1Справа № 335/8526/16-ц 2-о/335/110/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою в якій на підставі ст.256 ЦПК України просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вивчивши матеріали заяви, вважаю необхідним відмовити заявнику у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суди розглядають цивільні справи в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися із заявою про встановлення відповідних фактів, яка у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження.

Необхідність визнання такого факту заявник повязує з підтвердженням права померлого 05.04.2011 року ОСОБА_5 до майна померлої 26.11.2005 року ОСОБА_4 та в подальшому переходу таких прав до заявника.

Людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою (ст. 24 ЦК України).

Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають всі фізичні особи.

Відповідно до ст. 11 ЦК України всі права і обовязки фізичної особи припиняються із її смертю.

Однак, родство це кровний зв'язок між людьми, з наявністю якого закон повязує виникнення, зміну чи припинення прав та обовязків. Померлі особи не мають цивільної правоздатності та не являються учасниками цивільних правовідносин.

Оскільки цивільна правоздатність виникає у момент народження фізичної особи і припиняється у момент її смерті, обидві особи, родинні відносини між якими просить встановити заявник, не є учасниками цивільних правовідносин.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Тобто, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Між померлими не може бути ніяких прав, зміни або припинення особистих чи майнових прав.

З огляду на вказане за судовим рішенням, ухваленим після смерті, не можуть виникнути, змінитись чи припинитись права та обовязки.

Крім того, суд враховує, що встановлення "юридичного факту", про який просить заявник не породжує безпосередньо для заявника юридичних наслідків. Спадкодавець заявника мав особисто реалізувати свої спадкові права, довести свої родинні відносини із своїм спадкодавцем та оформити свої спадкові права за час свого життя.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між двома померлими особами, не передбачено ст. 256 ЦПК України, тому така заява не може бути розглянута в порядку непозовного цивільного судочинства.

Як встановлено судом та вбачається із змісту заяви ОСОБА_1 встановлення юридичного факту пов'язано із спором про право на спадкове майно, який носить вид позовного провадження.

Частиною 4 статті 256 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Заявникові в порядку ст. 10 ЦПК України суд розяснює, що він має право звернутися до суду із заявою у порядку позовного цивільного судочинства про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 2) повернення заяви або скарги, у звязку з чим судовий збір сплачений при зверненні до суду підлягає поверненню.

Керуючись ч.4 ст.256, ст.ст. 208-210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути ОСОБА_6 сплачену суму судового збору у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн..61 (шістдесят одну ) коп., сплачену на р/р 0007 згідно квитанції № 0.0.590959150.1 від 26.07.2016 року сплачену у ПАТ КБ « Приват Банк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В. Апаллонова