АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/820/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 638/6238/15-ц ОСОБА_1
Категорія: майнові Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : Швецової Л.А.,

суддів : Піддубного Р.М., Івах А.П.

за участі секретаря : Єрьоменко О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ФОП ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог вказали, що 14 січня 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, в якості Турагента, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_6 TOB «Ньюз Тревел», та ОСОБА_2, що діяла також в інтересах ОСОБА_3 був укладений договір на туристичне обслуговування № 14.01/2015 від 14.01.2015 р (далі Договір на туристичне обслуговування). Відповідно до п. 2.2. Договору на туристичне обслуговування, Турагент зобов'язався за встановлену в договорі плату забезпечити позивачам туристичні послуги вартістю 41070,00 грн., що полягають у авіа перельоті, страхуванні та розміщенні в готелі Hikkaduwa beach hotel 3* у ОСОБА_7 з 15.02.2015 р. по 25.02.2015 р. (9 ночей), а позивачі зобов'язалися на умовах даного договору прийняти і оплатити їх. На виконання умов Договору на туристичне обслуговування позивачами 14.01.2015 р. сплачено ФОП ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 41070,00 грн. Але всупереч вимог Договору на туристичне обслуговування відповідачі не виконали зобов'язань щодо надання позивачу замовлених послуг. TOB «Ньюз Тревел» 17.01.2015р. на своєму сайті http://www.newstravel.com.ua/ в мережі Інтернет розмістив оголошення про зупинення відправки туристів на відпочинок з 17.01.2015 р. та повернення грошових коштів. Про неможливість надання замовленої послуги позивачів також повідомила ФОП ОСОБА_5 та частково повернули отримані кошти у сумі 1723,00 грн., що підтверджується копією заяви на і»мя ФОП ОСОБА_5 Позивачі вважають, що відповідальність несуть відповідачі солідарно, оскільки вони порушили умови Договору на туристичне обслуговування, та за їх вини позивачам завдано збитків. Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачами за невиконання договору складає 39347, 00 грн. Окрім того, посилаючись на ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 32 Закону України «Про туризм», ст. 1167 ЦК України, позивачі просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів по 34231,89 грн. неустойку у розмірі 3 процентів від вартості ненаданих послуг. Також позивачі вважають, що діями відповідачів їм спричинена моральна шкода, яку вони оцінюють в 20000,00грн. та яка полягає в тому, що в результаті невиконання відповідачем своїх зобов*язань за договором вони були позбавлені можливості поїхати на відпочинок, до якого тривалий час готувались, та їм навіть не була запропонована альтернативна програма відпочинку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ФОП ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» () на користь ОСОБА_2 передоплату за договором на туристичне обслуговування № 14.01/2015 від 14.01.2015р. в розмірі суму 19446,50 грн., моральну шкоду в розмірі 2000гривень та 3% від вартості послуги за час прострочення надання послуги в розмірі 34231,89грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» () на користь ОСОБА_3 передоплату за договором на туристичне обслуговування № 14.01/2015 від 14.01.2015р. в розмірі суму 19446,50 грн., моральну шкоду в розмірі 2000гривень та 3% від вартості послуги за час прострочення надання послуги в розмірі 34231,89грн.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 передоплату за договором на туристичне обслуговування № 14.01/2015 від 14.01.2015р. в розмірі 227,00грн. та на користь ОСОБА_3 передоплату за договором на туристичне обслуговування № 14.01/2015 від 14.01.2015р. в розмірі суму 227,00 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» () судовий збір в розмірі 869,96грн. на користь держави.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 243,60грн. на користь держави.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4ПА. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, вказав, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що всупереч ст. 6 агентського договору, тур агент неналежним чином повідомив туроператора про претензії туристів, що позбавило останніх (позивачів) законного права на можливість задоволення своїх вимог в позасудовому порядку за рахунок туроператора. Крім того в рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року відсутні відомості про зміну предмета позову, що суперечить постанові Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачам спричинена матеріальна та моральна шкода саме діями відповідача ОСОБА_6 TOB «Ньюз Тревел».

З таким висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлені наступні фактичні обставини по справі, 14 січня 2015 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, в якості Турагента, що діє від імені та в інтересах ОСОБА_6 TOB «Ньюз Тревел», та ОСОБА_2, що діяла також в інтересах ОСОБА_3 був укладений договір на туристичне обслуговування № 14.01/2015 від 14.01.2015 р (далі Договір на туристичне обслуговування). Відповідно до п. 2.2. Договору на туристичне обслуговування, Турагент зобов'язався за встановлену в договорі плату забезпечити позивачам туристичні послуги вартістю 41070,00 грн., що полягають у авіа перельоті, страхуванні та розміщенні в готелі Hikkaduwa beach hotel 3* у ОСОБА_7 з 15.02.2015 р. по 25.02.2015 р. (9 ночей), а позивачі зобов'язалися на умовах даного договору прийняти і оплатити їх. На виконання умов Договору на туристичне обслуговування позивачами 14.01.2015 р. сплачено ФОП ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 41070,00 грн. TOB «Ньюз Тревел» 17.01.2015р. на своєму сайті http://www.newstravel.com.ua/ в мережі Інтернет розмістив оголошення про зупинення відправки туристів на відпочинок з 17.01.2015 р. та повернення грошових коштів. ФОП ОСОБА_5 частково повернула отримані кошти у сумі 1723,00 грн.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб'єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти туристичної діяльності), є:

- туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

- туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на турагентську діяльність.

