Ухвала

іменем україни

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про визнання права власності і зняття арешту з майна; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, закритого акціонерного товариства «Петриківка Агротехсервіс» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: відділ державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, Петриківське відділення Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів України у Дніпропетровській області, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 травня

2015 року,

встановила:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на рухоме майно, яке знаходиться у приміщенні цеху реставрації по АДРЕСА_1, а саме на станок токарно-венторізний 1К62, заводський № 4796, кран балку, прес гідравлічний та станок вертикально-свердлильний і зняти з них арешт та визнати недійсним акт опису та арешту майна від 21 грудня 2010 року, складений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції в Дніпропетровській області (далі - ВДВС Петриківського РУЮ в Дніпропетровській області) в частині накладення арешту на вказане вище майно.

Позов мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 2009 року, укладеного між нею і закритим акціонерним товариством «Петриківка Агротехсервіс» (далі - ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс») та акту приймання передачі від 30 червня 2009 року вона набула право власності на рухоме майно, яке перебуває у приміщенні цеху реставрації по АДРЕСА_1. Проте, факт набуття не права власності оспорюється ОСОБА_4, оскільки він вважав вказане майно своєю власністю, посилаючись на свідоцтво від 15 вересня 2011 року, що видане приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. реєстровий № 2866, акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс» від 12 вересня 2011 року, акт опису й арешту майна від 21 грудня 2010 року.

Зазначала, що вказаний акт опису й арешту майна від 21 грудня

2010 року складений в приміщенні де знаходиться ВДВС Петриківського РУЮ в Дніпропетровській області, без залучення понятих, без участі представника боржника, не вказано за якою адресою або в якому приміщенні знаходиться майно, що описується, не призначено відповідального зберігача арештованого майна, тобто, даний акт складено про арешт та опис майна, якого ніхто не бачив на час формування акту опису та арешту. Крім того, складаючи даний акт, не було витребувано та використано відомостей щодо належності описаного майна боржнику

ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс» за даними бухгалтерського обліку. Спірне рухоме майно не вилучалося, із цеху реставрації по АДРЕСА_1 для передачі на реалізацію через аукціон та взагалі нікуди не вивозилось.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 пред'явив зустрічний позов, у якому просив визнати за ним право власності на станок токарний венторізний 1К62, заводський номер 4796, кран-балку, прес гідравлічний та станок вертикально-свердильний та зобов'язати ОСОБА_3 передати йому вказане майно.

Зазначав, що 30 серпня 2011 року на аукціоні з реалізації арештованого рухомого майна, проведеного на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2008 року ним було придбане вказане вище майно, про що 15 вересня 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу йому було видано свідоцтво, яким посвідчено належність права власності на спірне майно. Вважав себе добросовісним набувачем.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 9 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на рухоме майном, яке знаходиться у приміщенні цеху реставрації по АДРЕСА_1, а саме: станок токарно-венторізний 1К62, кран балку, прес гідравлічний та станок вертикально та станок вертикально-свердлильний.

Знято арешт з указаного рухомого майна, накладений актом опису та арешту майна від 21 грудня 2010 року, складений державним виконавцем відділу ДВС Петриківського РУЮ в Дніпропетровській області.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання розподілу судового збору.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 травня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині визнання за

ОСОБА_3 права власності на рухоме майно та зняття арешту з рухомого майна скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови ОСОБА_3 у задоволенні позову, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується, тому не перевіряється судом касаційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_3 про визнання права власності і зняття арешту з майна та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволення вимог, апеляційний суд виходив із наявності діючого свідоцтва про право власності на спірне майно від 15 вересня 2011 року, виданого приватним нотаріусом на підставі акту про проведення прилюдних торгів від

30 серпня 2011 року.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Щодо права власності, то ЦК України передбачає можливість його виникнення на підставі рішення суду у випадках, встановлених ст. 376 ЦК України, а підтвердження рішенням суду існуючого в особи права власності - у випадках, встановлених ст. 392 ЦК України. В інших випадках право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Установлено, що на підставі договору купівлі-продажу рухомого майна від 23 червня 2009 року ОСОБА_3 придбала у ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс» станок токарно-венторізний 1К62, заводський № 4796, кран балку, прес гідравлічний та станок вертикально-свердлильний за

38 000 грн.

За таких обставин підстав для підтвердження наявного в неї права власності на спірне майно ще і в судовому порядку немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до невідповідності оскаржуваного рішення апеляційного суду постанові Верховного Суду України №6-107цс12 від 7 листопада 2012 року.

Проте наведені доводи не заслуговують на увагу, оскільки даною постановою врегульовані правовідносини сторін щодо захисту права власності в порядку ст. 387 ЦК України, яка надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Установлено, що згідно акту про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації рухомого майна ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс» від 30 серпня 2011 року при виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з ЗАТ «Петриківка Агротехсервіс» боргу в сумі 335 170,17 грн було накладено арешт, крім іншого, на станок токарно-венторізний 1К62, кран балку, прес гідравлічний та станок вертикально-свердлильни 29 серпня 2011року, переможцем аукціону став ОСОБА_4

15 вересня 2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу видано свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на станок токарно-венторізний 1К62, кран балку, прес гідравлічний та станок вертикально-свердлильний, на підставі вищевказаного акту про проведення прилюдних торгів від 30 серпня

2011 року.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Ураховуючи наведене, обраний ОСОБА_3 спосіб захисту не у повній мірі відповідає правовій природу спору, оскільки прилюдні торги, з яких було реалізовано спірне майно та свідоцтво про право власності на нього, видане на ім'я ОСОБА_4 в установленому законом порядку недійсним не визнавалися, в межах даної справи ОСОБА_3 такі вимоги не заявлялися, а відтак апеляційний суд прийшов вірного висновку про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову про визнання за останньою права власності на спірне майно.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 травня

2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Петриківського районного управління юстиції в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про визнання права власності і зняття арешту з майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова І.М. Фаловська