Справа № 450/791/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/551/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Куцика І.Б.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення заборгованості,-

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі-ПАТ «КБ «Надра») депозитний вклад у розмірі 11010 доларів США та суму нарахованих на нього відсотків.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 25.12.2007 року між ним та відповідачем, в особі начальника відділенні №13 філії ВАТ «КБ «Надра» Львівське РУ, було укладено договірстрокового банківського вкладу (депозиту) «Тарифний пакет Базовий/723485» №266149, на виконання умов якого 25.12.2007 року він вніс вклад у сумі 11010 доларів США, однак, відповідач не виконав умови данного договору і не повернув йому суму вкладу з нарахованими на нього відсотками після закінчення строку дії вкладу - 24.12.2008 року, здійснивши 05.01.2009 року без його згоди пролонгацію данного договору ще на один рік та надавши неправдиву інформацію про списання коштів з рахунку на погашення кредиту, якого він ніколи не отримував, та про видачу йому решти суми вкладу щоденними платежами по 15 доларів США впродовж 2009 року, яких він не отримував.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.10.2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» в користь ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ним на депозит №266149, тарифний пакет ТП Базовий /723485 25.12.2007 року у відділенні №13 філії ВАТ «КБ «Надра» Львівське РУ у розмірі 11010,00 доларів США, що станом на 01.04.2015 року еквівалентно 258199,73 гривень згідно офіційного курсу НБУ.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» 2581 грн. 99 коп. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що позивачем не доведено факту укладення 25.12.2007 року між ним та відповідачем договору строкового банківського вкладу (депозиту) «Тарифний пакет Базовий/723485» №266149, на виконання умов якого було внесено вклад у сумі 11010 доларів США. Зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги електронного документу - поточного звіту за операціями по поточному (картковому) рахунку позивача, який підтверджує повне використання позивачем своїх коштів з рахунку протягом 2009 року. Крім цього, звертає увагу, що вимога позивача є кредитною, а тому на спірні правовідносини поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які є спеціальними, і відповідно до яких, будь-які вимоги кредиторів, які надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку, вважаються погашеними. Вказує, що в період дії тимчасової адміністрації від позивача не надходило жодної заяви за кредиторськими вимогами, а тому вимога позивача не включена в реєстр акцептованих вимог кредиторів і вважається погашеною.

В судове засідання апелянт не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією №1470 (а.с.4, 67), 25.12.2007 року позивачем ОСОБА_2 було внесено готівкові кошти в сумі 11010 доларів США на депозит №266149 Тарифний пакет Базовий/723485 у відділенні №13 філії ВАТ «КБ «Надра» Львівське РУ.

Самого договору строкового банківського вкладу позивачем надано не було.

Згідно з поточним звітом за операціями по поточному (картковому) рахунку позивача Пакет послуг - Базовий/723485 (а.с.7-9), 05.01.2009 року здійснено переказ з поточного на депозитний рахунок коштів у сумі 12000 доларів США, 24.03.2009 року здійснено переказ цієї суми депозиту на поточний рахунок і цього ж дня здійснено погашення кредиту на суму 10065,83 доларів США, а решту суми залишку готівкових коштів на поточному рахунку було видано протягом 2009 року.

Документального підтвердження проведених за рахунком позивача операцій та депозитної справи банком не виявлено, оскільки у зв'язку із закінченням терміну зберігання (акт №13 за 2015 рік) вони були знищені (а.с.61-63).

Задовольняючи вимогу позивача про повернення йому суми вкладу в розмірі 11010 доларів США, суд першої інстанції виходив із того, що внесення позивачем вкладу на депозит названого банку підтверджено документально - оригіналом квитанції, а доказів зняття цих коштів з рахунку відповідачем надано не було.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 року №83 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 року №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра», а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 року №85 продовжено термін здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» по 05.06.2015 року включно (а.с.35,36).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 04.06.2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 року №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» строком на один рік з 05.06.2015 року по 04.06.2016 року включно (а.с.46).

Відповідно до п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі-Фонд) стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (п.17 ст.2 Закону).

Відповідно до ч.4 ст.34 Закону, тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системно важливих банків - шість місяців. За обґрунтованих підстав зазначені строки можуть бути одноразово продовжені на строк до одного місяця. Тимчасова адміністрація припиняється після виконання плану врегулювання або в інших випадках за рішенням виконавчої дирекції Фонду.

У п.6 ст.2 Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів у цих правовідносинах.

З урахуванням того, що з 06.02.2015 року в ПАТ «КБ «Надра» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра»,то саме з цього моменту діяльність банку та його відносини з вкладниками регламентується нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 36 цього Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

У відповідності до ч.1 ст.36 Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб призупиняються всі повноваження органів управління банку. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення, і діє в межах повноважень, визначених цим Законом.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

При цьому, пунктом 1 частини 6 статті 36 цього Закону визначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи проценти, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами - 200 тисяч гривень, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації банку.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону, Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

Статтею 27 Закону визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку уповноважена особа Фонду формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Статтею 28 Закону визначено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти.

Фонд не пізніше ніж за 30 днів до закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку публікує оголошення в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Згідно з ч.5 ст.45 Закону, протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Частиною другою статті 46 Закону визначено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю. Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалась тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банку вважається таким, що настав.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури (ч.3 ст.46).

Статтею 49 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників в межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 Закону уповноважена особа Фонду визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду, який затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку (ч.4 ст.49 Закону).

Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними (ч.8 ст.49 Закону).

Таким чином, у зв'язку із прийняттям рішення про введення в банку тимчасової адміністрації, а пізніше - про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, вимоги позивача, який є вкладником банку, про стягнення суми банківського вкладу та процентів за ним не можуть бути задоволені в силу наведених вище норм Закону, оскільки цим Законом чітко визначений порядок та черговість проведення розрахунків з вкладниками банку з гарантуванням кожному з них граничного розміру відшкодування коштів за вкладами в сумі 200 тисяч гривень, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження факту його звернення до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу і що така вимога залишилась без задоволення.

Окрім того, позивач звернувся до суду з вказаним позовом вже після запровадження в банку тимчасової адміністрації, однак, до Уповноваженої особи Фонду у встановленому Законом порядку з вимогою про виплату йому коштів по банківському (депозитному) вкладу він не звертався, а отже, питання щодо акцептування його вимог Уповноваженою особою Фонду не вирішувалось.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України в постанові від 20.01.2016 року (Справа №6-2001цс15), яка є обов'язковою при розгляді даної справи (ст.360-7 ЦПК України), з моменту введення тимчасової адміністрації на ліквідацію банку неможливим є стягнення коштів вкладників у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд першої інстанції вказаних вище норм Закону та фактичних обставин справи не врахував, а тому дійшов до неправильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача всієї суми вкладу.

У зв'язку з цим, оскаржуване рішення підлягає скасуванню на підставі п.п.2-4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні вимог позивача з наведених вище мотивів та на підставі проаналізованих норм матеріального закону.

З урахуванням того, що позивач на момент звернення з вказаним позовом звільнявся від сплати судового збору, то такий підлягає компенсації за рахунок державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.2-4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2015 рокускасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.