АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 лютого 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Пікуль А.А., Соколової В.В.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання третейської угоди недійсною,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 р. ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсною третейської угоди, передбаченої п. 6.2 договору кредиту № 10-29/3442 від 22.05.2007 р.

На обґрунтування своїх вимог зазначала, що 22.05.2007 р. між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір кредиту № 10-29/3442, п. 6.2 якого передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовилися про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем В.М. Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз О.А. або Білоконем Ю.М. у порядку черговості, вказаному у даному пункті. У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними в даному пункті суддями, суддя призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Посилаючись на невідповідність змісту третейської угоди у вигляді третейського застереження положенням Закону України «Про третейські суди», просила визнати її недійсною з підстав, передбачених ст.ст. 202, 203 ЦК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2015 р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу для звернення до належного суду з посиланням на ст.115, п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, у зв'язку з порушенням правил підсудності.

Справа №752/18777/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1906/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Колдіна О.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив зазначену ухвалу скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, які регулюють питання визначення підсудності.

Зазначав, що оспорюваний кредитний договір в частині визнання третейської угоди недійсною, підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому позов відповідно до ст. 109 ЦПК України зазначена справа підсудна суду за місцезнаходженням відповідача (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29), що територіально відноситься до Голосіївського району м. Києва.

В судове засідання ОСОБА_1, його представник та представник ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 для подачі її до належного суду, суддя виходив з того, що зазначена справа не підсудна Голосіївському районному суду м. Києва, оскільки відповідно до Закону України «Про третейські суди» компетентним судом в розумінні цього Закону є Дніпровський районний суд м. Києва, за місцем розгляду справи третейським судом.

З таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

З позовної заяви убачається, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсною третейської угоди, передбаченої п. 6.2. договору кредиту № 10-29/3442 від 22.05.2007 р.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про третейські суди» третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

За змістом ч. 1 ст.12 цього Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди, тобто може бути як складовою певного виду договору (у вигляді третейське застереження),укладеного між сторонами так і у вигляді окремої угоди .

Таким чином третейська угода є різновидом цивільно-правової угоди, а тому відповідно до ст. 15 ЦПК України спір щодо визнання її недійсною підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 107 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

За правилом, передбаченим ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їх місцезнаходженням.

Місцезнаходженням відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» є: м. Київ, вул. Ковпака, 29, що територіально відноситься до Голосіївського районного суду м. Києва.

Таким чином, оскільки предметом спору не є оскарження та скасування рішення третейського суду, суд першої інтенції дійшов помилкового висновку, що зазначена справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, тобто за місцем третейського розгляду.

Зважаючи на викладене, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з передачею питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 р. скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: