Справа №: 398/2173/15-ц
"20" січня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Крімченко С.А
при секретарі Куліковій В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за кредитом, -
Згідно п.п. 2.2.1 , 2.2.2 , 2.3.3 Кредитного договору , Позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки , передбачені п.п.1.1.3.1 цього Договору , шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу , що складає 283.71 дол. США щомісячно до 18 числа поточного місяця.
Позивач свої зобов язання за Кредитним договором щодо надання кредиту , виконав в повному обсязі , що підтверджується заявою на видачу готівки №736 від 03.03.2008 року.
В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором була передбачена порука фізичної особи ОСОБА_2 . Згідно п.3.2.2 , 3.2.3 Позичальник відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає ніким не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобов»язання вказаних в кредитному договорі (чи в будь-якій його частині) як від Позичальника і Поручителя разом, так і від кожного окремо
Згідно п.5.1 Договору у випадку порушення Позичальником строків повернення Кредиту та строків сплати відсотків за користування кредитом , Позичальник зобов»язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ , що діяла у період , за який сплачується пеня від суми заборгованості за весь період прострочення.
Згідно п.5.2 Договору у випадку не виконання вимог п.п. 4.3.1 , 4.3.2 , 4.3.7, 4.3.9,4.3.10 договору, Позичальник зобов»язаний сплатити кредитору штраф в розмірі 10% від суми кредиту , визначеної в п.1.1 цього договору , за кожен випадок.
Передбачені Договором умови повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідачем були порушені , у зв язку з чим з явилась заборгованість по Договору.
Станом на 09.02.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором 5701.94 дол.США , з яких
-3209.10 доларів США - основного боргу
-320.04 дол. США- відсотки за користування
Листами-претензіями від 03.04.2015 року року Банк нагадував Відповідачам про погашення кредитної заборгованості , але на час подачі позову вона не погашена.
Представник позивача в судовому засіданні не з»явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позов і просить його задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення
Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Суд, дослідивши матеріали справи , вважає , що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання
Судом встановлено, що 03 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "КБ Надра" - (надалі - Позивач/Банк), який в подальшому був перейменований на «Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк Надра » та ОСОБА_1(надалі - Позичальник) та ОСОБА_2( Поручитель) укладено Договір « Автопакет»№ 779273/ФО (надалі - Кредитний договір).
Згідно п.п. 2.2.1 , 2.2.2 , 2.3.3 Кредитного договору , Позичальник повертає кредит та сплачує банку відсотки , передбачені п.п.1.1.3.1 цього Договору , шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу , що складає 283.71 дол. США щомісячно до 18 числа поточного місяця.
Позивач свої зобов язання за Кредитним договором щодо надання кредиту , виконав в повному обсязі , що підтверджується заявою на видачу готівки №736 від 03.03.2008 року.
В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором була передбачена порука фізичної особи ОСОБА_2 . Згідно п.3.2.2 , 3.2.3 Позичальник відповідає перед банком у тому ж об'ємі, що і Позичальник. Поручитель та Позичальник відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає ніким не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобов»язання вказаних в кредитному договорі (чи в будь-якій його частині) як від Позичальника і Поручителя разом, так і від кожного окремо.
Згідно п.5.1 Договору у випадку порушення Позичальником строків повернення Кредиту та строків сплати відсотків за користування кредитом , Позичальник зобов»язаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної ставки НБУ , що діяла у період , за який сплачується пеня від суми заборгованості за весь період прострочення.
Згідно п.5.2 Договору у випадку не виконання вимог п.п. 4.3.1 , 4.3.2 , 4.3.7, 4.3.9,4.3.10 договору, Позичальник зобов»язаний сплатити кредитору штраф в розмірі 10% від суми кредиту , визначеної в п.1.1 цього договору , за кожен випадок.
Передбачені Договором умови повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідачем були порушені , у зв язку з чим з явилась заборгованість по Договору.
Останній платіж на погашення основного боргу був внесений 03.07.2014 року, на погашення заборгованості по відсоткам-22.10.2014 року.
Станом на 09.02.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складає:
-3209.10 доларів США - основного боргу
-320.04 дол. США- відсотки за користування кредитом
Позивач просить стягнути кредитну заборгованість та заборгованість по процентам в іноземній валюті доларах США.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.
Законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).
Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.
У звязку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.
Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України № 6-190 цс15 від 16.09.2015 року)
Судом встановлено, що ВАТ КБ « Надра» отримав банківську ліцензію за №21 від 23.08.2002 року на право здійснення банківських операцій , в т.ч щодо розміщення залучених коштів від свого імені , на власних умовах та власний ризик, та письмовий дозвіл №21-2 від 4.11.2005 року на право здійснювати операції з валютними цінностями,а потім 21.11.2011 року було видано банківську ліцензію№21 ,Генеральну ліцензію НБУ на здійснення валютних операцій №21 та додаток до Генеральної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій №21 .
Кредитний договір між ВАТ КБ « Надра» , правонаступником якого виступає ПАТ « КБ «Надра»« і ОСОБА_1 був укладений 03.03.2008 року , тобто до набрання чинності Законом України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», позивач просить стягнути заборгованість по кредиту та процентам в іноземній валюті , то суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості по кредиту та процентам в доларах США підлягає задоволенню.
Тому з відповідачів в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість по кредиту в сумі 3902.10 дол.США , а по процентам- 320.04 доларів США
Пеня за порушення зобовязання по поверненню кредиту, погашенню процентів за користування кредитом нарахована в розмірі встановленому п. 5.1 договору в межах строку позовної давності , тобто не більше 1 року з 06.04.2014 року по 05.04.2015 року.
Так як дана сума є штрафною санкцією , то вона підлягає стягненню в грошовому еквіваленті по курсу НБУ .
Дана сума підлягає стягненню солідарно з відповідачів.
Дана сума підлягає стягненню солідарно з відповідачів
Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 року по справі №6-100цс14.
Але в даному випадку розмір пені не перевищує розмір збитків ( заборгованість по кредиту + заборгованість по відсотках).Тому підстав для зменшення розміру пені в даному випадку немає.
Так як позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору на підставі п.22 ч.1 ст.5 Закону України « Про судовий збір», то судові витрати підлягають сягненню з відповідачів в дохід держави.
Керуючись ст..ст. 526, 559, 1064 ЦК України, ст.ст. 209, 215 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави по 664 грн. 41 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя