Справа № 346/4767/15-ц
Провадження № 22-ц/779/224/2016
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю представника банку ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року публічне акціонерного товариство Комерційний банк «Приват Банк»(далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з указаним позовом і зазначало, що 11 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №IFJWAE00000059 згідно якого останній отримав від банку кредит у сумі 111768,48 грн. на термін до 10 квітня 2013 року, а відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених кредитним договором та графіком погашення кредиту. Проте позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 01 жовтня 2015 року має заборгованість за кредитом в сумі 69685,71 грн., з яких: 22432,02 грн. - заборгованість за кредитом; 3687,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 391,76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 39618,59 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором; 250 грн. штраф (фіксована частина); 3306,46 грн. - штраф (процентна ставка), яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №IFJWAE00000059 від 11.04.2008 року станом на 01 жовтня 2015 року у розмірі 35067,12 грн., а саме 22431,01грн. заборгованість за кредитом; 391, 76 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом; 5000 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, 250 штраф (фіксована частина), 3306, 46 грн.- штраф (процентна складова) та 1218 грн сплачено судового збору.

В апеляційній скарзі представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ставиться питання про зміну оскаржуваного рішення в частині зменшення пені та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволенні позову щодо стягнення пені у повному обсязі, посилаючись на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, тому ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд помилково не взяв до уваги, що в силу вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Крім того, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Зменшуючи заборгованість по пені, суд першої інстанції повинен враховувати не лише інтереси боржника, але й кредитора та виходити з вимог розумності та справедливості.

В іншій частину рішення суду не оскаржується.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 належно не виконує умови кредитного договору №IFJWAE00000059 від 11.04.2008 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно якого відповідач одержав 111768,48 грн. і станом на 01.10.2015року виникла заборгованість у розмірі 69685,71 грн. У звязку з тим, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, позивач є особою літнього віку та отримує мінімальний розмір пенсії, суд зменшив розмір неустойки до 5000 грн.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом установлено, що 11 квітня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №IFJWAE00000059 згідно якого останій отримав від банку кредит у сумі 111768,48 грн. строком до 10 квітня 2013 року. Проте позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 01 жовтня 2015 року має заборгованість за кредитом в сумі 69685,71 грн., з яких: 22432,02 грн. - заборгованість за кредитом; 3687,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 391,76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 39618,59 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором;; 250 грн. штраф (фіксована частина); 3306,46 грн. - штраф (процентна ставка).

Відповідно із умовами зазначеного кредитного договору сплата основної суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданої позивачем відповідач належно не виконував свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2015 року має заборгованість за кредитом в сумі 69685,71 грн., з яких: 22432,02 грн. - заборгованість за кредитом; 3687,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 391,76 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 39618,59 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором;; 250 грн. штраф (фіксована частина); 3306,46 грн. - штраф (процентна ставка).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції вірно вважав, що є підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» та правильно керувався умовами договору і ст. ст. 553, 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України.

Щодо вимог про стягнення пені, то відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Разом з тим статтями 6, 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, який полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Таким чином, з аналізу даних статей вбачається, що законодавцем не встановлено імперативного характеру спеціальної позовної давності в один рік для стягнення неустойки (пені, штрафу), оскільки це суперечить ст. ст. 6, 627, 259 ЦК України.

Сторони погодили, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення, зокрема неустойки - пені, штрафів становить п'ять років, що підтверджується п.14.11 кредитного договору (а.с.10), а тому до вимог позивача про стягнення пені та штрафів підлягає застосуванню термін п'ять років перед зверненням кредитора до суду 15 жовтня 2015 року, а саме з 14 жовтня 2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 11 квітня 2008 року по 15 жовтня 2015 року позивачем нарахована пеня в сумі 40195,34 грн., сума погашеної за цей період пені становить 576,75 грн., тому до стягнення за період з 14 жовтня 2010 року по 15 жовтня 2015 року підлягає стягненню пеня в розмірі 39618,59 грн.(а.с. 4-6).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшуючи розмір пені до 5000 грн., суд першої інстанції в повній мірі врахував майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, так як розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання і стан відповідача, який проживає один та отримує пенсію у розмірі 949 грн. ( а.с.30,31).

Саме така правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 вересня 2014 року у справі N 6-100цс14.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» ОСОБА_4 відхилити. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

ОСОБА_5