Провадження № 2/522/363/16
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Погрібного С.О.
за секретаря Солодкої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення суми боргу за кредитним договором у сумі 1929596,46 гривень та судових витрат, посилаючись на такі обставини. 13 грудня 2006 року між ВАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» та ОСОБА_2П укладено кредитний договір № 285/06ф, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 127500,0 доларів США з остаточним строком повернення кредиту до 12 грудня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних, на поточні потреби. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитним договором, однак відповідач, в порушення умов зазначеного договору не здійснював обовязкових платежів, у звязку із чим у останнього перед позивачем виникла істотна заборгованість.
Відповідач у судове засідання не зявлявся неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
Відповідно до п.п. 1.1.1, 1.1.2 кредитного договору № 285/06ф від 13 грудня 2006 року, укладеного між сторонами, позивач надав відповідачу кредит в сумі 127500,0 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 12 грудня 2026 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13 % річних.
ОСОБА_2 не виконані умови п. 2.3 зазначеного договору, тобто не здійснювалось повернення кредиту у готівковій формі згідно із графіком, затвердженим у додатковій угоді, у звязку із чим у відповідача перед позивачем виникла велика за розміром заборгованість.
У відповідності до п. 3.2.3 договору № 285/06ф від 13 грудня 2006 року у разі несвоєчасного погашення відповідачем кредиту або процентів у позивача виникає право вимоги дострокового розірвання цього договору та дострокового задоволення вимог, що випливають з договору.
Втім, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, чим надав право банку вимагати дострокового виконання обовязків з повернення кредиту.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 285/06ф від 13 грудня 2006 року у відповідача існує наступна заборгованість за кредитом:
? заборгованість по сплаті відсотків 6079,55 доларів США;
Разом за кредитним договором заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12 серпня 2015 року складає еквівалент (за курсом НБУ 22,107282 за 1 гривню) 1929596,46 гривень.
Відповідно до ст. 524 ЦК України валютою зобовязання є національна валюта України. Згідно з правилом частини 2 статті 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
З огляду на те, що курс долара США на день постановлення рішення є більшим, аніж той який обрахований позивачем, суд вважає визначений позивачем гривневий еквівалент суми боргу належним чином обґрунтованим.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки грошове зобовязання виконано відповідачем не було, він порушив вимоги ст. 1054 ЦК України, за якою позичальник зобовязаний повернути банку суму кредиту в строки й у порядку, встановленому договором. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору й вимог Цивільного кодексу. За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п. п. 1 та 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на правило, встановлене ст. 11 ЦПК України, суд має задовольнити позов в межах заявлених позовних вимог, стягнувши заборгованість за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати відсотків з урахуванням заборгованості по комісії та пені в сумі 1929596,46 гривень.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у повному обсязі у межах заявлених вимог.
На підставі положення ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 3654,0 гривень.
Керуючись ст. ст. 16, 526, 553, 554, 611, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» суму заборгованості за кредитним договором № 285/06ф від 13 грудня 2006 року в сумі 1929596 (один мільйон девятсот двадцять девять тисяч пятсот девяносто шість) гривень 46 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 3654,0 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

26.01.2016