АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 666/2303/15-ц Головуючий в І інстанції Решетов В.В.
Провадження №22ц/791/3447/2015 Доповідач - Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року січня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючий Радченко С.В.,

судді: Вербицька Л.І., Капітан І.А.,

секретар Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом обгрунтовуючи його тим, що на підставі виконавчого листа №666/2317/13-ц, виданого 31.10.2013 року Дніпровським районним судом м.Херсона, з ОСОБА_2 стягуються на її користь аліменти на утримання малолітньої онуки ОСОБА_3, в розмірі 800 грн. щомісячно. В наслідок нерегулярної сплати відповідачем аліментів, за період з 17.04.2013 року по 19.12.2014 року, виникла заборгованість. Посилаючись на наведене, з уточненнями, остаточно просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 15336, 48 грн., суму індексації аліментів за період існування заборгованості в розмірі 786, 06 грн. та понесені судові витрати.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 07 липня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 1450,20 грн., суму індексації аліментів у розмірі 94,47 грн. та судовий збір у розмірі 243,60грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації аліментів у розмірі 94,47 грн. змінено, збільшено розмір індексації, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до 439,20 грн.. У решті рішення залишено без змін.

На зазначене рішення апеляційного суду ОСОБА_1 подала касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року в частині стягнення пені скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду Херсонської області. У решті рішення апеляційного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року залишено без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в частині, що переглядається, в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, враховуючи положення ст.ст. 196, 265 СК України, виходив із того, що відповідач згідно розрахунку заборгованості прострочив сплату аліментів лише у грудні 2013 року, січні та квітні 2014 року, а тому стягненню підлягає пеня за вказані місяці невиконання зобов'язання та сума індексації аліментів за ці місяці.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.07.2013 року, із врахуванням ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.07.2013 року про виправлення допущеної помилки у даному рішенні, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.04.2013 року і досягнення дитиною повноліття (а.с.70-71).

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17.10.2013 року рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 01.07.2013 року, змінено в частині розміру стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів з 1/3 частини усіх видів заробітку, визначивши до стягнення аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. В решті рішення залишено без змін (а.с.27-30).

31.10.2013 року Дніпровським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів (№ 666/2317/13-ц), який пред'явлено стягувачем до виконання 11.11.2013 року (а.с.5).

Згідно розрахунку №40700142 розміру заборгованості зі сплати аліментів по боржнику ОСОБА_2, від 19.12.2014 року заборгованість по сплаті аліментів за період з 17.04.2013 року по 19.12.2014 року включно, складає 1 884,32 грн (а.с.6зв).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», №3 від 15 травня 2006 року встановлено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойка (пеня) розраховується за кожен місяць окремо.

Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць, суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів, та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду.

Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів ОСОБА_2, складеного державним виконавцем станом на 01.07.2015 року за період з 17.04.2013 року по 01.07.2015 року, сума неустойки дорівнюватиме 2012,90, яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за кожен місяць прострочки, розрахованих державним виконавцем ( 373,33 грн. х 1% х 14 днів з 17 квітня 2013 року по 01 травня 2013 року + 800 грн. х 1% х 31 днів (травень 2013 року) + 800 грн. х 1% х30 днів (червень 2013 року) + 800 грн. х 1% х 31 днів (липень 2013 року) + 800 грн. х 1% х31 днів (серпень 2013 року) + 800 грн. х 1% х30 днів (вересень 2013 року) + 800 грн. х 1% х 30 днів (листопад 2013 року) +800 грн. х 1% х 31 днів (січень 2014 року) + 800 грн. - 796 грн. х 1% х31 днів (березень 2014 року) +800 грн. х 1% х30 днів (квітень 2014 року) + 800 грн. - 796 грн. х 1% х 31 днів (травень 2014 року) + 800 грн. - 796 х 1% х31 днів (липень 2014 року) + 800 грн. - 796 х 1% х31 днів (серпень) + 800 грн. -796 грн. х 1% х30 днів (вересень 2014) +800 грн. - 796 грн. х 1% х31 днів (жовтень 2014 року) + 800 грн. - 796 грн. х 1% х31 днів (грудень 2014 року).

Відповідно на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за період з 17 квітня 2013 року по 01.07.2015 року в розмірі 2012,90 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, в частині, що переглядається, ухвалено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК країни воно підлягає зміні.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 понесенні нею судові витрати за подання апеляційної та касаційної скарг у розмірі 170, 50 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 07 липня 2015 року в частині стягнення пені змінити, збільшивши стягнуту з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму пені за прострочення сплати аліментів з 1450, 20 грн. до 2012,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 170, 50 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

І.А. Капітан