Згідно із частинами першою, другою статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Частиною першою статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із частиною п'ятою статті 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про туризм" порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Згідно із частиною десятою статті 20 Закону України "Про туризм" якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів. Так, частиною четвертою статті 10 Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів" передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Також частиною першою статті 33 Закону України "Про туризм" встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами першою та другою статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.

Відповідно до статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно із частиною тринадцятою статті 20 Закону України "Про туризм" права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

З матеріалів вбачається, що ТОВ «Ньюз Тревел» та ФОП ОСОБА_5 04.02.2014 р. уклали Агентський договір № 0204/1 від 02.04.2014 р. (далі Агентський договір). Відповідно до п. 2.1. Агентського договору: «Турагент зобовязується за дорученням та від імені ОСОБА_6 за винагороду здійснювати посередницьку діяльність по укладанню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами)».

Позивач та ТОВ «Ньюз Тревел» від імені та за дорученням якого, на підставі Агентського договору діє Турагент ФОП ОСОБА_5 14.01.2015 р. уклали Договір на туристичне обслуговування.

П.2.1 Договору на туристичне обслуговування передбачено, що Турагент виступає від імені туроператора виключно в межах агентського договору між ними для проведення діяльності, яка повязана з продажем Турагентом туристу туристичного продукту туроператора.

Відповідно до п. 2.2. Договору на туристичне обслуговування: «Турагент за встановлену договором плату, відповідно до замовлення туриста зобовязується забезпечити бронювання та надання туристу комплексу послуг, а турист зобовязується на умовах Договору прийняти та оплатити Турагенту вартість замовленого туристичного продукту. Всі грошові кошти, що надходять на рахунок турагента від туриста, з подальшим перерахуванням їх на рахунок туроператора, належать виключно туроператору та його партнерам, і довірені турагенту лише до повного розрахунку за надані послуги.

Згідно з п. 4.2 Договору на туристичне обслуговування, всі розрахунки між Турагентом та туристом проводяться через банківські рахунки Турагента з подальшим перерахуванням коштів ТОВ «Ньюз Тревел».

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Солідарні зобовязання є одним із найскладніших видів зобовязань із множинністю осіб. Сутність їх полягає в тому, що кредитор (або будь-який з солідарних кредиторів при їх множинності) має право вимагати виконання зобовязання у будь-якого з солідарних боржників чи від усіх них сумісно (або боржника при активній множинності) не тільки в частині боргу, як це має місце у часткових зобовязаннях, але й повністю.

Солідарні зобов'язання виникають тоді, коли вони передбачені договором, встановлені законом чи іншими правовими актами, зокрема при неподільності предмета зобов'язання. Якщо, наприклад, у такому зобов'язанні є один кредитор і кілька боржників, то кредитор має право вимагати виконання як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо, причому як повністю, так і в частині боргу. Не одержавши повного задоволення своїх вимог від одного із солідарних боржників, кредитор має право вимагати неодержане з решти солідарних боржників. Усі боржники залишаються зобов'язаними доти, доки зобов'язання не буде виконано повністю. Виконання солідарного зобов'язання повністю одним із боржників звільняє решту боржників від сплати боргу кредиторові (статті 174 і 175 ЦК). Отже, при порушенні солідарного обов'язку настає солідарна відповідальність, при якій кредитор може вимагати сплати неустойки або відшкодування збитків як від усіх боржників разом, так і з кожного з них окремо.

Вказане узгоджується з правовою позицією, яка висловлена у постанові Верховного Суду України від 03.07.2013 року № 6-42 цс13.

Судова колегія приходить до висновку, що посилання представника апелянтів в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на той факт, що відповідачі повинні нести солідарну відповідальність за невиконання зобовязання щодо надання туристичних послуг, є безпідставним, оскільки як в суді першої так і апеляційної інстанції достеменно встановлено, що правовідносини між ТОВ «Ньюз Тревел» та ФОП ОСОБА_5 регулювалися агентським договором. ФОП ОСОБА_5 свої зобовязання виконала, перерахувавши ТОВ «Ньюз Тревел» кошти у сумі 39347, 00 грн. Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відсутності солідарного зобовязання у відповідачів.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Позивач будь яких доказів, які б спростовували висновки суду - не надала.

На підставі викладеного, вважає , що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні і дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після проголошення але протягом 20 днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :