У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 08 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визначення порядку користування земельною ділянкою .

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 08 грудня 2015 року в задоволенні позову про визначення порядку користування земельною ділянкою - відмовлено.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 покликається на його незаконність та необґрунтованість, вказуючи, що позивачі просили суд встановити порядок користування земельною ділянкою розміром 0,0670 га, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Вказана земельна ділянка відповідно до Державного акту належить на праві спільної часткової власності сторонам у справі, однак конкретного порядку користування земельною ділянкою не встановлено, що призводить до постійних конфліктів між співвласниками будинку.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи поділ цієї земельної ділянки можливий, однак судом не надано жодної оцінки цьому висновку.

Зазначає у скарзі з покликанням на ст.ст. 86, 88, 89 Земельного кодексу, що співвласники земельної ділянки мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Вказує, що суд допустив підміну поняття "встановлення порядку користування земельною ділянкою між її співвласниками", на поняття "користування земельною ділянкою, переданою для об'єднань співвласників будинків, без набуття на неї права власності."

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою, виділивши в спільне користування власникам квартири №1 і квартири № 2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 335 кв. м. позначену на плані розподілу зеленим кольором.

В спільне користування власникам квартир № 3 і № 4 виділити 335 кв. м земельної ділянки, позначена на плані розподілу земельної ділянки синім кольором.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вказують, що її доводи не заслуговують на увагу з таких підстав.

Сторони у справі є співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1, більшість квартир в якому приватизована, а квартира №4 - передана ОСОБА_2 у власність згідно договору купівлі-продажу від 01 листопада 1991 року.

Не погоджуються з доводами апеляційної скарги про те, що поза увагою суду залишились положення ст.ст. 373, 377, 386 Цивільного кодексу, а безпідставно застосовано ч.2 ст.42 Земельного кодексу.

Зазначають, що спірна земельна ділянка є частиною земель житлової забудови і розташований на ній житловий багатоквартирний будинок не перебував у користуванні чи власності окремих громадян.

Спірна земельна ділянка є спільним майном багатоквартирного будинку і передача в користування або у власність окремим співвласникам її частини нормами земельного законодавства не передбачена.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що спірні правовідносини регулюються правилами ст. 42 Земельного кодексу України, оскільки спірна земельна ділянка є частиною земельної ділянки житлової забудови площею 0,0670 га, на якій розташований 4-квартирний жилий будинок, що належав до державного житлового фонду, і ця ділянка не перебувала в користуванні чи власності окремих громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі (слово "жилі" виключено Законом України від14.05.2015 року №417-УІІІ) будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Висновок суду про те, що разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку ця земельна ділянка могла передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників будинку, створеному відповідно до Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", відповідає обставинам справи та вимогам ч.2 ст.42 Земельного кодексу України(слово "об"єднанню" виключено Законом України від14.05.2015 року №417-УІІІ).

Статтею 42 Земельного кодексу України встановлено, що порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками .

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Дубенської міської ради від 23 листопада 2007 року передано ОСОБА_5,ОСОБА_2, ОСОБА_7,ОСОБА_1,ОСОБА_3,ОСОБА_8,ОСОБА_6 " в спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0670 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, розташовану в межах АДРЕСА_1 (а.с.42), а відтак висновок суду про те, що земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності і разом із загальним майном є неподільною часткою житлового комплексу (допоміжні приміщення, конструктивні елементи будинку, його технічне обладнання) та майном співвласників, які визначають порядок його використання, - є правильним.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ст.ст. 86, 88, 89 Земельного кодексу співвласники земельної ділянки мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, не спростовують висновків суду, викладених у рішенні, оскільки наведені норми стосуються права спільної власності на земельну ділянку осіб, які спільно набули у власність одну земельну ділянку або об"єднали в одну кілька ділянок.

Нормами земельного законодавства не передбачена можливість передачі у власність чи користування окремих співвласників багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку сторонами та особами, які беруть участь у справі, протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Бондаренко Н.В. Шимків С.С.