Провадження № 2/234/86/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

судді Марченко Л.М.

при секретарі Овчаровій Ю.Д.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_6,

відповідачки ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданню у м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку, визнання покупцем та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 31.08.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку, визнання покупцем та визнання права власності.

У судове засідання зявилися представники сторін, відповідачка ОСОБА_7 Відповідачка ОСОБА_9 була належним чином повідомлена, але до суду не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримав та показав, що ОСОБА_1 належала квартира по вул.Гв.Кантемирівців, 5-61 у м.Краматорську, яку вона вирішила продати з метою купівлі будинку. За домовленістю з покупцем ОСОБА_10, остання передала ОСОБА_1 гроші за квартиру в сумі 35000 доларів США 24.07.2008 року, а договір купівлі-продажу був укладений пізніше 26.07.2008 року. В день отримання грошей, тобто 24.07.2008 року, ОСОБА_1 передала вказані гроші своєму синові ОСОБА_3 з проханням придбати на її користь житловий будинок по вул.Дарвіна, 117 у м.Краматорську у ОСОБА_11, про що останньому також було відомо. Представництво юридично оформлено не було. ОСОБА_3 погодився, однак фактично 24.07.2008 року уклав зі ОСОБА_11 нотаріальний договір купівлі-продажу будинку на своє імя. Позивачка ОСОБА_1 формально знала про укладання договору, однак його змістом не цікавилася, довіряючи своєму синові. Лише в травні 2014 року під час сімейної сварки, коли невістка ОСОБА_5 виявила претензії на частку нерухомості, придбаної у шлюбу, позивачка ОСОБА_1 дізналася про те, що не є власницею будинку по вул.Дарвіна, 117 у м.Краматорську. Вважаючи, що договір купівлі-продажу будинку від 24.07.2008 року вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони, тобто її сина ОСОБА_3, з другою стороною продавцем ОСОБА_11, позивачка ОСОБА_1 на підставі ст.232 ЦК України просить суд визнати даний договір недійсним в частині покупця, визнати її покупцем за цим договором та визнати за нею право власності на спірний будинок.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_7 (спадкоємиця разом зі ОСОБА_9 померлого 02.06.2010 року продавця ОСОБА_11І.) з позовом погодилися.

Представник відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_6 проти позову заперечував, зокрема, у звязку з наявністю інших судових рішень, набравши законної сили, з приводу аналогічного спору між тими ж самими сторонами.

Так, рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 14.01.2015 року було скасовано рішення Краматорського міського суду Донецької області від 23.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності, з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. (а.с.60-62)

Також, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27.05.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 22.07.2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_7 (третя особа ОСОБА_5А.) про визнання недійсним договору купівлі-продажу в задоволенні позовних вимог було відмовлено. (а.с.65-67)

З вказаних судових рішень, які набрали законної сили, та змісту позову ОСОБА_1, що розглядається зараз, вбачається спір між тими ж самими особами; як предмет позову розглядався та висувається зараз той ж самий договір купівлі-продажу будинку від 24.07.2008 року, дійсність якого заперечується позивачкою з тих же самих підстав вчинення правочину внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони (ОСОБА_3 як представника ОСОБА_1М.) з другою стороною (ОСОБА_11І.) (ст.232 ЦК України); матеріально-правова зацікавленість позивачки кожного разу зводиться до отримання певного матеріального блага у вигляді права власності на житловий будинок по вул.Дарвіна, 117 у м.Краматорську.

Згідно ст.205 ч.1 п.2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду, ухвалені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд, зясувавши думку учасників по справі, вважає, що провадження у даній справі слід закрити на підставі ст.205 ч.1 п.2 ЦПК України.

Той факт, що раніше ОСОБА_1 заявляла про визнання недійсним з підстав ст.232 ЦК України договору купівлі-продажу в цілому, а зараз лише в частині покупця, не спростовує висновків суду про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки раніше постановленими судовими рішеннями вже була надана оцінка дійсності правочину в цілому з наведених позивачкою підстав.

Той факт, що раніше позивачка не висувала вимог про визнання її покупцем за оспорюваним договором не спростовує висновків суду про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки предмет та підстава позову недійсність договору за ст.232 ЦК України не змінився, а визнання покупцем іншої особи є лише одним з правих наслідків недійсності оспорюваного позивачкою правочину.

Той факт, що під час постановлення вищевказаних судових рішень рішення Апеляційного суду Запорізької області від 14.01.2015 року та рішення Краматорського міського суду від 27.05.2015 року ОСОБА_5 мала статус відповідачки, потім третьої особи та зараз знову відповідачки, також не перешкоджає прийняти рішення про закриття провадження у справі на підставі ст.205 ч.1 п.2 ЦПК України, оскільки вказана особа була та є залученою до участі за виниклим спором, позовні вимоги по суті не змінилися та безпосередньо до ОСОБА_5 не висуваються.

Відповідно до ст.206 ЦПК України слід розяснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ст.7 ч.1 п.5 Закону України «Про судовий збір» позивачці слід повернути судовий збір в сумі 243,60 грн., який був сплачений під час звернення з позовом до суду.

Керуючись ст.205 ч.1 п.2, 206, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_7 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу жилого будинку, визнання покупцем та визнання права власності, закрити, у звязку з набранням законної сили судовими рішеннями, постановленими з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Розяснити, що відповідно до ст.206 ЦПК України повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у м.Краматорську Донецької області повернути ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, грошові кошти в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.), як судовий збір згідно квитанції №ПН34584 від 31.08.2015 року, оплачений на р/р №0059, код платежу: 22030001, отримувач: Краматор УК/м.Краматорськ/2203001, МФО 834016, код отримувача: 37944338, банк: ГУ ДКСУ у Донецькій області.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_12