УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_4, посилаючись на те, що з січня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 вона з ним проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, спільно харчувалися, мали спільний бюджет, взаємно турбувались один про одного і допомогали один одному, а ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, і вона займалася його похованням.

ОСОБА_3 зазначає, що встановлення такого юридичного факту їй необхідно у зв'язку з тим, що на даний час син ОСОБА_4 - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Встановлено факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, у період з 01 січня 1999 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким залишити без задоволення заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук