Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 5 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Микитюк О.І., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 25 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору поруки недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою цього суду від 23 жовтня 2010 року у вищевказаній цивільній справі шляхом накладення арешту на будинок №10-в по пров. Першотравневому в м. Житомирі, який належить ОСОБА_1

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вищевказану ухвалу та заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Корольовського районного м. Житомира від 23 жовтня 2015 року. Зазначила, що суддя, постановляючи ухвалу від 23.10.2015 року не звернув уваги про відсутність спору між сторонами в межах предмету заявленого ОСОБА_2 позову, останній не визнає рішення інших судових інстанцій щодо визнання за нею права власності на арештоване майно, бажає поданим до суду позовом завдати їй незручностей у звязку з неприязними стосунками. Вважає, що ухвалюючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову та про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову суд не взяв до уваги чинне рішення апеляційного суду від 11.06.2015 року, яким її визнано власником спірного будинку та встановлено, що ОСОБА_3 володіє будинком незаконно.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення в разі задоволення позовних вимог.

Підстави для забезпечення позову визначені ст.151 ЦПК України.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно пункту 1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно, або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу (ч. 3 ст. 154 ЦПК України).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 з позовом, у якому, крім позовних вимог про визнання договору поруки від 25.05.2015 року, укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, недійсним, просить визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок № 10 по пров. 4-му Першотравневому у м. Житомирі та витребувати це майно із чужого незаконного володіння ОСОБА_1

З метою забезпечення даного позову ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 23 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 23.12.2015 року, накладений арешт на вищевказаний житловий будинок.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 25 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою цього суду від 23 жовтня 2010 року.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами існує спір, предметом якого є будинок № 10 по пров. 4-му Першотравневому у м. Житомирі, відчуження останнього може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та послався на ухвалу апеляційного суду, якою було відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу про застосування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає нормам права, які регулюють розгляд заяв про забезпечення позову та судовій практиці з цього питання.

Посилання апелянта на докази, які свідчать про безпідставність вимог ОСОБА_2, та обставини, встановлені, рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року, не мають значення для вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, доводи ОСОБА_1 щодо її неповідомлення про розгляд заяви про забезпечення позову є безпідставними.

За таких обставин, судом першої інстанції ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: