Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/4228/15
Провадження №22ц/778/194/16 Головуючий у 1 інстанції: Антоненко М.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Гончар М.С.,

суддів: Каракуші К.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів шляхом визнання третейського застереження недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів шляхом визнання третейського застереження недійсним. У ході судового розгляду вказаного позову, представник позивача надіслав клопотання про забезпечення доказів, у якому просив витребувати у відповідача письмові докази, а саме: копії матеріалів кредитної справи за кредитним договором не відновлювальної кредитної лінії №093/М07 від 25.05.2007 року зі всіма додатками, оригінал кредитного договору не відновлювальної кредитної лінії №093/М07 від 25.05.2007 року, матеріали справи третейського розгляду № 622/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення доказів.

Зобов'язано ПАТ«Укрсоцбанк» надати Жовтневому районному суду м. Запоріжжя суду письмові докази, а саме:

1. Копії матеріалів кредитної справи за кредитним договором не відновлювальної кредитної лінії №093/М07 від 25.05.2007 року зі всіма додатками, сформованої відповідно до Постанови правління НБУ «Про затвердження Положення про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків» № 279 від 06.06.2000 року, яка повинна містити:

- назву клієнта, його місцезнаходження;

- номер основного поточного, додаткового поточного та позичкового рахунків;

- письмове клопотання (заявка) про надання кредиту та техніко-економічне обґрунтування потреби в кредиті на відповідні цілі;

- кредитну угоду та зміни до неї;

- угоду про заставу (забезпечення) та зміни до неї;

- дату видачі та погашення кредиту (за угодою);

- початкову суму кредиту в гривнях або гривневому еквіваленті та код валюти ( у разі видачі кредиту в іноземній валюті);

- процентну ставку, про всі її зміни та на звітну дату;

- фінансову звітність позичальника (контрагента), що подається до банку-кредитора;

- інформацію про результати оцінки фінансового стану позичальника (контрагента), встановлені цим Положенням та внутрішньобанківським положенням про кредитування і методикою проведення оцінки фінансового стану (на час здійснення кредитної операції та наступні дати проведення оцінки, у тому числі на дату зарахування заборгованості на рахунки пролонгованої, простроченої, сумнівної заборгованості або визнання її безнадійною);

- документи, що свідчать про перенесення суми боргу за кредитною операцією на рахунки пролонгованої (із зазначенням номерів рахунків, сум і термінів кожної пролонгації), простроченої чи сумнівної заборгованості (із зазначенням номерів рахунків, дати, суми);

- дату прийнятого рішення про визнання заборгованості безнадійною із зазначенням суми основного боргу та суми процентів, відповідну виписку з протоколу засідання кредитного комітету банку;

- інформацію про стан погашення заборгованості із зазначенням дат і сум;

- залишкову суму кредитної заборгованості на звітну дату (у гривнях та гривневому

еквіваленті в разі видачі валютного кредиту), номер рахунку, на якому обліковується заборгованість на звітну дату;

- вид та суму забезпечення за угодою;

- документи, що свідчать про стан забезпечення за кредитною угодою;

- суму забезпечення, що береться до розрахунку резерву;

- клас позичальника на кожну звітну дату та документи, що його підтверджують;

- категорію ризику («стандартна», «під контролем», «субстандартна», «сумнівна», «безнадійна») за кредитною операцією;

- розрахункову суму чистого ризику за кредитною операцією;

- інформацію про вжиті банком заходи для погашення заборгованості (документи або їх копії, що засвідчують процедуру повернення або стягнення боргу).

2. Оригінал кредитного договору не відновлювальної кредитної лінії №093/М07 від 25.05.2007 року.

Зобов'язано Постійно діючий третейський суд при асоціації українських банків надати суду письмові докази, а саме: матеріали справи третейського розгляду № 622/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з ухвалою суду , ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів шляхом їх витребування.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Задовольняючи клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що заявник самостійно отримати докази, які можуть мати значення у справі за його позовом не може, відтак суд за його заявою зобов'язаний витребувати ці докази.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить визнати недійсним п. 6.2 статті 6 Договору не відновлювальної кредитної лінії № 093М/07 від 25.05.2007 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 та визнати недійсною ст.. 6 Договору не відновлювальної кредитної лінії № 093М/07 від 25.05.2007 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3

У відповідності до приписів ч.2 ст.137 ЦПК України у заяві про витребування доказів має бути зазначено, в тому числі обставини, які може підтвердити цей доказ.

Тобто задоволенню підлягає заява лише в частині, що стосується вимог, заявлених в межах позову згідно положень процесуального права.

Проте, суд першої інстанції не вмотивовано задовольнив клопотання про забезпечення доказів, а саме не зазначив, які обставини, викладені у позові, можуть підтвердити витребувані судом докази.

Крім того, судом першої інстанції в якості доказу витребувано матеріали справи третейського розгляду № 622/15 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії № 231М/07 від 14.12.2007 року, яка взагалі не стосується предмету позову, оскільки з виділених матеріалів, які були надіслані для розгляду до апеляційного суду вбачається, що матеріали справи третейського розгляду у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 093М/07 від 25.05.2007 року зареєстровані за № 637/15.

Згідно п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

В порушення вказаного, суд обставин обґрунтованості заяви про витребування доказів не встановив, мотивів, з яких дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви, в оскаржуваній ухвалі, не зазначив, чим позбавив суд апеляційної інстанції можливості дати оцінку цим мотивам та перевірити обґрунтованість доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, суд першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали порушив порядок вирішення даного питання, допустив порушення норм процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню в порядку ст.312 ЦПК України, з направленням зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 вересня 2015 року по цій справі скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: