Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді приміщень та споруджень, які розташовані в будинку АДРЕСА_1, де він проживав постійно до дня своєї смерті та які належали батькові на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 грудня 2010 року, яке набрало законної сили. Поховав батька, в листопаді 2015 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, у здійснені нотаріальних дій по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено з посиланням на те, що право власності на належне батькові нерухоме майно не було зареєстровано, в передбаченому законом порядку та рекомендовано звернутися до суду. Інші спадкоємці першої черги, які мали право на спадкування майна батька, а саме відповідачі: син та дружина спадкодавця, на спадкове майно не претендували і не претендують, до нотаріальної контори з заявами не зверталися, фактично відмовившись від спадкового майна на його користь.

Оскільки, він фактично прийняв спадкове майно, постійно проживаючи з батьком на день смерті, але в нотаріальному порядку не може оформити своє право на спадщину, просив його позовні вимоги задовольнити.

У письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, представник позивача ОСОБА_5 підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі на підставі наданих позивачем доказів до позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, подавши до загальної канцелярії суду письмову заяву про повне визнання позовних вимог і їх обгрунтувань та з проханням розглянути справу без його участі (л.с. №30).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку встановленому законом, замовною поштою 14 січня 2016 року, про що свідчить поштове повідомлення, приєднане до справи (л.с. №24). Причини неявки суду відповідач не повідомила.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених фактів та досліджених в судовому засіданні доказів, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батькові позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4, на праві особистої приватної власності належали житлові, підсобні приміщення та надвірні споруди, розташовані в будинку АДРЕСА_1, а саме: в житловому будинку під літерою «А», житлова кімната 1-4, площею 17,8 кв./м., в прибудові під літерою «а», веранда 1-1, площею 10,8 кв./м. та веранда 1-2, площею 10,9 кв./м., в тамбурі під літерою «а1» тамбур, площею 1,7 кв./м., а також надвірні споруди: літня кухня під літерою «В», вбиральня під літерою «Е», колодязь питний «ІІ», частка огорожі та частка мостіння, на підставі Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2010 року, яке набрало законної сили (л.с.№9).

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, помер, що підтверджується Свідоцтвом про його смерть, виданого 07 грудня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції НОМЕР_1 (л.с. №8).

Поховав батька, згідно ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, позивач фактично прийняв спадкове майно у своє володіння та користування, проживаючи із спадкодавцем разом на день смерті, що підтверджується відміткою про реєстрацію його місця проживання в паспорті громадянина України та довідкою №724 від 23 лютого 2015 року КП «ЖКС «Пересипський», Суворовського району м. Одеси (л.с. №№6-7, 14).

Звернувшись в листопаді 2015 року до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, позивачу було відмовлено у задоволені його заяви з посиланням на відсутність реєстрації прав на спадкове нерухоме майно за його батьком, і це перешкоджає здійснити нотаріальні дії (л.с. №13).

Частиною ч.1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах що не заборонені законом зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

В силу ст. 1268 ч.3 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заяву про відмову від спадщини, позивач до нотаріальної контори не подавав.

Будь-які заяви про прийняття спадщини після смерті батьки та чоловіка, відповідачі до нотаріальної контори не подавали.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що батько позивача, відповідно до законодавства України, при своєму житті набув право власності на приміщення та споруди: а саме, в житловому будинку під літерою «А», на житлову кімнату 1-4, площею 17,8 кв./м., в прибудові під літерою «а», веранду 1-1, площею 10,8 кв./м. та веранду 1-2, площею 10,9 кв./м., в тамбурі під літерою «а1» тамбур, площею 1,7 кв./м., а також надвірні споруди: літню кухню під літерою «В», вбиральню під літерою «Е», колодязь питний «ІІ», частку огорожі та частку мостіння, розташовані у АДРЕСА_1, яку після його смерті у свою власність фактично прийняв позивач, як спадкоємець першої черги, проживаючи постійно із спадкодавцем на день смерті останнього.

В Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Інші спадкоємці, щодо майна ОСОБА_1, окрім позивача та відповідачів, в судовому засіданні не встановлені, що також підтверджується листом Четвертої одеської державної нотаріальної контори за номером 48/01-16 від 14 січня 2016 року (л.с. №29).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову кімнату 1-4, площею 17,8 кв./м., в житловому будинку під літерою «А», веранду 1-1, площею 10,8 кв./м., веранду 1-2, площею 10,9 кв./м. в прибудові під літерою «а», тамбур, площею 1,7 кв./м., в тамбурі під літерою «а1», а також надвірні споруди: літню кухню під літерою «В», вбиральню під літерою «Е», колодязь питний «ІІ», частку огорожі та частку мостіння, розташовані в домоволодінні АДРЕСА_1.

Копію рішення направити позивачу та відповідачам.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: