УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»; банк) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути на свою користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором від 16 листопада 2007 року № 0 в розмірі 28 392,18 доларів США, з яких 27 501,18 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 891,00 долар США заборгованість за процентами та 1 138 грн 64 коп. пеня.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 16 листопада 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено вказаний вище кредитний договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 12,9 % річних за користування кредитом, строком до 16 листопада 2028 року.

У цей же день між банком та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 0/п на забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 належним чином не виконує зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилася вказана вище заборгованість, ПАТ «УкрСиббанк» просило солідарно стягнути її з відповідачів, як з боржника та поручителя.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05 серпня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16 листопада 2007 року в сумі 28 392,18 доларів США, з яких кредитна заборгованість у сумі 27 501,18 доларів США, заборгованість за процентами у сумі 891,00 доларів США та пеня за прострочення сплати кредиту у сумі 196,97 грн, пеня за прострочення сплати процентів у сумі 941,67 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилено, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ПАТ «УкрСиббанк» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахувавши наведені позивачем розрахунки заборгованості, а також фактичне здійснення відповідачкою часткового погашення заборгованості останнім платежем за тілом кредиту, внесеним 26 вересня 2014 року, а за процентами - 03 лютого 2015 року, дійшов висновку про переривання перебігу позовної давності, у зв'язку з чим неналежне виконання ОСОБА_4. своїх зобов'язань за умовами договору є правовою підставою для солідарного стягнення з відповідачів на користь банку заборгованості за вказаним кредитним договором.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Т.О.Писана

Г.В.Юровська