Справа № 729/1402/15-ц Провадження № 22-ц/795/383/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Кузюра В. О. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу судді та постановити нову ухвалу про направлення справи до суду першої інстанції для подовження розгляду справи.

Ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30.12.2015 р. позовну заяву ОСОБА_5 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Доводи апеляційної карги зводяться до того, що в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», на яку посилається суддя в своїй ухвалі, не зазначено про необхідність перевіряти наявність письмової постанови нотаріуса про відмову в оформленні спадщини на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Апелянт також зазначає, що вимоги про встановлення факту проживання і визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину є повязаними між собою, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 118 ЦПК України можуть бути обєднані в одне провадження.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи скарги, колегія суддів вважає що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,22.12.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на спадкове майно.

Ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 24.12.2015 р. позовну заву залишено без руху у звязку з тим, що заява є необґрунтованою, без зазначення належних доказів, і зокрема позивачем не надано постанову нотаріуса про відмову в оформленні спадщини, що буде свідчить про право ОСОБА_5, на звернення до суду, згідно ст. 3 ЦПК України.

Постановляючи 30 грудня 2015 року ухвалу про повернення матеріалів заяви ОСОБА_7 суддя першої інстанції виходив з того, що позивачем у встановлений ухвалою про залишення без руху позовної заяви строк не виконано її вимоги, не усунено недоліки ухвали, не приведено її у відповідність вимогам ст. 119 ЦПК України.

З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 1ст.121 ЦПК України встановлює, що позовна заява залишається без руху у разі невідповідності вимогам статей 119, 120 ЦПК України. Фактично виходячи з наведених правових норм, такий процесуальний захід як залишення позовної заяви без руху застосовується судом, у разі виявлення обставин, які свідчать про недодержання позивачем вимог передбачених законом для звернення до суду, і які перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Залишення позовної заяви без руху для надання ОСОБА_5. постанови нотаріуса про відмову в оформленні спадщини та в подальшому визнання заяви неподаною та повернення зважаючи на не усунення даного недоліку є неправильним та упередженим, зважаючи на те що відмова у відкритті провадження у справі не допускається з огляду на вичерпний перелік підстав вчинення таких процесуальних дій, визначених ЦПК. Тому у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови в позові, а не відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із роз'ясненням викладеними в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2, заява не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

Таким чином, нормами процесуального законодавства не передбачена можливість залишення позовної заяви без руху у зв»язку з неподанням позивачем доказів(доказу) на підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів, виходячи з конституційного положення про свободу сторін у цьому питанні про подання доказів, вважає що сторони самі вправі вирішувати питання про те, які докази їм подавати і чи подавати ці докази взагалі; оцінка доказів судом остаточно відбувається в нарадчій кімнаті під час постановлення рішення у відповідності з правилами ст..212 ЦПК України.

Висновки судді викладені в ухвалі від 24 грудня 2015 року не вказують на недоліки позовної заяви, а містять судження, що стосуються суті позовних вимог, які тягнуть постановлення інших за значенням судових рішень. Використання в ухвалі формулювань які по суті є правовими висновками, є порушенням вимог процесуального закону.

Суддею суду першої інстанції не враховано положення ст. 118 ЦПК України, а саме право позивача на обєднання в одній позовній заяві кілька вимог, вимоги ОСОБА_5 випливають з одного правовідношення та мають спільні підстави, і тому він вправі об»єднати в одній позовній заяві кілька вимог повязаних між собою.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали від 30 грудня 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_5 порушив норми ст.ст119-121 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення питання при відкритті провадження у справі, що в силу п.3. ч.1 ст.312, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передачі питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3. ч.1 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: