АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/388/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2015 року про задоволення подання державного виконавця Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

оскарженою ухвалою районного суду задоволено відповідне подання державного виконавця та тимчасово обмежено боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до виконання ним своїх зобовязань перед стягувачем ПАТ «Родовід Банк».

Не погоджуючись з цією ухвалою суду боржник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на її незаконність, просить скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, указуючи на те, що він не ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, отже підстав для задоволення такого подання ДВС у даному випадку немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

При судовому розгляді встановлено, що 23.04.2012 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-6049, виданого 12.04.2012, про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості на користь ПАТ «Родовід Банк» в сумі 91216,16 грн.

Державним виконавцем винесена постанова від 07.08.2013 про звернення стягнення на заробітну плату боржника і постанова від 02.12.2014 про арешт його майна та заборону на його відчуження.

Відповідно до актів державного виконавця від 03.12.2014 та 24.03.2015 з метою опису й арешту майна боржника державним виконавцем здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1, однак виконавчі дії не вдалося провести, так як не було надано доступу до житлового приміщення.

Згідно відповіді ПАТ «Черкасигаз» (роботодавця боржника) від 27.05.2015 з 18.12.2014 боржник ОСОБА_6 у трудових відносинах з цим товариством не перебуває.

З інформації, наданої реєстраційною службою речових прав на нерухоме майно, ДПІ, ДЗК, відділення ВДАІ по обслуговуванню м. Черкаси рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

Державним виконавцем 26.02.2015, 12.03.2015, 13.05.2015 та 02.06.2015 направлялись боржнику за його адресою вимоги про виконання рішення суду.

Згідно подання від 16.07.2015 державного виконавця Гармаш С.М., погодженого начальником Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_7 перед судом порушено питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України на період існування боргу з підстав того, що у боржника наявні невиконані зобовязання, покладені на нього судовим рішенням, з посиланням на ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», якою передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; або якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно проведеного ВСУ узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положень ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Далі, вимогами ст. 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Зазначене право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, передбачено п.18 ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно частини другої вищевказаної статті вбачається, що розгляд даного подання має відбуватися без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, але за участю державного виконавця.

З матеріалів даної справи вбачається той факт, що судом подання було розглянуто без участі державного виконавця, тобто з порушенням встановленого законом порядку його розгляду.

Згідно п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Отже, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.08.2015 належить скасувати та передати матеріали подання державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 377-1 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу задовольнити частково .

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 серпня 2015 року про задоволення подання державного виконавця Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_6, скасувати та передати матеріали подання державного виконавця про обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення, окремому касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :