Справа № 591/6509/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Куца В.І., при секретарі Домненко Н.І., з участю представника позивача Марченка О.О. та представників відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Національний банк України, до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння та визнання права власності на нього,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння та визнання права власності на нього з тих підстав, що 20 червня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, згідно умов якого товариство надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 19195 доларів США для придбання нерухомості з розрахунку 11,5 % річних за весь час користування кредитом на строк з 20 червня 2008 року по 11 червня 2038 року.

Відповідно до діючого законодавства 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк».

Відповідно до вимог ст.. ст.. 514 та 516 ЦК України ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором від 20 червня 2008 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за даним кредитним договором іпотекодавець передав у іпотеку нерухоме майно за договором іпотеки від 20 червня 2008 року: домоволодіння та 2-і земельні ділянки, розташовані в АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав, про що неодноразово повідомлявся, в зв'язку з чим станом на 28 липня 2015 року за ним утворилась заборгованість на загальну суму 383171 гривню 34 копійки, в тому числі на суму 345113 гривень 82 копійки заборгованість за кредитом, на суму 32747 гривень 04 копійки заборгованості за відсотками та на суму 5310 гривень 48 копійок пені.

Згідно вимог ст.. 16 ЦК України, ст.. ст.. 36 та 37 Закону України «Про іпотеку» - в рахунок погашення основного зобов'язання позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття (передачі) предмету іпотеки у власність згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що містяться в іпотечному договорі.

Виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02 березня 2015 року прийняте рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», згідно якого з 03 березня 2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк».

В зв'язку з цим ПАТ «Дельта Банк» просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2008 року на загальну суму 383171 гривню 34 копійки звернути стягнення з ОСОБА_5 на предмет іпотеки - житловий будинок, загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1, та визнати за ним право власності на нього.

За ухвалою суду в якості третьої особи на стороні позивача було залучено Національний Банк України.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» Марченко О.О. позов підтримав у повному обсязі. Пояснив, що він просить задовольнити позовні вимоги відносно домоволодіння: житлового будинку, господарських будівель та споруд, а відносно 2-х земельних ділянок при ньому позовні вимоги не заявлені.

Представник третьої особи - Національного Банку України повторно в судове засідання не з'явився, хоч про час судового розгляду справи був належним чином повідомлений.

Відповідач ОСОБА_5 повторно в судове засідання не з'явився, хоч про час судового розгляду справи був належним чином повідомлений. В письмовому запереченні позов не визнав повністю, оскільки діючим законодавством та умовами договору іпотеки не передбачений такий спосіб задоволення забезпечення іпотекою вимог як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі права власності на нього, він не отримував від позивача листа-вимогу від 25 серпня 2015 року про погашення простроченої заборгованості та згідно вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року належний йому будинок не підлягає примусовому відчуженню, оскільки загальна його площа становить 43,6 кв.м. і він постійно в ньому проживає. Крім того вважав, що дана позовна заява подана до суду представником позивача після закінчення строку дії довіреності.

Представники відповідача: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали повністю з підстав, зазначених відповідачем у письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд вважає, що ПАТ «Дельта Банк» необхідно відмовити в задоволенні позову за його необґрунтованістю.

20 червня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір, згідно умов якого товариство надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 19195 доларів США на придбання нерухомості з розрахунку 11,5 % річних за весь час користування кредитом, що підтверджується його копією (ар.с. 9-14).

20 червня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 для забезпечення виконання грошових зобов'язань по даному кредитному договору був укладений іпотечний договір, за умовами якого відповідач передав у іпотеку нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,0517 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,3617 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в АДРЕСА_1, що підтверджується його копією (ар.с. 17-20).

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним Банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», відповідно до умов якого ТОВ «Укрпромбанк» передав позивачу права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань, внаслідок чого позивач замінив ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у даних кредитних зобов'язаннях та передав йому права вимоги до боржників, в зв'язку з чим ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором від 20 червня 2008 року.

02 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» (а.р.с 46-47).

Відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору від 20 червня 2008 року і станом на 28 липня 2015 року допустив заборгованість по ньому на загальну суму 383171 гривню 34 копійки, в тому числі на суму 345113 гривень 82 копійки заборгованості за кредитом, на суму 32747 гривень 04 копійки заборгованості за відсотками та на суму 5310 гривень 48 копійок пені, що підтверджується довідкою позивача (ар.с.8).

Згідно умов п. 4.4.1 іпотечного договору та вимог ст.. 37 Закону України «Про іпотеку» ПАТ «Дельта Банк» має право звернутись до суду з даним позовом. Але в позовній заяві товариство просить звернути стягнення на предмет іпотеки - тільки на житловий будинок і не вказує про звернення стягнення на надвірні будівлі та споруди при ньому, а також не просить звернути стягнення на 2-і земельні ділянки при даному домоволодінні, на одній з яких розташований житловий будинок, надвірні будівлі і споруди.

Позивач до цього не звертавсь до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Згідно умов п. 4.2 іпотечного договору від 20 червня 2008 року - у випадку порушення іпотекодавцем обов'язків за цим або кредитним договором іпотеко держатель надсилає іпотекодавця письмову вимогу про усунення порушень, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання цієї вимоги.

Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, і іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

25 серпня 2015 року позивач надіслав відповідачу лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором та можливості звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, але представник позивача не надав суду відповідних доказів про те, що даний лист-вимога був відповідачем отриманий.

Згідно виписки по особовому рахунку ОСОБА_5 до теперішнього часу він вносить відповідачу платежі по погашенню заборгованості за кредитним договором і фактично не ухиляється від виконання своїх зобов'язань за ним (ар.с. 166-181).

Згідно копії акту обстеження господарства від 04 квітня 2016 року ОСОБА_5 разом із своєю дружиною з 01 січня 2013 року по теперішній час постійно проживає в належному йому домоволодінні, розташованому в АДРЕСА_1 (ар.с.143).

Згідно вимог п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року - протягом дії цього Закону не може бути примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позивальника) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами в іноземній валюті та за умови, що: таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника, яке перебуває в іпотеці, та загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 250 кв.м. для житлового будинку.

Таким чином в судовому засіданні не було встановлено і представник позивача не надав суду відповідних доказів про те, що ОСОБА_5 перед зверненням до суду з позовом отримував лист-вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором та можливості звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання цієї вимоги, він до теперішнього часу вносить платежі по погашенню заборгованості за кредитним договором і фактично не ухиляється від виконання своїх зобов'язань по ним, згідно вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на належний відповідачу житловий будинок не може бути примусове стягнення, тому ПАТ «Дельта Банк» необхідно відмовити в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2008 року та визнання права власності на нього, за його необгрунтованістю.

З урахуванням відмови задоволенні позову та вартості домоволодіння на суму 138683 гривень з позивача на користь держави необхідно стягнути 2080 гривень 25 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 536, 610, 1050 та 1054 ЦК України, ст.. ст.. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року,

ВИРІШИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в задоволенні позову до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння, розташоване в АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 20 червня 2008 року та визнання права власності на нього за його необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави 2080 (дві тисячі вісімдесят) гривень 25 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-и днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя В.І.Куц