У х в а л а

1 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року в справі за позовом прокурора Шполянського району Черкаської області в інтересах держави, в особі Шполянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки недійсними,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Верховного Суду України від 14 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без руху в зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. 357, 358 ЦПК України з наданням строку до 5 січня 2016 року для усунення недоліків заяви, зокрема: в ній не зазначені підстави для перегляду судового рішення та відсутнє обґрунтування цих підстав; не вказано, які саме норми права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції; відсутнє посилання на судові рішення касаційної інстанції щодо неоднаковості застосування норм права та не додано їх копії.

Крім того, у зазначеній ухвалі Верховного Суду України вказувалось, що в порушення вимог абзацу третього частини першої статті 358 ЦПК України ОСОБА_2 не додано до заяви документу про сплату судового збору, а ОСОБА_1 сплачена за квитанцією від 10 грудня 2015 року сума судового збору в розмірі 171 грн. не відповідає розміру встановленому Законом України «Про судовий збір», з урахуванням категорії справи та виходячи із заявлених позовних вимог майнового характеру, заявнику слід доплатити судовий збір, оскільки загальна сума судового збору повинна становити не менше 316 грн 68 коп.

Одночасно зверталась увага заявників, що відповідно до пункту 6 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

11 січня 2016 року до Верховного Суду України від ОСОБА_1 на виконання ухвали Верховного Суду України від 14 грудня 2015 року надійшли матеріали, а саме квитанція від 5 січня 2016 року, яка свідчить про доплату заявником судового збору в розмірі 171 грн та ксерокопії судових рішень: Володимирецького районного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року, Косівського районного суду Івано-Франківської області від 9 квітня 2009 року, Апеляційного суду Чернігівської області від 26 травня 2009 року та Апеляційного суду Житомирської області від 4 грудня 2006 року, проте решти вимог ухвали заявники не виконали.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Враховуючи, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 не усунені в повному обсязі недоліки заяви протягом установленого ухвалою Верховного Суду України від 14 грудня 2015 року строку, заява підлягає поверненню заявникам.

Керуючись ст. 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року в справі за позовом прокурора Шполянського району Черкаської області в інтересах держави, в особі Шполянської міської ради Черкаської області до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки недійсними повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко