіх сторін договору, оскільки, якщо дописки і виправлення застережені нотаріусом без підпису всіх осіб, які підписали правочин, а із належної іпотекодержателю копії примірника договору іпотеки неможливо визначити, чи була на це воля іпотекодавця ОСОБА_8, то таке нотаріальне посвідчення втрачає свою юридичну вірогідність, а сам правочин не відповідає принципу юридичної визначеності, як складної частини конституційного принципу верховенства права (ст.8 Конституції України).

Крім того, особливості укладення, посвідчення та реєстрації договору іпотеки визначені Законом України «Про іпотеку», який має пріоритетне застосування у порівнянні з відомчою Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій», оскільки є спеціальним законом для даних правовідносин.

У відповідності до ст.18 Закону України «Про іпотеку», однією із істотних умов договору іпотеки є посилання на правочин, у якому встановлено основне зобовязання.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

На виконання вимог Законів України «Про іпотеку» (ст.ст.18, 19) та «Про нотаріат» (ст.73), після підписання 29.11.2007р. сторонами всіх примірників договору іпотеки, приватним нотаріусом ОСОБА_9 в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна було зареєстровано запис №6130930 про заборону відчуження квартири №144, що знаходиться у будинку №7 «а», по вулиці Контр-Адмірала Луніна у місті Одеса та належить ОСОБА_8, де у розділі «підстава обтяження» зазначено основне зобовязання, яке забезпечується іпотекою, а саме Договір про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007р., укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк».

19.08.2012р. до Державного реєстру Іпотек приватним нотаріусом ОСОБА_10 було внесено запис №6131042 про іпотеку нерухомого майна - квартири №144, що знаходиться у будинку №7 «а», по вулиці Контр-Адмірала Луніна у місті Одеса та належить ОСОБА_8 Внесенням цього запису, вчиненого на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки 649-650 від 13.02.2012р., було зафіксовано передачу прав іпотекодержателя від АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект», але без внесення змін стосовно основного зобовязання, яке забезпечується іпотекою, оскільки підставою для внесення будь-яких змін до договору іпотеки може бути лише підписана та нотаріально посвідчена угода між іпотекодавцем та іпотекодержателем про внесення таких змін.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про іпотеку», зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку, тобто відомості про заміну умов обтяження (заміну основного зобовязання) підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про іпотеку», взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Станом на 22.11.2015р., у державному реєстрі, підставою обтяження зазначено основне зобовязання, яке забезпечується іпотекою, а саме Договір про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007р., укладений між ОСОБА_2 та АКІБ «УкрСиббанк», що підтверджується Інформаційною довідкою №48130624 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна.

Будь-яких доказів, що основним зобовязанням, яке раніше або на даний час було забезпечено передачею в іпотеку належної ОСОБА_8 квартири, є Договір про надання споживчого кредиту №0 від 29.11.2007р., суду не надано, не містить такої інформації і досліджена у судовому засіданні довідка №48130624 від 22.11.2015р. з державних реєстрів.

Відомості про внесення змін щодо основного зобовязання з моменту укладення договору іпотеки по даний час у Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_8 передала в іпотеку належну їй квартиру у забезпечення належного виконання умов кредитних договорів №0 від 29.11.2007р. та №0, а не інших договорів.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказування.

Позивач ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» визнають, а АТ «УкрСиббанк» не заперечує, що на виконання умов кредитних договорів №0, №0 та №, укладених 29.11.2007р. між ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк», банком на час розгляду справи у суді грошові кошти (кредит) видано не було, наявні у матеріалах справи листи АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» також не містять посилань на правовідносини, які виникли у звязку з виконанням кредитних договорів №0, №0 та №, укладених 29.11.2007р., доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 548, 573 ЦК України та ч.ч.4, 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», заставою (іпотекою) може бути забезпечене виконання дійсного зобовязання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобовязання.

Отже, чинним законодавством встановлено, що заставою (іпотекою) забезпечуються виключно реально існуючі зобовязання та вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі чинних договорів.

Зобовязання, з метою забезпечення якого укладався договір іпотеки, визначено п.1.2.2. кредитного договору №0 від 29.11.2007р., а саме позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору.

Аналогічні зобовязання, з метою забезпечення яких укладався договір іпотеки, визначено п.1.1. кредитного договору №0 від 29.11.2007р. та п.п. 1.3., 1.4. договору іпотеки.

За умовами договорів, які забезпечені іпотекою, зобовязання позичальника та іпотекодавця за кредитними договорами №0, №0 та договором іпотеки від 29.11.2007р. можуть виникнути лише після виконання ПАТ «УкрСиббанк» своїх обовязків по видачі кредитних коштів.

Наслідком того, що ПАТ «УкрСиббанк», який є кредитором за основними зобовязаннями (кредитними договорами) та іпотекодержателем за договором іпотеки, не виконав своїх зобовязань по видачі кредитних коштів по зазначеним у договорі іпотеки кредитним договорам №0 та №0 від 29.11.2007р., є те, що на момент укладення договору іпотеки та по даний час не виникало дійсного зобовязання, в забезпечення якого укладався договір іпотеки.

