Єдиний унікальний номер 234/8803/15-ц Номер провадження 22-ц/775/128/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 р. м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів : Канурної О.Д., Халаджи О.В.

за участю секретаря Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду від 27 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом орану опіки і піклування виконкому Краматорської міської ради до ОСОБА_1, третя особа адміністрація центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Краматорського міського суду від 27 листопада 2015 року позовні вимоги органу опіки і піклування виконкому Краматорської міської ради до ОСОБА_1, третя особа адміністрація центру соціально-психологічної реабілітації задоволені. ОСОБА_1 позбавлена батьківських прав стосовно своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? всіх видів її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.06.2015 року . Рішення звернуто до негайного виконання в частині стягнення аліментів за один місяць. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин справи, що мають значення для вирішення спору, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає,що відсутні підстави , передбачені ст..164 СК України , для позбавлення батьківських прав. Суд не дав оцінки таким доказам, що її поведінка змінилася : вона вже працює, уклала договір оренди житла, пройшла курс кодування від алкогольної залежності. Крім того, суд не врахував думку сина ОСОБА_2, який виявив бажання жити з нею, її вина у загибелі доньки ОСОБА_11 є не встановленою, оскільки справа ще перебуває на розгляді у суді. Вона спілкується з дітьми та бажає їх виховувати.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги у повному обсязі, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Представник органу опіки і піклування Чибор Н.Д, представники центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради Рижакова Ю.В., Вертипорох В.В., прокурор Бакшаєва В.В. просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши матеріали цивільної справи , перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав .

Відповідно до ст.. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 є матір»ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, відомості про батька в свідоцтвах про народження внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_10 мала малолітню доньку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року внаслідок гострого отруєння чадним газом під час пожежі, яка сталася у відсутність відповідачки з причини залишення дітей без догляду. За фактом загибелі малолітньої дитини порушено кримінальну справу за ст..166 КК України, яка перебуває на розгляді у суді. Після вказаної події діти були поміщені до центру соціально- психологічної реабілітації дітей . Відповідачка відвідує дітей, проте її поведінка свідчить про недостатнє усвідомлення наслідків пожежі, що створює потенціальну загрозу для життя та здоров»я її дітей. Відповідачка не має постійного місця проживання, , офіційно не працевлаштована, перебуває на обліку у наркологічному диспансері з приводу алкоголізму. Постановою Краматорського міського суду від 23.01.2015 року притягнута до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.184 КпАП України за ухилення від виконання обов»язку щодо створення належних умов для життя, навчання та виховання своїх неповнолітніх дітей. Вироком Краматорського міського суду від 16.10.2015 року ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України та притягнута до кримінальної відповідальності.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка нехтує своїми батьківськими обов»язками по вихованню дітей, її поведінка та спосіб життя становить загрозу здоров»ю та життю дітей, що вже було причиною загибелі її доньки ОСОБА_11. Враховуючи те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей та є хронічним алкоголіком, а попередні міри впливу не виправили її поведінки, яка продовжувала зловживати алкогольними напоями, вчинила злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей визнав за доцільне позбавити її батьківських прав та стягнути на неповнолітніх дітей аліменти в розмірі ? частки всіх видів її доходів.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно та правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, з'ясував доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно припису п. 16 зазначеної Постанови Пленуму ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Розглядаючи позов, суд першої інстанції встановив, що відповідачка не виконує свої обов'язки по вихованню, свідомо ухиляється від їх виконання. Оскільки всі попереджувальні міри та заходи пливу, а також поміщення дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей, в якому вони перебувають до цього часу, не змінили поведінки відповідачки, суд першої інстанції обґрунтовано застосував до неї крайню міру впливу - позбавлення батьківських прав.

Вбачається, що діти сім»ї ОСОБА_1. з 25.08.2011 року перебувала на обліку в службі у справах дітей Краматорської міської ради в категорії « Дитина, яка проживає в сім»ї, де батьки ухиляються від виконання обов»язків по вихованню та утриманню» Старші діти навчались у загальноосвітній школі-інтернаті №33, молодші - перебували у притулку. При здійсненні соціального супроводу 08.10.2013 року родині ОСОБА_1 було створено умови для повернення дітей : сформовано пакет документів для отримання статусу багатодітної родини; вирішено питання про надання пільг; оформлено державну допомогу тощо. 08.10.2013 року діти зняті з обліку у здв»язку з покращенням ситуації в сім»ї.

23.01.2015 року неповнолітні діти родини ОСОБА_1 повторно поставлені на облік у службі у справах дітей, оскільки ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов»язків щодо належного утриманні дітей , їх виховання та догляду : діти залишались матір»ю без догляду та необхідного лікування. З 06.01.2015 року по 14.01.2015 року немовля ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6 перебувала на лікуванні у стаціонарному відділенні з діагнозом бронхообструктивний синдром, виписана для амбулаторного лікування ( а.с. 56)

Проте, через два дні 16.01.2015 року працівниками служби у справах дітей дитина ОСОБА_11. (віком 2 місяці) знову доставлена до лікарні, оскільки мати перебувала у стані алкогольного сп»яніння, догляд за дитиною та її лікування не здійснювала .

Через відсутність умов для проживання, незадовільний стан здоров»я 15.01.2015 року діти вилучені із сім»ї та влаштовані до комунальної медичної установи та дитячого притулку. З 23.01.2015 року діти перебувають на обліку в службі у справах дітей, як такі що опинились у складних життєвих умовах через ухиленням матері від виконання батьківських обов»язків, оскільки залишались матір»ю без догляду, піклування, а ОСОБА_11 - без лікування, що в сукупності складало загрозу здоров»яю та життю дітей.

З 19.01.2015 року відповідачка поставлена на облік в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» з діагнозом « синдром залежності від алкоголю».

ІНФОРМАЦІЯ_7 року відповідачка залишила п»ятьох неповнолітніх дітей ( віком від 5 місяців до 12 років ) без догляду дорослих на 8 годин, не пересвідчилась в безпеці їх перебування в будинку, без обмеження доступу до газового приладу, яким опалювався будинок. У зв»язку з порушенням правил безпеки при експлуатації печі опалення виник ла пожежа, яка призвела до тяжких наслідків - гострого отруєння чадним газом малолітня ОСОБА_11 померла.

З ІНФОРМАЦІЯ_7 року до теперішнього часу малолітні діти перебувають у дитячих закладах. Встановлено, що відповідачка періодично відвідує своїх дітей, проте, нею не вчинено дій щодо участі у їх вихованні, піклуванні, матеріальному забезпеченні та не виявлено її наміру відновити житло, створити умови для проживання родиною.

Згідно пояснень представника центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Краматорської міської ради Половінко І.О. та долучених до матеріалів справи психолого-педагогічних характеристик діти педагогічно запущені, не мають навиків , розвиток здібностей не відповідає віку, словник обмежений. ОСОБА_5 віком 3 роки не міг розмовляти та був неадаптованим до соціального життя. ОСОБА_4 потребує корекційного навчання за допоміжною програмою, ОСОБА_3 - навчання у спеціальній школі-інтернаті. Вихованням та розвитком дітей займаються педагоги та психологи.

Розвиток дітей обумовлений не їх розумовими здібностями, а є наслідком відсутності належного виховання з боку матері, яка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя.

Відповідачці неодноразово був запропонований соціальний супровід, який передбачав надання конкретної допомоги, зокрема, у відновленні будинку, проте, ОСОБА_1. від соціального супроводу відмовилась з посилання на те, що може самостійно вирішити проблеми.

Доводи відповідачки про те, що вона вирішила житлову проблему є неспроможними, оскільки до цього часу будинок по АДРЕСА_1 не відновлений, а зазначений нею для проживання інший будинок також є непридатним для проживання, про що складено акт обстеження.

Також неспроможними є доводи апеляційної скарги про те, що її поведінка змінилась, оскільки вона пройшла курс лікування від алкоголю. Фактичні обставини справи свідчать про зворотне.

Вбачається, що відповідачка продовжує зловживати алкогольними напоями, згідно довідки №720 19.09.2015 року була доставлена до наркологічного диспансеру, перебувала у стані алкогольного сп»яніння.

Крім того, 16.10.2015 року її визнано винною у вчиненні кримінального злочину, передбаченому ч.1 ст. 309 КК України - незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вказані обставини у сукупності можна розцінювати як свідоме ухилення від виконання материнського обов'язку по вихованню дітей і як підставу для позбавлення батьківських прав. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності і застосується судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявились безрезультатними.

Відповідачка не усвідомила тяжкі наслідки своєї поведінки : втрата малолітньої доньки, перебування дітей у дитячих закладах, втрата житла та своєї поведінки не виправила, що реально загрожує здоров»ю та життю неповнолітні дітей.

В апеляційній скарзі відповідачка посилається на те, що вона вже працює, має можливість відновити будинок. Вбачається , що відповідачка працевлаштувалась лише 11.01.2016 року, т.б. під час перебування справи на розгляді в апеляційному суді, тому її доводи про неповне з»ясування обставин справи є необґрунтованими.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини у відповідності до ст.. 171 СК України була вислухана думка самої дитини - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який виявив бажання не розлучатися з матір»ю.

Відповідно до ч. 3 ст.171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Судом першої інстанції враховано приписи даної норми Сімейного кодексу, прийнято рішення всупереч думці ОСОБА_2. ОСОБА_2 ( 12 років) підтвердив те, що мати пиячила та залишала їх одних, але він турбувався за своїх братів, готував їм їжу на електричній плиті. Та обставина, що він та інші діти сумують за матір»ю не спростовує висновків суду про те, що відповідачка не займається вихованням дітей, її поведінка створює загрозу для їх життя і здоров»я.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що її вина у вчинення злочину, передбаченому ст.. 166 КК України, є не доведеною, оскільки справа ще перебуває на розгляді у суді 1 інстанції, обвинувальний вирок не винесено.

Апеляційний суд не може погодитись з таким доводом, оскільки винна поведінка батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов»язків, в розумінні норм Сімейного кодексу не потребує обвинувального вироку. Достатньо встановленого факту про те, що малолітні діти протягом значного часу були залишені без догляду у будинку з вільним доступом до газового обладнання, порушили правила безпеки при користуванні піччю, внаслідок чого сталася пожежа. Неповнолітня ОСОБА_11, яка мала вік 5 місяців, не могла покинути будинок під час пожежі, що призвело до отруєння чадом та смерті.

При цьому апеляційний суд враховує висновок опіки і піклування Краматорської міської ради від 19.01.2016 року №01-30/0209, наданий на вимогу апеляційного суду , яким визнано доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей, оскільки її поведінка, дії та спосіб життя становлять потенційну загрозу життю та здоров»ю дітей.

Указаний висновок є достатньо обґрунтованим, містить в собі переконливі аргументи, які свідчать про ухилення відповідачки від виконання батьківських обов»язків, а попереджувальні заходи не змінили її поведінки, запропоноване соціальне супроводження нею відхилено.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дітей та стимулювання матері щодо належного виконання своїх обов'язків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є такими, з якими цивільне законодавство пов»язує можливість скасування рішення суду.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає вимогам ст.. 213 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді :