РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19563/14-ц

пр. № 2/759/110/16

01 лютого 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», 3-тя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у листопаді 2014 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 18.07.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та третьою особою: ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № ML-004/283/2208, відповідно до умов якого останній був наданий кредит в розмірі 88 000,00 швейцарських франків зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка в розмір 4,99 річних.

В забезпечення виконання вказаного вище кредитного договору, 18.07.2008 р. з відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № SR-004/283/2008, відповідно до умов якого останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором в повному обсязі, про що позивачка дізналась у травні 2012 р.

Представник позивачки вважає, що укладений з відповідачем ОСОБА_2 договір поруки має бути визнаний припиненим, оскільки вказаний договір в розумінні ч. 4 ст. 559 ЦК України не має конкретного строку дії поруки. Також, в обгрунтування позовних вимог про визнання договору поруки припиненим, представник позивачки зазначає, що його довірителька ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який без її згоди уклав спірний договір поруки, а тому вказаний договір, в порядку ч. 2 ст. 65 СК України виходить за межі дрібного побутового договору та має бути визнаний припиненим. Представник позивача просить суд визнати Договір поруки № SR-004/283/2008 від 18.07.2008 р. припиненим.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, проти позову заперечував у повному обсязі (а.с. 36-39, 136). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином (а.с. 103, 110, 118, 126, 133), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 18.07.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та третьою особою: ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № ML-004/283/2208, відповідно до умов якого останній був наданий кредит в розмірі 88 000,00 швейцарських франків зі сплатою плаваючої процентної ставки, яка складається з фіксованого відсотка в розмір 4,99 річних (а.с. 13-22).

Відповідно до умов кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту - 18.07.2023 р.

Встановлено, що в забезпечення зазначеного вище договору між відповідачами ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 18.07.2008 р. був укладений договір поруки № SR-004/283/2008, відповідно до умов якого, а саме: п.п. 1.1 та 1.2, останній відповідає перед Банком в тому ж обсязі, що і ОСОБА_3 та їх відповідальність є солідарною (а.с. 138-139).

Відповідно до п. 4.1. Договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором.

Також, відповідно до п. 4.2 Договору поруки, відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі.

Як встановлено вище строк дії Кредитного договору № ML-004/283/2208 від 18.07.2008 р. до 18.07.2023 р., тобто, на день постановлення даного рішення, строк дії кредитного договору не закінчився, виконання зобов'язань по якому триває.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-1393/0/4-12 від 27.09.2012 р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин: «З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Крім того, у кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений - строк повного погашення кредиту є 20 серпня 2009 року. За таких обставин у Банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 20 серпня 2009 року, протягом наступних шести місяців».

За аналогією вирішення подібних спорів, суд приходить до висновку, що строк дії Кредитного договору № ML-004/283/2208 від 18.07.2008 р. закінчується 18.07.2023 р., відповідно, у Банку виникне право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи, в тому числі, з 18 липня 2023 року.

Відповідач ОСОБА_2 з яким був укладений Договір поруки № SR-004/283/2008 від 18.07.2008 р., в судовому засіданні підтримав вимоги позову в повному обсязі, при цьому, судом встановлено, що сторони правочину узгодили усі істотні умови та добровільно обрали спосіб забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що добровільно та особисто підписав договір поруки, таким чином висловивши свій намір та згоду, що відповідало його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, суд вважає безпідставними та такими, що не мають правового підґрунтя висновки позивачки та її представника, що Договір поруки № SR-004/283/2008 від 18.07.2008 р., укладений між відповідачами ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2, є припиненим.

Також, суд не приймає до уваги посилання представника позивачки в обґрунтування позовних вимог, що вона з 09.07.1976 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 (а.с. 5), а тому, спірний договір поруки був укладений без її згоди, як дружини, який в порядку ч. 2 ст. 65 СК України виходить за межі дрібного побутового договору.

Крім того, вказане вище посилання не приймається судом до уваги, у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 під час укладання спірного договору поруки надав письмову заяву від 18.07.2008р., в якій зазначив, що у зареєстрованому шлюбі та фактичних сімейних відносинах не перебуває (а.с. 40).

Також, з зазначених вище підстав, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2012 р., у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору поруки недійсним, було відмовлено (а.с. 96-98).

Враховуючи, що судом не прийнято до уваги зазначені представником позивачки підстави для задоволення позовних вимог з підстав порушення норм Сімейного Кодексу України, під час укладення відповідачем ОСОБА_2 спірного договору поруки, суд приходить до висновку про недоведеність представником позивачки порушення будь-яких прав останньої та необхідність їх захисту у судовому порядку, оскільки як рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 07.11.2012 р. так і рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.08.2013 р. встановлено відсутність будь-яких порушень прав ОСОБА_1, в тому числі, майнових прав, під час укладання спірного договору поруки від 18.07.2008 р. між відповідачами ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене та дослідивши зібрані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що представник позивачки відповідно до положень ст. 60 ЦПК України не надав суду безперечних доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 252, 526, 554, 629, 631 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 179, 209, 212- 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», 3-тя особа ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії рішення

Суддя: