Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/329/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Полтаві в приміщенні суду подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Київського ВДВС Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла, а саме, до квартири АДРЕСА_1. Де фактично проживає боржник ОСОБА_2.

В своєму поданні державний виконавець посилався на те, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 31715549, до складу якого входять сім виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 281236,81 грн.

Вказував, що при неодноразових виходах державного виконавця за адресою проживання боржника встановлено, що боржник разом із сімєю проживає за даною адресою, однак на стукіт в двері ніхто не відповідав, що унеможливило провадження виконавчих дій, щодо перевірки майнового стану боржника, про що складені акти. На вимоги державного виконавця зявитися до ВДВС, він не відреагував.

Для подальшого виконання виконавчого провадження, просить суду надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2, що є житлом боржника ОСОБА_2.

Суд, вивчивши матеріали, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів подання, в провадженні державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції знаходиться зведене провадження № 31715549 до складу якого входять сім виконавчих проваджень з виконання:

виконавчого листа № 2-2977, виданого 29.11.2010 Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 12922,36 грн.;

судового наказу № 2н-2473, виданого 15.03.2011 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості в розмірі 10191,03 грн.;

судового наказу № 2н-2744, виданого 27.01.2012 Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «ЖЕО» № 5 заборгованості 355,22 грн.;

виконавчого листа № 2-1434/2011, виданого 22.06.2012 Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 242455,90 грн.;

виконавчого листа № 2-1434/2011, виданого 22.06.2012 Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 910,00 грн.;

виконавчого листа № 2/552/258/13, виданого 09.07.2013 Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 10748,30 грн.;

виконавчого листа № 2/552/532/14, 10.04.2014 Київським районним судом м. Полтава, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 3654,00 грн.

Також встановлено, що судові рішення боржником в термін, наданий для добровільного виконання виконані не були.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідженими матеріалами виконавчого провадження встановлено, що при виходах державного виконавця з представником ПАТ «ВТБ Банк» за адресою проживання боржника 04.12.2015 та 18.12.2015 встановлено, що зі слів сусідки боржник разом із сімєю проживає за даною адресою, однак на стукіт в двері ніхто не відповідав, в період часу з 7.00 до 8.00 ранку територію квартири ніхто не залишав. Що унеможливило провадження виконавчих дій, щодо перевірки майнового стану боржника, про що складені акти. На вимоги державного виконавця зявитися до Київського ВДВС Полтавського МУЮ 09.12.2015 та 21.12.2015, які були залишені ОСОБА_2, вінне відреагував. Також державним виконавцем і раніше здійснювалися виходи за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, а саме 20.03.2011, 01.06.2011, що підтверджується складеними актами.

Державним виконавцем 16.09.2014 направлено запити до банків про надання інформації про всі рахунки боржника.

Згідно відповідей з банківських установ у боржника відсутні відкриті рахунки.

Постановою державного виконавця накладено арешт на рухоме майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, яке належать на праві власності боржнику.

Згідно відповіді ВДАІ м. Полтава та Полтавського району від 05.03.2015 № 11/2- 765 за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби.

Згідно відповіді з ДПС України та ПФУ від 10.01.2016 у боржника відсутні рахунки в банківських установах та джерела отримання доходів.

Згідно відповіді з БТІ від 13.03.2012 за боржником зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3. Згідно інформаційної довідки станом від 09.04.2012 арешт на нерухоме майно накладений.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, боржник ОСОБА_2 від виконання рішення суду ухиляється.

За нормами Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь-якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-II, с. 510, п. 40).

Як встановлено судом, станом на час звернення державного виконавця до суду з поданням, судові рішення боржником не виконано.

Тому, з метою забезпечення виконання судових рішень в межах зведеного виконавчого провадження № 31715549 щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 необхідно дозволити примусове проникнення до житла, а саме квартири АДРЕСА_4, де проживає ОСОБА_2.

Подання суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла задовольнити.

Дозволити примусове проникнення до житла, а саме, примусове проникнення до квартири АДРЕСА_4, де проживає ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний термін.

Головуючий (підпис) Н.Л.Яковенко

28.01.2016