Справа № 444/27/15 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/2865/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1; В.Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретар: Симець В.І.,

з участю: ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника виконавчого комітету Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області та Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області, Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_5, треті особи Жовківська держана нотаріальна контора Львівської області, Реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції Львівської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про реєстрацію права власності на будинковолодіння, визнання права власності в порядку спадкування на спадкове майно, визнання заповіту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_8 до виконавчого комітету Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області, Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області, ОСОБА_5, треті особи - Жовківська держана нотаріальна контора Львівської області, Реєстраційна служба Жовківського районного управління юстиції Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, померлої 21.10.2013 року на 1/3 частку бувшого колгоспного типу двору в житловому будинку № 96 по вул. Петрова в с. Воля-Висоцька Жовківського району Львівської області.

В решті позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_8 задоволено. Визнано право власності за ОСОБА_8 в порядку спадкування на 2/3 частки бувшого колгоспного типу двору в житловому будинку в с. Воля-Висоцька по вул. Петрова № 96 Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_10, померлого 27.10.2002 року.

Рішення районного суду оскаржила адвокат ОСОБА_3, просить його скасувати й ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, оскільки неповно зясовані обставини та недоведені обставини, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Так, зокрема, заявник зазначає, що відмовляючи у задоволені вимог ОСОБА_2 суд не врахував те, що ОСОБА_5 ніколи не проживала та не була зареєстрованою в житловому будинку по вул. Нестерова, 4, який відносився до колгоспного двору, членом якого ОСОБА_5 не була.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника виконавчого комітету Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області та Воля-Висьцької сільської ради Жовківського району Львівської області ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в січні 2015 року, з подальшим збільшенням та уточненням вимог, ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом до виконавчого комітету Воле-Висоцької сільської ради Жовківського району, Воле-Висоцької сільської ради, ОСОБА_5, треті особи - Жовківська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба Жовківського РУЮ, ОСОБА_7М, ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Воле-Висоцької сільської ради № 23 від 26.09.2002 року, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування запису про реєстрацію права власності на будинковолодіння № 4 по вул. Нестерова в с. Воля-Висоцька на імя ОСОБА_5, визнання права власності на будинок в с. Воля-Висоцька по вул. Петрова, 134 (96) в порядку спадкування, визнання заповіту недійсним, визнання права власності на будинок в с. Воля-Висоцька по вул. Несторова, 4 Жовківського району Львівської області.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 покликались на те, що ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_9, яка померла 21.10.2013 року, має право на спадкування належного їй майна, а саме 1/3 частки бувшого колгоспного двору в с. Воля-Висоцька по вул. Петрова, 96, головою якого був її чоловік ОСОБА_10В, який помер 27.10.2002 року, та в цілому на будинку № 4 по вул. Нестерова в с. Воля-Висоцька Жовківського району, оскільки ОСОБА_9 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_11, яка померла 21.04.2001 року, зазначений будинок. А відтак просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на будинок № 4 по вул. Нестерова в с. Воля-Висоцька Жовківського району та на 1/3 частку будинку по вул. Петрова, 96.

В листопаді 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та просила визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою с. Воля-Висоцька, вул. Петрова, 96.

Таким чином, обєктом спору є будинок № 4 по вул. Петрова, 96, що знаходиться в с. Воля-Висоцька Жовківського району Львівської області.

В той же час, вирішуючи спір між сторонами районний суд не врахував наступного.

Відповідно до ст. 26 ЦПК особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їхні представники.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст. 26 ЦПК).

Субєкти цивільних процесуальних правовідносин, які вступають у порушену в суді справу, предявивши позов щодо предмета спору з метою захисту особистих субєктивних матеріальних прав чи охоронюваних законом інтересів, є третіми особами, які заявляють самостійні вимоги (ст. 34 ЦПК).

Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є субєкти цивільних правовідносин, які беруть участь у справі на боці однієї зі сторін з метою захисту своїх субєктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК).

Виходячи з матеріально-правового спору та вирішення судом вимоги щодо визнання за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 на 1/3 частку в житловому будинку № 96 по вул. Петрова в с. Воля-Висоцька Жовківського району Львівської області, суд тим самим вирішив питання про права та обовязки ОСОБА_8, але в той же час ОСОБА_8 за цим позовом не брала участі у справі як відповідач, а процесуальне її становище було як третя особа.

Крім того, виходячи з матеріально-правового спору та вирішення судом вимоги щодо визнання за ОСОБА_8 в порядку спадкування на 2/3 частки бувшого колгоспного типу двору в житловому будинку в с. Воля-Висоцька по вул. Петрова № 96 Жовківського району Львівської області після смерті ОСОБА_10, суд тим самим вирішив питання про права та обовязки ОСОБА_2, але в той же час ОСОБА_2 за цим позовом не брав участі у справі як відповідач.

Оскільки, згідно зі ст. 35 ЦПК України, треті особи за своїм процесуальним становищем не є субєктами матеріально-правових відносин, не користуються правами сторін і не несуть їх обовязки, тому на третіх осіб матеріально-правові наслідки вирішення спору не поширюються.

Оскільки апеляційний суд, відповідно до ЦПК України, позбавлений скасовувати рішення районного суду з направленням справи на новий розгляд та не наділений правом скасовувати рішення, після чого залучивши третю особу з переведенням її в процесуальне становище сторони до участі у справі, вирішити спір як суд першої інстанції, то за таких обставин рішення районного суду підлягає до скасування з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Зазначене не позбавляє вищевказаних осіб на право звернення до суду з позовом для вирішення їх вимог із залученням цих осіб стороною у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 29 лютого 2016 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким в позовах ОСОБА_2 та ОСОБА_8, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

ОСОБА_12