У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: Рожина Ю.М.,

суддів: Григоренка М.П., Ковальчук Н.М.

секретаря судового засідання Шептицької С.С.,

з участю

позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2015 року та додаткове рішення від 09 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» про відшкодування різниці між страховим відшкодуванням і фактичним розміром завданої матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, що зявились у судове засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " АСКО-Медсервіс" на користь ОСОБА_4 19 320 гривень 67 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 гривень відшкодування моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Додатковим рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 09 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс" на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. та 2500 грн. витрат за надання правової допомоги в солідарному порядку.

В апеляційній скарзі представник ПАТ "Страхова компанія "АСКО-Медсервіс" вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права в частині ігнорування встановлених норм чинного в Україні законодавства щодо процедури належного визначення розміру страхового відшкодування.

Вказує, що позивачка на власний розсуд встановила суму матеріального збитку у розмірі 67847,10 грн., що не ґрунтується на нормах чинного законодавства та не відображає дійсний матеріальний збиток пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП з урахуванням зносу в розумінні ст.ст.22,29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зазначає, що виконання покладених обовязків відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова компанія на підставі звернення позивачки з повідомленням про ДТП замовила, в порядку передбаченому законодавством, проведення експертизи і під час проведення огляду пошкодженого транспортного засобу у той же день власниця ОСОБА_1 була особисто присутня, про що свідчить її власний підпис після складення протоколу огляду транспортного засобу.

Доводить, що страховою компанією був вирахуваний розмір страхового відшкодування відповідно до ст.30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідно до звіту №133К про оцінку транспортного засобу «ОПЕЛЬ ВЕКТРА» вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 58851,81 грн., ринкова вартість автомобіля до ДТП складає 41192 грн., а тому встановлено, що вартість матеріального збитку перевищує ринкову вартість транспортного засобу.

Також даним звітом визначено, що ринкова вартість придатних залишків станом на 21 січня 2015 року складає 11917,40 грн. Виходячи з наведеного розмір збитку вирахуваний наступним чином: 41192 грн. (матеріальний збиток-ринкова вартість транспортного засобу до ДТП) 11917,40 грн. (вартість залишків) + 600 грн. (витрати на проведення експертизи вартості залишків) = 28874, 40 грн.

Стверджує, що вимоги позивачки в частині стягнення грошової суми з страхової компанії є завищеними та такими, що не можуть прийматись судом як доказ розрахунку витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом через те, що діючим законодавством не передбачено обовязок встановлення вартості матеріального збитку саме потерпілою особою, такий обовязок покладений на страховика, який в майбутньому здійснюватиме страхове відшкодування.

Посилається, що в матеріалах справи відсутні докази оплати позивачкою послуг з надання правової допомоги, а тому суд безпідставно стягнув такі витрати на користь останньої.

За викладених обставин просить рішення від 03.11.2015 року та додаткове рішення від 09.11.2015 року скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі, будучи ознайомленими із наданими позивачкою звітом № 068П від 07.04.2015 р. та звітом № 069П від 07.04.2015 р., не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки, викладені в них, таким чином, розмір шкоди, завданий позивачці пошкодженням належного їй транспортного засобу внаслідок ДТП, що мало місце з вини ОСОБА_3, становить 48595, 27 грн. ( 67847,10 грн. - 19251,83 грн. = 48595,27 грн.), а з урахуванням раніше частково сплаченого страхового відшкодування, розмір шкоди, який підлягає відшкодуванню становить 19320,67 грн. (48595,27 грн. - 29274,60 грн. = 19320,67 грн.).

Даний розмір відшкодування відповідачами не спростовано, відсутні спростування щодо розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню також в доводах апеляційної скарги, тому колегія суддів вважає, що він є доведеним.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За приписами ст.30.1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, законодавцем визначено, що страхова компанія, якою застрахована цивільно-правова відповідальність страхувальника перед третіми особами, відшкодовує потерпілій особі розмір шкоди що визначає вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_3 уклав з ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, термін дії якого з 11.11.2014 р. по 10.11.2015р., що підтверджується полісом №АІ/3617164, згідно якого ОСОБА_3 застрахував свої майнові інтереси з відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, яким є автомобіль марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2014 р. о 14 год. 05 хв. по вул.Гагаріна в с. Вельбівно Острозького району Рівненської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та виїхав на узбіччя дороги, здійснивши наїзд на належний на праві власності ОСОБА_1 автомобіль марки «Opel Vectra», державний реєстраційний номер 24138РВ, який там стояв.

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, що підтверджується постановою судді Нетішинського міського суду від 22 січня 2015 року в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 грн.

Автомобілю марки «Opel Vectra», належного позивачці, завдано механічних ушкоджень, що підтверджується довідкою відділення ДАІ з обслуговування м. Острог та Острозького району від 31 грудня 2014 року №35/31-1048, протоколом огляду транспортного засобу від 2 січня 2015 року за участю позивачки та звітом спеціаліста-автотоварознавця №133К від 02 січня 2015року, що відповідає положенню п.34.3Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про проведення дослідження страховиком за участю потерпілої сторони, за яким визнано, що ремонт пошкодженого автомобіля значно перевищує вартість транспортного засобу за ринковою вартістю до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту № 068П від 07.04.2015 р. про оцінку автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер 24138РВ, виконаного тією ж експертною установою, що й звіт №133К від 02.01.2015 р. (на підставі якого страхова компанія визначала розмір страхового відшкодування) ринкова вартість автомобіля Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент пошкодження складає 67847,10 грн. та вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу (як це передбачено п.30.1 ст.30 Закону) становить 170020,75 грн., а відтак відновлювати такий транспортний засіб економічно недоцільно.

Поряд з цим звіти №011П від 22 січня 2015року, №068П від 07 квітня 2015 року, №069П від 07 квітня 2015 року проведені за ініціативою позивачки не спростовано відповідачами, а судом прийнято до уваги з огляду на те, що страхова компанія, при наявності висновку спеціаліста №133К від 02 січня 2015 року не проводила виплату потерпілій у встановлений законом 90 денний термін, зволікала на виплату без поважних причин.

Задовольняючи позов частково та стягуючи матеріальну шкоду суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про матеріальну відповідальність страхової компанії та стягнення шкоди із ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс, що складає різницю вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та виплачену страховою компанією, як страховий випадок, що не перевищує ліміту страхового відшкодування за полісом №АІ/3617164 укладеного з ОСОБА_3

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення витрат на правову допомогу.

Згідно зі ст.ст.84,88 та ст.30 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

На арк.62 міститься розрахунок витрат та оплата на правову допомогу, що підтверджується підписами сторін, який не спростовано доводами апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено без порушень норм матеріального і процесуального права, судом зясовано обставини, що мають значення для справи, в повній мірі, апеляційна скарга не містить посилань на закон, з порушенням якого ухвалено рішення, та не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» відхилити.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 03 листопада 2015 року та додаткове рішення від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді Н.М.Ковальчук

ОСОБА_5