Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 47 Доповідач Трояновська Г. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

Головуючого - судді Трояновської Г.С.

Суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

з участю секретаря Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступників ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсною викопіровки із будівельного кварталу НОМЕР_1 від 09.08.1979 року

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року ,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з названим позовом. Свої вимоги обгрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право власності від 22.03.1979 року їй належить 24/100 ідеальних частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 належить 33/100, ОСОБА_2 - 43/100 ідеальних частин зазначеного житлового будинку. Відповідно до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №658 від 11.12.1997 року за будинком закріплено земельну ділянку площею 0,2480 га. Звернувшись у 2012 році до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, під час розгляду справи з'ясувала, що відповідач надав викопіровку із будівельного кварталу НОМЕР_1 від 09.08.1979 року на підтвердження встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками у 1979 році, розмір якої становив 2549 кв.м. Вказує, що зазначена викопіровка, яка сприймається як угода про встановлення порядку користування земельною ділянкою, є недійсною, оскільки зазначений у ній розмір земельної ділянки у подальшому змінився, підпис у викопіровці здійснено не нею, а іншою особою, а визначення розмірів по ідеальних долях не відповідає розміру земельних ділянок. Уточнивши позовні вимоги, просила визнати недійсною викопіровку із будівельного кварталу НОМЕР_1 від 09.08.1979 року /т.1 а.с.19/.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову суд безпідставно зробив висновок, що викопіровка із будівельного кварталу НОМЕР_1 від 09.08.1979 року щодо порядку користування земельною ділянкою не є угодою-правочином. Вказує, що існує рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2013 року та ухвала апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2013 року, в яких є висновок, що між колишніми співвласниками зазначеного домоволодіння була укладена угода про порядок користування і розпорядження земельною ділянкою і посилання на те, що саме дану угоду необхідно оскаржувати. А такою угодою є викопіровка із будівельного кварталу НОМЕР_1.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок №1-679 від 22.03.1979 року ОСОБА_1 належить 24/100 ідеальних частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 /т.1 а.с.5/.

За повідомленням КП „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" ОСОБА_3 на праві власності належить 33/100 ідеальних частин зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу №3-2084 від 13.07.1981 року, ОСОБА_2 на праві власності належить 43/100 ідеальних частин зазначеного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу №3257 від 22.12.2011 року /т.1 а.с.7/.

В ході розгляду справи, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла /а.с.115/. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 10.07.2015 року на підставі матеріалів спадкової справи залучено до участі у справі правонаступників відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 /т.1 а.с.122-142,191/.

Колишніми співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 були ОСОБА_7 /в подальшому ОСОБА_3 /33/100 ід.ч./, ОСОБА_8, ОСОБА_9 / в подальшому ОСОБА_2 /43/100 ід.ч./.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №658 від 11.12.1997 року за домоволодінням по АДРЕСА_1 закріплено 0,2480га в постійне користування, співвласниками зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_3 /т.1 а.с.8-9/. Рішення щодо закріплення частини земельної ділянки за ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 органами місцевого самоврядування не приймалось.

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.06.2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30.09.2013 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено без задоволення та встановлено, що колишніми власниками домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була укладена угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою при домоволодінні АДРЕСА_1. ОСОБА_1 не оспорює вищевказану угоду про порядок користування земельною ділянкою , ні рішення Житомирської міської ради та виконкому про закріплення земельної ділянки за даним домоволодінням та про передачу її частини у власність /т.1 а.с.20/. При цьому, як встановлено з пояснень сторін та матеріалів справи, суд посилався на викопіровку із будівельного кварталу НОМЕР_1.

Відповідно до оспорюваної у цій справі викопіровки із будівельного кварталу НОМЕР_1 на присадибну ділянку АДРЕСА_1 загальний розмір земельної ділянки становить 2549 кв.м. У зазначеній викопіровці вказано, що розподіл проведено відповідно до ідеальних часток 09.08.1979 року, при цьому ОСОБА_7 /користувач І/ виділено 1395 кв.м, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 /користувачі ІІ-ІІІ/ виділено 854 кв.м, ОСОБА_1 /користувач ІV/ виділено 300 кв.м. /т.1 а.с.23,66/. ОСОБА_7 та ОСОБА_1 підтвердили свою згоду з таким розподілом підписами. Про те, що підпис проставлено саме ОСОБА_1 свідчить висновок судово-почеркознавчої експертизи №1/801 від 18.10.2014 року /а.с.86-92/. Водночас, зазначеною експертизою встановлено, що дописку цифрових римських записів та рукописного тексту - «ОСОБА_1 - 300 м.2» здійснено не одночасно із виготовленням викопіровки.

Дату виготовлення самої викопіровки НОМЕР_1 не зазначено.

Згідно зі ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст.152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.16 ЦК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі /ч.1 ст.11 ЦПК України/.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Встановивши наведені вище обставини справи, керуючись принципом диспозитивності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що викопіровка із будівельного кварталу сама по собі не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, зазначивши, що викопіровка - це знята копія з частини загального креслення, яка виготовляється як частина землевпорядної документації для здійснення у подальшому будь-яких юридичних дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків щодо земельної ділянки.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав /визнання недійсною викопіровки із будівельного кварталу/ не відповідає ст. 16 ЦК України щодо захисту цивільних прав та інтересів судом, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавчим комітетом Житомирської міської ради прийнято рішення № 658 від 11.12.1997 року, яким за домоволодінням закріплено земельну ділянку розміром 0,2480га., а тому вказаний розмір повинен прийматись для вирішення питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою не стосується предмету спору /визнання недійсною викопіровки/ , а тому на суть цього рішення не впливає.

Доводи про те, що в рішеннях судів вказується на викопіровку із будівельного кварталу, як на угоду, не слід трактувати буквально та розуміти це як правочин, оскільки зазначена викопіровка - один із доказів, на якому ґрунтувались рішення судів та якими обґрунтовувались заперечення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі наданих сторонами та досліджених у судовому засіданні доказів, повно і всебічно з"ясувавши обставини, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді