Справа №: 2107/2430/2012
Провадження № 4-с/653/4/16
УХВАЛА

20.01.2016 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Калімбет Л.І., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Генічеського РУЮ ОСОБА_2 при проведенні виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В:

Скаржник 19 січня 2016 року звернувся до суду із вказаною скаргою.

Ця скарга підлягає залишенню без руху, оскільки скаржником не сплачено судовий збір.

Так, відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі від 28.01.2013 № 24-152/0/4/13 зазначив, що відповідно до статті 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на ВДВС, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Згідно з частиною другою статті 79 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При вирішенні питання про оплату судового збору при поданні скарг зазначеної категорії суди керуються роз'ясненнями, що містяться у пунктах 3, 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»: скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби до скарг учасників виконавчого провадження, застосовуються положення ЦПК, якими врегульовані аналогічні питання. Скарги на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби оплачуються судовим збором відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року N 7-93 "Про державне мито". Відповідно до підпункту "б" пункту 1 частини третьої Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" із скарг на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що обмежують права громадян, судовий збір оплачувався у розмірі 0,2 неоподаткованих мінімумів доходу громадян. У більшості справ суди не вимагали оплати судового збору за подання скарги у порядку статті 383 ЦПК. З 01 листопада 2011 року набув чинності Закон України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" (Закон N 3674-VI), яким питання оплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС чітко не врегульовано. З метою формування єдиної практики це питання буде роз'яснено окремою постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року визначені мета, субєкти та обєкти справлення судового збору, а також перелічені випадки, коли судовий збір не справляється.

Зокрема, у ч. 1 ст. 3 закону зазначено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

ОСОБА_1 подано до суду скаргу, передбачену розділом VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Як зазначалося, відповідно до ст. 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Тобто, передбачено розподіл судових витрат, повязаних із розглядом скарги, до яких згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України належить судовий збір.

При цьому, частина друга ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року містить вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється. Скарга на дії державного виконавця у згаданому переліку не міститься.

Крім того, заявником не було додано до заяви копії всіх документів, що додаються відповідно до кількості осіб по справі, а також не надано доказів поважності пропущення строку подачі відповідної скарги до суду.

Згідно вимог ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст. 119, 120 ЦПК України залишає заяву без руху і надає заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Генічеського РУЮ ОСОБА_2 при проведенні виконавчого провадження - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків до 01 лютого 2016 року.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви, а саме:

-сплатити судовий збір, надати

-надати копії документів у відповідності до кількості осіб;

-надати докази поважності пропущення строку подачі відповідної скарги до суду;

У випадку не виправлення недоліків заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_3