Справа № 204/8057/15-ц
Провадження № 2/204/530/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.,

при секретарі Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації. В обґрунтування позову вказують на те, що позивачам на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, зазначена квартира складається з приміщень: 1-житлова кімната, площею 7,2 кв.м, 2-житлова кімната, площею 13,8 кв.м, 3-житлова кімната, площею 11,3 кв.м, кухні, площею 10,0 кв.м, вбиральні (суміщеної), площею 3,6 кв.м, коридору, площею 4,9+2,0 кв.м. В зазначені й квартирі за реєстровані: позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_4. У серпні 2004 року відповідач добровільно, без поважних причин залишив належну позивачам на праві приватної власності квартиру і більше до неї не повертався, зв`язок з квартирою втратив, його особистих речей в квартирі не має. Місце проживання або місце перебування відповідача позивачам не відомо. Факт не проживання відповідача за зазначеною адресою підтверджується заявами, складеними сусідами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, підписи яких посвідчені майстром КП «ЖХ Красногвардійського району» ДГС ОСОБА_9, та виконуючим обов`язки директора КП «ЖХ Красногвардійського району» ДГС ОСОБА_10 Реєстрація відповідачів за адресою належної позивачам квартири змушує останніх сплачувати додаткові грошові кошти в якості комунальних платежів і обмежує їхні права власників в користуванні і розпорядженні своїм майном, у разі необхідності продажу квартири, реєстрація відповідача буде перепоною цьому. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є людьми похилого віку, отримують невеликі доходи, тому сплачувати за відповідача комунальні послуги, які фактично не отримують, для останніх дуже тяжко, особливо на теперішній час, коли тарифи на ці послуги значно збільшилися. Реєстрація відповідача за адресою зазначеної квартири без його фактичного проживання також перешкоджає позивачам в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг, у зв`язку з тим, що позивачі не можуть надати до відповідних органів довідку про склад сім`ї. На підставі викладеного позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 не зявилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивачів, оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 10.07.2008 року, на підставі розпорядження № 8/56-08 від 10.07.2008 року (а. с. 13).

Згідно довідки виданої КП «ЖГ Красногвардійського району за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Леваневського, б. 34, кв. 8 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 22).

Відповідно до заяви ОСОБА_6, (паспорт серії АМ 168056, виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 02.01.2001 року), від 19.11.2015 року, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, останній підтвердив факт не проживання відповідача ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_3 з серпня 2004 року. Заява посвідчена майстром КП «ЖХ Красногвардійського району» ОСОБА_9 та в.о. директора КП «ЖХ Красногвардійського району» ОСОБА_10 (а. с. 16).

Згідно заяви ОСОБА_7, (паспорт серії АН 401718, виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 26.10.2005 року), від 16.11.2015 року, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, остання підтвердила факт не проживання відповідача ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_3 з серпня 2004 року. Заява посвідчена майстром КП «ЖХ Красногвардійського району» ОСОБА_9 та в.о. директора КП «ЖХ Красногвардійського району» ОСОБА_10 (а. с. 18).

Відповідно до заяви ОСОБА_8, (паспорт серії АМ 987291, виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.06.2002 року), від 16.11.2015 року, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, остання підтвердила факт не проживання відповідача ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_3 з серпня 2004 року. Заява посвідчена майстром КП «ЖХ Красногвардійського району» ОСОБА_9 та в.о. директора КП «ЖХ Красногвардійського району» ОСОБА_10 (а. с. 20).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оцінивши усі докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачами позовних вимог щодо визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки останній не проживає у зазначеній квартирі з серпня 2004 року, атому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_4, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи наведені приписи закону суд зазначає, що наявність рішення суду про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття такої особи з реєстрації. Доказів в підтвердження того, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не буде виконане та особа не буде знята з реєстраційного обліку позивачем не надано, а тому вимоги позивача є передчасними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Крім того, зазначені вимоги задоволенню не підлягають з тієї підстави, що будуть порушувати права субєкта владних повноважень, в даному випадку Красногвардійського відділу у місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та вимоги чинного законодавства, оскільки управління державної міграційної служби по справі є третьою особою, до якої не може бути предявлено вимог у межах розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

На підставі вищенаведеного ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 88, 169, 208-210, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю шляхом зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір у розмірі 162,20 грн. (сто шістдесят дві гривні, 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір у розмірі 162,20 грн. (сто шістдесят дві гривні, 20 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір у розмірі 162,20 грн. (сто шістдесят дві гривні, 20 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез