Провадження № 2/554/241/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі : головуючого судді Кулешової Л.В.

при секретарі Довбенко А.К. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1, в якій значаться зареєстрованими його дочка - відповідачка у справі ОСОБА_2 та онука - відповідачка у справі ОСОБА_3Проте,відповідачі з 1996 року в квартирі не проживають. Відповідачки проживають за іншими адресами та іноді відвідують його. Їх реєстраціє є перешкодою для отримання ним субсидії, добровільно відповідачки не бажають знятися з реєстрації. Оскільки відповідачки більше року без поважноих причин не проживають у квартирі, позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування квартирою.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та про просила позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 позв не визнала. Надала суду пояснення про те, що вона дійсно не проживає у квартирі батька з 1996 року. В квартирі її речей немає. У 1996 році вона з чоловіком та дочкою виїхали в малосімейну квартиру, після чого батьки чоловіка купили квартиру, в якій вони проживали. Коли вона сварилася з чоловіком, то просила батька переїхати до нього, на що він не погодився. Зараз вона має іншого чоловіка, з яким проживає за адресою : АДРЕСА_3. Комунальні послуги вони не сплачують, так як послугами не користуються. Вона консультувалася і їй відомо, що батько може отримати субсидію і без зняття їх з реєстрації.

Відповідачка ОСОБА_3 з позовом не погодилася. Надала суду пояснення про те, що вона зараз не працює та не має можливості сплачувати комунальні послуги. В квартирі діда дійсно не проживає з 1996 року. Речей її в квартирі немає. Вона проживає з батьком за адресою : АДРЕСА_2. Зареєструватися в квартирі батька вона не може, так як там значаться багато зареєстрованих осіб. До діда вона не зверталися з приводу проживання у його квартирі.

розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується ксерокопією свідоцтва НОМЕР_1 про право особистої власності на житловий будинок від 08 липня 1994 року ( а.с.6).

Відповідачки ОСОБА_2, яка є дочкою позивача, та відповідачка ОСОБА_3, яка є онукою позивача, зареєстровані у квартирі за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу "Електрон" від 06 грудня 2015 року, довідками адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Полтавській області від 24 грудня 2015 року ( а.с.12,13).

Згідно з актом від 04 грудня 2015 року, посвідченого головою ЖБК "Електрон", відповідачки в квартирі не проживають з 1996 року ( а.с.7).

У судовому засіданні відповідачки, кожна окремо, підтвердили, що в квартирі не проживають з 1996 року, речей їх в квартирі немає, домовленості щодо користування квартирою між ними та позивачем немає.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі більше року в квартирі не проживають, квартирою не користуються, комунальні платежі не сплачують.

Беручи до уваги, що відповідачки зареєстровані в спірній квартирі, власником якої є позивач, з 1996 року в квартирі не проживають, домовленість між позивачем та відповідачками щодо користування квартирою відсутня, тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, позов підлягає задоволенню, а відповідачки визнанню такими, що втратили право користування вищезазначеною квартирою.

В заперечення проти позову відповідачка ОСОБА_2 посилається на ту обставину, що вона мала намір проживати в квартирі, але батько їх не дозволив.

Позивач пояснив, що відповідачка дійсно приблизно у 2005 році посварившись з чоловіком хотіла переїхати від чоловіка і перевезти меблі. Він їй сказав, що меблі нікуди поставити.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, відповідачка не надала суду докази щодо перешкод позивача у користуванні нею квартирою. Крім того, відповідачка зазначила, що вона тричі сварилася з чоловіком, після чого з ним мирилася та продовжувала з ним жити. До суду вона не зверталася з приводу вселення у квартиру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.391,405 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60,212-215, 218 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Кулешова

Повне рішення складено 03 лютого 2016 року.

Суддя : Л.В.Кулешова