Враховуючи, що з 22.09.2011р. діє законодавча заборона (ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів») на видачу споживчого кредиту у іноземній валюті по кредитному договору №0 від 29.11.2007р., а також те, що за кредитним договором №0 термін видачі коштів у гривні закінчився 20.11.2008р., за кредитним договором № термін видачі коштів у гривні закінчився 29.11.2008р., виконання кредитором своїх обовязків за цими кредитними договорами є неможливим, що виключає виникнення зобовязань за цими договорами у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 та прав вимоги у первісного або нового кредиторів на майбутнє.

Оскільки умови кредитних договорів №0, №0 та №, укладених 29.11.2007р. між ОСОБА_2 та АТ «УкрСиббанк» не були виконані та не можуть бути виконані у майбутньому, ці договори своїм не виконанням не створюють з моменту їх підписання жодних юридичних наслідків, тобто будь-яких дійсних зобовязань у ОСОБА_2, які закон дозволяє забезпечувати заставою (іпотекою) за цими договорами, не виникало та не існує.

З огляду на те, що застава (іпотека), може забезпечувати лише дійсне зобовязання, договір іпотеки №4755, який укладено в забезпечення зобовязань, які не виникали та не можуть виникнути в майбутньому, суперечить ст.ст. 548, 573 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобовязань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі, якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (частина перша статті 216 ЦК).

Таким чином, одним із встановлених законом наслідків недійсності невиконаного основного зобовязання, що не створило та не може створити на майбутнє жодних юридичних наслідків є визнання судом недійсними похідних від нього договорів забезпечення.

Оскільки договір іпотеки №4755 від 29.11.2007р. суперечить ст.ст. 548, 572 ЦК України та ст.3 Закону України «Про іпотеку», у цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст.17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється, зокрема, у разі визнання іпотечного договору недійсним, а відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до пунктів 2.1. кредитних договорів №0, №0 №0 та № від 29.11.2007р., умовами видачі кредиту є передача у іпотеку належної ОСОБА_8 чотирьохкімнатної квартири №144, загальною площею 80,9 кв.м, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Контр-адмірала Луніна, буд.7 «а».

Відповідно до п.6.12 договору іпотеки від 29.11.2007р., після підписання сторонами договору та його нотаріального посвідчення, на виконання ст.4 Закону України «Про іпотеку», ст. 73 Закону України «Про нотаріат», обмежено право власності ОСОБА_8 розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Вимога ОСОБА_8 до відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк», який передав свої права ТОВ «Кей-Колект», про усунення перешкод у здійсненні права власності залишилась без задоволення, у звязку з чим позивач була вимушена скористатись своїм правом на судовий захист.

За змістом ст.215 ЦК України та згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться в абз. 5 п. 5 Постанови від 6 листопада 2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Звертаючись до суду з позовом про визнання припиненими зобовязань за кредитним договором №0 від 29.11.2007р., позивач обґрунтовує посиланням на те, що і у п. 1.2. цього договору її майно зазначено в якості забезпечення, на підставі чого новий кредитор ТОВ «Кей-Колект» заявляє їй про свій намір позбавити її права власності на майно.

Позовні вимоги про визнання кредитних договорів №0, №0 та № від 29.11.2007р. недійсними, позивач обґрунтовує тим, що у п.2.1. цих договорів та за умовами договору іпотеки, майно позивача зазначено в якості забезпечення зобовязань по договорам, зобовязання за якими не є дійсними. Невизнання первісним та новим кредитором факту належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором №0 від 29.11.2007р., а також обмеження в розпорядженні належним позивачу майном, в звязку з договорами №0, №0, № від 29.11.2007р., знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Виходячи з зазначеного вище, ч. 3 ст. 215, ч.ч.2, 5 ст. 216 ЦК України, не заслуговують на увагу суду доводи ТОВ «Кей-Колект» про відсутність порушених прав позивача.

Оскільки суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, то з відповідачів підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» порівну, а саме судовий збір по 324,80 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 203, 209, 210, 215, 216, 509-519, 572, 574-577, 598, 599, 1046, 1049, 1052, 1054, 1055, 1077-1082, 1084 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 7, 11, 17-19, 23, 24 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.10, 11, 15, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати припиненими зобовязання ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору № 0 від 29.11.2007 року укладеного між ОСОБА_2 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк»), у звязку з їх виконанням, проведеним належним чином.

Визнати іпотечний договір № 4755 від 29.11.2007 року, укладений між ОСОБА_8 та акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «УкрСиббанк») в забезпечення виконання умов кредитних договорів № 0 від 29.11.2007 року, та № 0 від 29.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 - не дійсним та застосувати наслідки його недійсності.

Скасувати заборону на відчуження квартири № 144, розташованої у будинку № 7 «а», по вулиці Контр-Адмірала Луніна у місті Одеса, яка належить ОСОБА_8, накладену при посвідченні договору іпотеки № 4755 від 29.11.2007 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис за № 6130930 про державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, що був внесений на підставі іпотечного договору № 4755 від 29.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9

Виключити з Державного реєстру іпотек запис № 6131042 про іпотеку: квартири № 144, розташованої у будинку № 7 «а» на вулиці Контр-Адмірала Луніна у місті Одеса, яка належить ОСОБА_8, що був зареєстрований 19.08.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 на підставі договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, 649-650, 13.02.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 324 (триста двадцять чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_8 324 (триста двадцять чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на користь ОСОБА_8 324 (триста двадцять чотири) грн. 80 коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом десяти днів, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Головуючий