Справа № 352/168/15-ц
Провадження № 22-ц/779/304/2016
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р.Р.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області до Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про скасування рішення за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Івано-Франківської області на ухвалу Тисменицького районного суду від 17 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 17 грудня 2015 року закрито провадження за позовом прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області до Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про скасування рішення.

Апелянт незгідний з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що висновок суду є необґрунтований та безпідставним.

Вказує на те, що спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Якщо субєкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції.

Позовною вимогою у справі є скасування рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_2, як фізичній особі. Оскільки його прийняття потягло за собою виникнення права фізичної особи на оформлення земельної ділянки, а Загвіздянська сільська рада діяла як власник та розпорядник землі. Суд дійшов неправильного висновку щодо непідвідомчості даного спору цивільній юрисдикції, у звязку із чим, провадження у справі закрив. Апелянт незгідний з таким висновком суду.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що прокурор у суді ставить питання про скасування рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_2 як фізичній особі.

Закриваючи провадження у даній справі суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав, що ОСОБА_2 на час винесення Загвіздянською сільською радою рішення не була ні землекористувачем, ні власником спірної земельної ділянки, тому в даному випадку існує публічно-правовий спір, розгляд якого має відбуватися за правилами Кодексу адміністративного судочинства.

Згідно розяснень, даних у п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2,5 Земельного кодексу України, далі ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК України, статтею 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Якщо субєкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції

Тому суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, що даний спір підлягає розгляду у порядку, визначеному КАС України та закрив провадження у даній справі.

Дане твердження співпадає з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постановах №21-493а14 від 11.11.2014 року та №21-308а14 від 09.12.2014 року, які є обовязковими для застосування усіма судами України і у яких зокрема зазначено, що у разі прийняття субєктом владних повноважень рішення про набуття фізичною чи юридичною особою прав щодо спірної земельної ділянки, спір має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права і вона підлягає скасуванню з направленням даної справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області задовольнити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 17 грудня 2015 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4