Провадження № 2/554/383/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2016 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Тімошенко Н.В.

розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановила:

Позивач 12.10.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та ОСОБА_1 29 серпня 2013 року було укладено Договір позики.

Відповідно до умов договору позивачем було передано відповідачеві безпроцентну поворотну позику в розмірі 20347,06 грн., згідно якого, позичальник зобов'язувався повертати позикодавцю, щомісячно до 30 числа, позику рівними частинами (або іншими частинами письмово погодженими із позикодавцем) та повністю розрахуватись з позикодавцем до 29.08.2014 року.

Оскільки, відповідач від дати отримання позики не здійснив жодного платежу та у добровільному порядку борг не повернув, позивач був змушений звернутися до суду.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 20347,06 грн., штрафні санкції в розмірі 30045,94 грн. та судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, не заперечував щодо винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував.

Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» та ОСОБА_1 29 серпня 2013 року було укладено Договір позики.

Відповідно до умов Договору позивачем було передано відповідачеві безпроцентну поворотну позику в розмірі 20347,06 грн. Підтвердженням отримання від позивача відповідачем грошових коштів є укладений між сторонами договору позики та видатковий касовий ордер від 29.08.2013 року.

Згідно з п. 5 Договору позики, позичальник зобов'язується повертати Позикодавцю, щомісячно до 30 числа, позику рівними частинами (або іншими частинами письмово погодженими із позикодавцем) та повністю розрахуватись з позикодавцем до 29.08.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 ЦКУ, передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позичальник, від дати отримання позики не здійснив жодного платежу в рахунок погашення заборгованості, чим порушив п. 5.1. Договору.

До теперішнього часу відповідач ухиляється від виконання свого зобов'язання.

Згідно ст. 625, 1050 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Відповідно до п. 7 Договору позики за невиконання, повне чи часткове, узятих на себе зобов'язань за цим Договором, сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України та даного Договору. Пунктом 9 Договору позики передбачено, що за кожний день прострочення вимог передбачених п. 5 та пп. 5.1 даного Договору повернення Позичальником Позикодавцю позики, Позичальнику щоденно нараховується: індекс інфляції, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, неустойка у розмірі 15 % від загальної суми заборгованості та 30 % річних.

За період прострочення Позивач вважає період з 30.08.2014 року по 07.10.2015 року включно. Період складає 404 дні.

Витрати від інфляції становлять 10748,01 грн.

Пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення становить 9489,53 грн.

Неустойка 15 % від суми заборгованості складає 3052,06 грн.

Проценти за користування чужими коштами в розмірі 30 % річних становлять 6756,34 грн.

Отже, з урахуванням п. 9 Договору Позивачем було донараховано суму штрафних санкцій в розмірі 30045,94 грн., що підтверджується наданим розрахунком.

Ураховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 15, 16, 257, 526, 623, 625, 1046-1048 ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суддя

вирішила:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» суму основного боргу за Договором позики від 29.08.2013 року у розмірі 20347,06 грн., суму штрафних санкцій в розмірі 30045,94 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн., а всього - 51611 (п»ятдесят одна тисяча шістдесят одинидцять) гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В.Тімошенко