Справа № 161/3580/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/210/16 Категорія: 34 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.А.,

з участю секретаря Губарик К.А.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 27 серпня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказану ухвалу, а питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення передати на новий розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи заяву відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач пропустив строки звернення з такою заявою до суду та жодних підстав для поновлення пропущеного строку не навів.

Однак такий висновок суду не відповідає обставинам справи і зроблений з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 серпня 2015 року Луцьким міськрайонним судом в даній справі ухвалено заочне рішення, копія якого вручена відповідачу 19 вересня 2015 року (а.с. 153).

25 вересня 2015 року, в передбачені законодавством строки, відповідач ОСОБА_3 подав Луцькому міськрайонному суду заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою судді від 28 вересня 2015 року залишена без руху у звязку з несплатою судового збору, а заявнику наданий термін пять днів для усунення недоліків (а.с. 154, 156).

Копія ухвали про залишення заяви без руху направлена відповідачу 15 жовтня 2015 року та отримана останнім 23 жовтня 2015 року (а.с. 157,158).

04 листопада 2015 року ОСОБА_3 на виконання зазначеної ухвали судді подав квитанцію про сплату судового збору та просив продовжити строк для усунення недоліків.

Однак ухвалою судді від 09 листопада 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 27 серпня 2015 року в даній справі повернуто заявнику з підстав, що заявник не усунув недоліки зазначені в ухвалі про залишення заяви без руху протягом пяти днів.

01 грудня 2015 року відповідач ОСОБА_3 повторно звернувся з заявою про перегляд заочного рішення від 27 серпня 2015 року в даній справі, в якій одночасно просив поновити пропущений строк на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення, покликаючись, що такий строк пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд залишив поза увагою ту обставину, що вперше заява про перегляд заочного рішення подана у встановлений законом строк з часу отримання відповідачем копії заочного рішення та безпідставно повернута заявнику після усунення недоліків вказаних в ухвалі про залишення даної заяви без руху. Крім того звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення повторно відповідач просив суд поновити строк для звернення до суду, зазначаючи поважні причини його пропуску.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, залишивши заяву відповідача про перегляд заочного рішення без розгляду, позбавив останнього гарантованого статтею 13 ЦПК України права оскаржити заочне рішення в апеляційному та касаційному порядку, що є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, оскаржувану ухвалу слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у відповідності з вимогами ст.311 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2015 року скасувати, а справу направити до Луцького міськрайонного суду Волинської області для розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді