У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ПисаноїТ.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 12/МК31/2007-980, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 50 735 грн зі сплатою 20,5% на рік та строком повернення коштів до 12 грудня 2014 року. За договором поруки від 13 грудня 2007 року ОСОБА_5 зобов'язалася відповідати перед банком, як солідарний боржник.

ОСОБА_4 умови договору не виконав, станом на 26 грудня 2013 року за ним рахувалася заборгованість за кредитним договором у розмірі 106 970 грн 91 коп., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року, позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 12/МК31/2007-980 від 13 грудня 2007 року у розмірі 106 970 грн 91 коп. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, суди обґрунтовано виходили із встановлених у справі обставин, які свідчать про те, що останню вимогу до поручителя ОСОБА_5 про дострокове погашення усієї заборгованості за кредитом, яка на той час становила 96 349 грн 05 коп., банком було направлено 28 грудня 2012 року (а. с. 170), у той час як з позовом до суду ПАТ КБ «Надра» звернулося 29 січня 2014 року. Вказане свідчить про те, що ПАТ КБ «Надра» пропустив строк звернення з позовом до поручителя.

Такий висновок судів відповідає наявним у справі доказам та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 січня 2015 року, у справі № 6-190цс14.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» відхилити, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Т.О. Писана Г.В. Юровська

Колегія суддів: