_______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/3705/2012
Провадження № 2-зз/520/118/16
УХВАЛА

про відмову у скасуванні арешту

27.07.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву Кредитної спілки «Істок» про скасування арешту з майна боржника по справі за позовом Кредитної спілки „Істок до ОСОБА_1, ТОВ Істок-2001, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки Істокпро визнання пункту кредитного договору № КД 3149 від 19 серпня 2008 року недійсним та визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2016 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить винести ухвалу про скасування арешту з майна ОСОБА_1.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що Біляїським відділом ДВС 05.04.2013 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та згодом, 25.09.2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, але постанову про арешт з майна не скасовано.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Представник позивача КС «Істок» у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, подану заяву підтримав в повному обсязі.

Інші сторони по справі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 1512/3705/2012 (2-4877/2011) за позовом Кредитної спілки „Істок до ОСОБА_1, ТОВ Істок-2001, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки Істокпро визнання пункту кредитного договору № КД 3149 від 19 серпня 2008 року недійсним та визнання дій протиправними.

Останнім рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 29.01.2013 року, позовні вимоги Кредитної спілки „Істок - задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ТОВ Істок -2001, на користь кредитної спілки Істок (65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 16/8 офіс № 9, Код , МФО 328209 п/р № 7401 в АБ Південний) суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 110 389 (три мільйона сто десять тисяч триста вісімдесят девять) гривень 11 коп, в тому числі: заборгованість по сплаті суми кредиту у розмірі 862 064 гривень 66 копійок, сума інфляції 273 393 гривень 04 копійок, борг по сплаті відсотків 1 974 931 гривень 51 копійка. Стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ Істок -2001 на користь кредитної спілки Істок (65049, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 16/8 офіс № 9, Код , МФО 328209 п/р № 7401 в АБ Південний) сплачене при поданні позову державне мито та витрати на ІТЗ процесу у розмірі 1730 гривень, в решті позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки Істокпро визнання пункту кредитного договору № КД 3149 від 19 серпня 2008 року недійсним та визнання дій протиправними відмовлено повністю.

29 березня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження № 37245648 з примусового виконання виконавчого листа №1512/3705/2012 виданого 05.03.2013 року.

Згодом, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 05.04.2013 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1,та оголошено заборону на його відчуження.

В подальшому, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Біляївського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 25.09.2013 року було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, звертаючись до суду з даною заявою, позивач у справі КС «Істок» просить зняти арешт з майна відповідача ОСОБА_1, накладеного під час здійснення виконавчого провадження, однак, з поданої заяви не вбачається, чим саме накладений арешт порушує права заявника - позивача у справі.

Також, залишилось не зрозумілим, на які норми закону посилається заявник звертаючись до суду з даною заявою.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову

Частина 4 ст. 154 ЦПК України регламентує, що особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Разом з тим суд розяснює, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Статтею 50 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав,державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже норми Закону України «Про виконавче провадження» регулюють питання зняття арешту з майна боржника повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, а від так заявник помилково звернувся до суду з даною заявою.

З урахуванням вказаного, суд дійшов до висновку, що у задоволнні заяви Кредитної спілки «Істок» про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Кредитної спілки «Істок» про скасування арешту майна по справі за позовом Кредитної спілки „Істок до ОСОБА_1, ТОВ Істок-2001, третя особа ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки Істокпро визнання пункту кредитного договору № КД 3149 від 19 серпня 2008 року недійсним та визнання дій протиправними, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Куриленко О. М.