Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Демченко І.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди (втрати товарної вартості автомобіля), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача: завдану шкоду в розмірі 5632,92 грн., оплату за висновки Харківського науково-дослідного інстітуту судових експертиз ім. проф. ОСОБА_3 № 792 від 22.01.2015 та №3095 від 09.04.2015 в розмірі 1195,56 грн., витрати по оплаті повідомлень на проведення дефектовки автомобіля 151,76 грн., витрати по сплаті проведення дефектовки автомобіля 349,60 грн., на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 01.08.2014 р. в м. Харкові по вул. О.Яроша, 39 сталась ДТП за участю водія ОСОБА_2, який, керуючи транспортним засобом марки «Деу Ланос», д/н НОМЕР_1, змінюючи напрямок руху, не впевнився, що це буде безпечно та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Sandero», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 Автомобіль «Sandero», д/н НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 р. винним в даній ДТП визнано відповідача.

Позивач вказує, що відповідно до висновку ХНДІСЕ ім. проф. ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, що завдано власнику транспортного засобу марки «Sandero», д/н НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, на дату оцінки складала: 51327,73 грн., з яких вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Sandero», д/н НОМЕР_2, після його пошкодження при ДТП, складала 45694,81 грн. та величини втрати товарної вартості транспортного засобу марки «Sandero», д/н НОМЕР_2, після його пошкодження при ДТП, що складала 5632,92 грн.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ СК «Країна» за Полісом № АС/9839703 від 16.01.2014 р., про що отже, суму вартості відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Sandero», д/н НОМЕР_2, повинна сплачувати ПАТ СК «Країна».

Посилаючись на норми ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України і «ОСОБА_3 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», позивач вказує, що відповідач, як винна в ДТП особа, зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду, яка полягає у втраті товарної вартості транспортного засобу марки «Sandero», д/н НОМЕР_2, в розмірі 5632,92 грн.

Внаслідок цього ДТП, зазначає ОСОБА_1, йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав в зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків, певним ударом його престижу. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає в 3000,00 грн.

20.11.2015 р. відповідачем до суду було подано клопотання про залучення до участі у справі СК «Країна» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, з боку відповідача, оскільки на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність як страхувальника транспортного засобу була застрахована в СК «Країна», яка приймала участь у встановленні розміру матеріальної шкоди, заподіяної автомобілю позивача в результаті ДТП 01.08.2014 р., а також здійснювала її відшкодування позивачеві.

Також відповідач просив витребувати від СК «Країна»: всі оригінали документів, що повязані із встановленням факту і розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_3 в результаті ДТП 01.08.2014 р., а також з виплатою власнику вказаного транспортного засобу страхового відшкодування для огляду судом; копії документів, повязаних із встановленням факту та розміру матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_3 в результаті ДТП 01.08.2014 р., а також з виплатою власнику вказаного транспортного засобу страхового відшкодування для доручення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 24.11.2015 р. клопотання ОСОБА_2 було задоволено частково, притягнуто до участі у справі третю особу СК «Країна».

11.12.2015 р. ОСОБА_2 подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вказав, що ані в позові, ані в доданих до нього документах не зазначено точну суму вартості відновлювального ремонту ТЗ позивача, яка підлягає відшкодуванню СК, ким, коли та на підставі яких нормативних актів вона була розрахована, та чи включає вона суму втрати товарної вартості ТЗ.

Відповідач також зазначає, що згідно отриманої ним відповіді ПАТ СК «Країна», вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто позивача ПАТ СК «Країна» була визначена на підставі Звіту № 11829 від 05.05.2015 р., складеного ТОВ «Експертум АВЕ», та склала 36175,28 грн. з ПДВ. Вказана сума була виплачена позивачу. При цьому в звіті є посилання на ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої в звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого встановленому законодавством...

Відповідач вважає, що розрахунок вартості відновлювального ремонту пошкодженого авто позивача було здійснено виключно з урахуванням зносу автомобіля. Належні та допустимі докази зворотного з боку позивача не надані.

ОСОБА_2 також вказує, що висновки експертного автотоварознавчого дослідження № 792 від 11.02.2015 р. та № 3095 від 09.04.2015 р., складені ХНДІСЕ ім. засл. проф.. ОСОБА_3, були оформлені раніше, ніж Звіт № 11829 від 05.05.2015 р., складений ТОВ «Експертум АВЕ», який слугував підставою для розрахунку та сплати страхового відшкодування позивачеві. При цьому, позивач не оскаржив складений ТОВ «Експертум АВЕ» Звіт № 11829 від 05.05.2015 р. та отримав гроші від страхової компанії, чим фактично погодився із розрахованою останнім вартістю відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ.

Крім того, відповідач вважає надані позивачем висновки експертного автотоварознавчого дослідження неналежними та недопустимими доказами визначення матеріальної шкоди, завданої володільцю «Renault Sandero», р.н. НОМЕР_2, в ДТП 01.08.2014 р., оскільки містять недостовірну інформацію щодо пробігу автомобілю згідно показників спідометра - в обох висновках зазначена одна й та сама цифра - 10101 км, тоді як огляд автомобіля спеціалістом здійснювався з різницею майже в два місяці, і автомобіль доставлявся позивачем на огляд власного ходою; щодо виявлених ушкоджень та, відповідно, розміру матеріального збитку - в першому випадку цей розмір склав 45215,62 грн., а в другому - 51327,73 грн., при цьому огляд пошкодженого авто в обох випадках здійснювався без участі відповідача і без його належного повідомлення про час і місце проведення огляду.

Виходячи з викладеного, відповідач вважає безпідставним посилання позивача на висновки експертного автотоварознавчого дослідження № 792 від 11.02.2015 р. та № 3095 від 09.04.2015 р., складені ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3, які не слугували підставою для сплати страхового відшкодування та складені із порушенням вимог чинного законодавства, в обґрунтування правомірності стягнення з відповідача величини втрати товарної вартості пошкодженого ТЗ.

ОСОБА_2 вказує, що оскільки позивачу була сплачена повна сума страхового відшкодування 36175,28 грн., у позивача відсутні законні підстави вимагати сплати йому суми втрати товарного вигляду транспортного засобу.

Щодо стягнення з нього 1195,56 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3, відповідач вважає, що зазначені вище висновки складені із порушенням вимог чинного законодавства і його прав, не слугували підставою для сплати страхового відшкодування, а тому витрати на проведення автотоварознавчого дослідження не підлягають відшкодуванню.

Витрати по сплаті повідомлень на проведення дефектовки автомобіля в розмірі 151,76 грн. і з проведення дефектовки автомобіля в розмірі 349,60 грн., вважає відповідач, також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів понесення таких витрат.

Відповідач також вважає безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн., оскільки позивачем не доведено заподіяння йому відповідачем моральної шкоди та не обґрунтовано її розмір 3000,00 грн.

04.02.2016 р. представником ПАТ «СК «Країна» до суду було подано пояснення, з якого вбачається, що 16.01.2014 р. між ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в формі Полісу №АС/9839703, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль НОМЕР_4, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

01.08.2014 р. в м. Харкові відбулась ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу «Daewoo», д/н НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок ДТП автомобіль «Renault» зазнав пошкоджень. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 р. винним в скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2

15.01.2015 р. ПАТ «СК «Країна» було отримано від ОСОБА_1 повідомлення про ДТП потерпілої особи з вх. №165. В відпоності до вимог ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» автомобіль НОМЕР_6 було оглянуто за участю ОСОБА_1 29.01.2015 р., про що складено Акт огляду транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого авто ПАТ «СК «Країна» була визначена на підставі Звіту №11829 від 05.05.2015 р., складеного ТОВ «Експертум АВЕ», та становила 36175,28 грн. з ПДВ.

В заяві на виплату страхового відшкодування, поданій ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Країна» 14.04.2015 р., вказано розпорядження здійснити виплату страхового відшкодування на ім'я ОСОБА_1 за допомогою платіжної системи «Правекс-Телеграф». Отже, розмір страхового відшкодування було розраховано наступним чином: 36175,28 грн. (вартість матеріального збитку, згідно Звіту №11829 від 05.05.2015 р.) - 0,00 грн. (розмір франшизи, відповідно до умов Полісу) - 6029,21 грн. (вартість ПДВ (20%)) = 30146,07 грн. 18.05.2015 р. на підстав заяви на виплату страхового відшкодування потерпілої особи від 14.04.2015 р. ПАТ «СК «Країна» виплатило ОСОБА_1 30146,07 грн.

01.07.2015 р. до ПАТ «СК «Країна» ОСОБА_1 була подана Заява на виплату страхового відшкодування, до якої було додано документи, що підтверджують факт оплати проведеного ремонту, що стало підставою для здійснення потерпілій особі доплати в розмірі, що не перевищує суми податку на додану вартість, а саме 6029,21 грн.

Представник третьої особи звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 32.7 ст. 32 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу.

Як вбачається із позовної заяви, вказує представник третьої особи, саме стягнення суми розміру втрати товарної вартості автомобіля є предметом позовних вимог, що згідно ст. 32 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодовується страховиком ПАТ «СК «Країна».

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовнi вимоги пiдтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні протии позовних вимог заперечував, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи ПАТ «СК «Країна» в судове засідання не зявився, до суду подав клопотання, в якому просив слухати справу без його участі.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.12.2014 р. вбачається, що ОСОБА_1 01.08.2014 р., о 07:55 год., в м. Харкові керуючи автомобілем «Renault», державний номер НОМЕР_2, рухався по вулиці О.Яроша, в районі будинку №39 перед початком обгону не впевнився, що попереду рухався автомобіль, подав намір повороту ліворуч, сталося зіткнення, автомобілі механічно пошкоджено, заподіяно шкоду. ОСОБА_2 01.08.2014 р., о 07:55 год., в м. Харкові керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_5, рухався по вул. О.Яроша, в районі будинку 39, змінюючи напрямок руху не впевнився, що це буде безпечно і допустив зіткнення з автомобілем «Renault», державний номер НОМЕР_2, автомобілі пошкоджено, заподіяно шкоду.

Вказаною постановою визнано винним ОСОБА_2 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2, за ст. 124 КУпАП закрито в звязку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1, за ст. 124 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається і сторонами не оспорюється, що 16.01.2014 р. між ПАТ «СК «Країна» та ОСОБА_2 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в формі Полісу №АС/9839703, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом став автомобіль НОМЕР_4, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобілю позивача, пошкодженого в результаті ДТП, яке сталось 01.08.202014 р., ПАТ «СК «Країна» була визначена на підставі Звіту №11829 від 05.05.2015 р., складеного ТОВ «Експертум АВЕ», та становила 36175,28 грн. з ПДВ, які були виплачені ОСОБА_1

Відповідно до копії Звіту ТОВ «Експертум АВЕ» №11829 від 05.05.2015 р. про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault Sandero», державний номер НОМЕР_2, матеріальний збиток, завданий власнику вказаного ТЗ внаслідок його пошкодження складає 36175,28 грн.

З п. 3.2 вказаного Звіту вбачається, що визначення вартості матеріального збитку було здійснено без урахування втрати товарної вартості транспортного засобу.

Пунктом 32.7. ст. 32 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено випадки, коли шкода не відшкодовується. Зокрема, страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Вiдповiдно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі володіє транспортним засобом.

Позивачем до суду було надано копію висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3095 від 09.04.2015 р., зробленого ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3, яким встановлено, що втрата товарної вартості автомобіля «Renault Sandero», державний номер НОМЕР_2, в результаті аварійних пошкоджень і наступних ремонтних впливів (ВТВ) становить 5632,92 грн.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що сума втрати товарної вартостi, а саме 5632,92 грн. пiдлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Відповідач не надав суду доказів, які спростовують висновки спеціаліста в цій частині. Його заперечення проти цього висновку мають формальний характер і не впливають на кінцевий результат експертного дослідження.

Однак, суд відмовляє в задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь оплати висновку ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Статтею 143 ЦПК України визначено порядок призначення експертизи. Відповідно до ч. 1 цієї статті, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що експертні автотоварознавчі дослідження по зясуванню матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля НОМЕР_3, № 792 від 11.02.2015 р. і №3095 від 09.04.2015 р., проведені ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3, були призначені не судом, а замовлені позивачем ще до початку судового розгляду справи.

Таким чином, витрати, повязані з наданням висновків ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_3 по даній справі не можуть бути визнані судовими витратами і не підлягають стягненню з відповідача.

Суд відмовляє в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті проведення дефектовки автомобіля в розмірі 349,60 грн., виходячи з наступного.

Відповідно до копії заявки №300027179 від 29.01.2015 р. ООО «Соллі плюс», наданої позивачем на підтвердження проведення замовленої ним комплексної дефектовки автомобіля «Renault Sandero», номерний знак НОМЕР_2, вартість дефектовки автомобілю склала 258,00 грн., вартість технологічної мойки 33,33 грн. Загальна вартість виконаних робіт 349,60 грн.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Отже, витрати, повязані з оплатою дефектовки автомобіля не входять до переліку витрат, пов'язаних з розглядом справи, передбаченого ст. 79 ЦПК України, тому ця вимога позивача задоволенню не підлягає.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті повідомлень на проведення дефектовки автомобіля, оскільки суду не доведена необхідність здійснення повідомлення відповідача про проведення дефектовки автомобіля зазначеним способом; не надано доказів, які б підтверджували спроби повідомити відповідача іншим способом, аніж рекомендованим листом.

Позовна вимога ОСОБА_1 стосовно стягнення з вiдповiдача на його користь 3000 грн. моральної шкоди суд вважає такою, що не пiдлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Вiдповiднодо ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фiзичнiй або юридичнiй особi неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю, вiдшкодовується особою, яка її завдала, за наявностi її вини, крiм випадкiв, встановлених ч. 2 цiєї статтi.

Згiдно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ вiд 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про вiдшкодування моральної (немайнової) шкоди», в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 вказаної постанови встановлено, що при вирiшеннi спору про вiдшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню пiдлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вiдповiдно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень, крiм випадкiв, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами i iншими особами, якi беруть участь у справi. Доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення по справi i щодо яких у сторiн i iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

На пiдтвердження завдання йому вiдповiдачем моральної шкоди, позивачем до суду не було надано жодних доказiв; також не зрозуміло з яких міркувань був визначений розмір моральної шкоди.

Таким чином, суд вiдмовляє позивачу в задоволеннi його позовних вимог в частинi стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн. моральної шкоди.

Позивачем на пiдтвердження понесених судових витрат, подано до суду квитанцiю №ПН50382 вiд 29.07.2015 р. на суму 243,60 грн.

Вказана сума судових витрат підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 143, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 979, 980, 988, 990, 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст. 25 Закону України "Про страхування", ст.ст. 3, 29, 32, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

вирiшив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди (втрати товарної вартості автомобіля) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_7, зареєстрований за адресою: м. Харків, вул. Клочкiвська, 197, кв. 352) на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмiрi 5876 (пять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 52 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Рiшення може бути оскаржено до апеляцiйного суду Харкiвської областi протягом 10 днiв через суд першої інстанції.

Головуючий Шестак О.І.