ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/1206/15-ц р.
28.01.2016 року смт. Золочів
Золочівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого: судді Юхименко О.М.,
при секретарі: Озерській Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Золочівський районний сектор ДМС України у Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку, -
ВСТАНОВИВ:
28 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в квартирі АДРЕСА_1, зобов`язати Золочівський районний сектор головного управління ДМС у Харківській області зняти ОСОБА_2. з реєстрації місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 2/3 частини кв.№1 в буд. №77 по вул. Вокзальній в с. Феськи Золочівського району Харківської області належить їй на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. ОСОБА_2 являється колишнім співмешканцем дочки позивачки ОСОБА_1, який у 2008 році виїхав до м. Харкова на постійне місце проживання та не зявлявся у зазначеній квартирі. Добровільно знятися з реєстрації у будинку відповідач відмовляється, що порушує право позивачки вільно розпоряджатися своєю власністю, крім того створює перешкоди у оформленні субсидії на житлово-комунальні послуги, через що вона була змушена звернутися до суду зі вказаним позовом.
В судове засідання від позивача надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання 28.01.2016 року також не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про слухання справи повідомлений з дотриманням ст. 74 ч.9 ЦПК України шляхом оголошення у пресі - в газеті „Слобідський край" від 10.12.2015 р. за №147, однак, в судове засідання не зявився, відповідні заяви суду не надавав, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у відсутність відповідача, провівши заочний розгляд справи з винесенням заочного рішення, проти чого позивачка не заперечує.
Від представника третьої особи -Золочівського районного сектору ГУ ДМС у Харківській області надійшла заява, що проти позову не заперечують та просять суд слухати справу за відсутності представника.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної часткової власності ОСОБА_1 2/3 частини та ОСОБА_3 1/3 частина, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2011 року посвідченого державним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4П.(а.с.7).
Згідно інформації Золочівського РС ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що також підтверджується обліковою карткою обєкта по господарського обліку(а.с.11)
З наданого суду акту обстеження від 08.09.2015 року вбачається, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно прописаний за адресою: АДРЕСА_3 , але там не проживає з 2008 року.
При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст.15, 23,405 ЦК України. Крім того основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству.
Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом. Так, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Статтею 174 ЦПК України передбачена можливість визнання позову відповідачем. Так, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, як колишній співмешканець доньки позивачки, зареєстрований за вказаною адресою, проте понад сім років є відсутнім за місцем реєстрації. Проживаючи за іншою адресою, спірним житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку ОСОБА_5 Доказів наявності домовленості між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно відсутності останнього у будинку, суду не надано, в зв'язку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що ОСОБА_2 втратив право користування вказаним житлом. Підставою для зняття особи з реєстрації може бути судове рішення про позбавлення особи права користування житлом, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4 зі зняттям його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
На підставі викладеного, та керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст., ст. 10,11, 209, 212, 214,215,224-226 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_5 зі зняттям його з реєстраційного обліку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, - з дня отримання копії рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Юхименко О.М.