Справа № 367/7071/15-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/468/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 20.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

встановила:

у вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 01.10.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, який засвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4

ОСОБА_2 отримала від позивача грошові кошти у розмірі 79930 гривень, що дорівнюють еквіваленту 10 000 доларів США, за курсом НБУ підписання договору. Кінцева дата повернення коштів становила до 01 листопада 2012 року. Також було зазначено, що договір позики є безпроцентним.

Станом на день подання позову до суду, сума позики ОСОБА_3 в повному обсязі не повернута.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 379 668 гривень і три відсотка річних в сумі 18 849 гривень, всього 398 517 гривень.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2015 року справу було передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального права. Просила скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2015 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що вона ніколи не була зареєстрована за місцем проживання в м. Харкові, в період часу з 2008 року і на день подачі апеляційної скарги, єдиним зареєстрованим місцем проживання являється Київська область, с.м.т. Ворзель, вул. Пролетарська, 50-а.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно зясував всі обставини справи, передчасно та безпідставно дійшов до висновку про те, що справу слід передати до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу цивільної справи на розгляд за підсудністю до Дзержинського районного суду м. Харкова, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З такими висновками колегія суддів повністю погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вимогами цивільного-процесуального законодавства з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за відомостями адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 06 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 22 травня 2015року була знята з реєстрації повул. Пролетарська, 50 а, с.м.т. Ворзель, Київська область (а.с.17).

Проте, з копії паспорта, наданого апелянтом вбачається, що дійсно остання 22 травня 2015 року знімалася з місця реєстрації в с.м.т. Ворзель, вул. Пролетарська, 50-а, однак 04 грудня 2015 року знову була зареєстрованою за вищезазначеною адресою (а.с. 29).

На момент постановлення оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не міг знати про місце реєстрації відповідачки, однак оскільки належними та допустимими доказами під час розгляду апеляційної скарги встановлено, що відповідачка з 04 грудня 2015 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, с.м.т. Ворзель, Київська область, в силу ч.1 ст.109 ЦПК України, не має правових підстав для передачі справи до Дзержинського районного суду м. Харкова.

За правилами ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з вимогами ст.311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими ; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріальногочипроцесуального права, якіпризвели до неправильного вирішенняпитання.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2015 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись: ст.ст.303,307,311,312,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 листопада 2015 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді