Провадження №2/760/7254/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Солом'янська РДА в м. Києві, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Солом'янська РДА в м. Києві, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло.

17.09.2015 року ухвалою судді було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 27.10. 2015 року.

Суд звертає увагу на те, що справа, неодноразово, з метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, а саме: 28.10.2015р., 09.12.2015р., 27.01.2016р. призначалася до розгляду, позивач належним чином та у встановлені нормами ЦПК України строки, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в справі повідомленням про вручення поштового відправлення на аркушах справи: 36, 71 ,110.

Однак, у вказані судові засідання позивач не з»явився, представників до суду не направив, пояснень не надав, справу у відсутність його та його представників слухати не просив.

Так, 27.10.2015 року представником позивача ОСОБА_5 до суду була подана заява про відкладення розгляду справи, призначеної на 28.10.2015р., в зв'язку з його зайнятістю у розгляді іншої справи, розгляд справи просив проводити виключно за його участі.(а.с. 44).

Однак, суд зазначає, що представником позивача доказів, що підтверджують його участі у розгляді справи в Апеляційному суді Житомирської області, призначеної на 11:00 год. на 28.10.2015 року суду не надав, і в судове засідання призначене на 28.10.2015 року до Солом'янського районного суду не з'явився.

На судове засідання, призначене на 07.01.2016 представник позивача, належним чином повідомлений (а.с. 108,109) також не з» явився.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів.

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

За змістом ч.3 ст.169 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: а/ належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б/ позивач повторно не з'явився в судове засідання; в/від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом міститься також у статті 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Будучи ініціатором даного судового провадження, маючи інформацію про дату час та місце судового засідання, позивач в судові засідання не з'являється.

За правилами ч.3 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Окремо слід зазначити, що згідно ч. 2 ст.207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживає своїми процесуальними правами, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.157, 169, 207 п.3 ч.1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Солом'янська РДА в м. Києві, третя особа: ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , третя особа: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсними розпорядження органу приватизації та свідоцтва про право власності на житло - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя