АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22ц/774/328/К/16 Головуючий в суді першої
Справа № 210/2046/14-ц інстанції - Чайкіна О.В.
Категорія № 46 (1) Доповідач - Ляховська І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Михайлів Л.В.,

із секретарем - Петренко К.І.,

за участю - позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, представника відповідача та органу опіки та піклування Костя Романа Зіновійовича, прокурора Криворізької місцевої прокуратури №1 Бабій Вікторії Ярославівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, треті особи - Головне Управління державної міграційної служби Дзержинського району м. Кривого Рогу, Виконком Дзержинської районної у місті ради в особі Відділу опіки та піклування, прокуратура Дзержинського району м. Кривого Рогу, прокуратура м. Кривого Рогу, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

У С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_2 звернулись до суду з даним позовом до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради, в обґрунтування якого посилались на те, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1, в якій, окрім них, зареєстровані малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які фактично в даній квартирі не проживають, оскільки, у зв'язку з позбавленням батьківських прав їх матері ОСОБА_9, перебували в дитячому будинку, а з квітня-травня 2011 року усиновлені. У зв'язку з цим просили визнати малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зняти їх з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, на його думку, суд не врахував, що з моменту усиновлення, тобто з 2011 року, малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 втратили статус дітей, які позбавлені батьківського піклування, та за ними не зберігається право проживання за адресою їх реєстрації до усиновлення. Крім того, вважає, що суд залишив поза увагою той факт, шо з 2010 року малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не проживають за місцем їх реєстрації, а їх усиновлення є підтвердженням наявності в останніх іншого житла.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 не приватизована та знаходиться в комунальній власності територіальної громади.

Згідно із ордером №89, отриманим ОСОБА_10 14 лютого 1989 року, разом з нею до зазначеної квартири були заселені: донька - ОСОБА_11 (у подальшому не проживала), син - ОСОБА_12, онуки - ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_11 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 9).

Згідно із довідкою Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби №12, за адресою: АДРЕСА_7 зареєстровані: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Наймач ОСОБА_10 з 24 січня 2012 року знята з реєстрації (а.с. 11).

Як убачається з матеріалів справи, згідно з рішеннями Виконкому Дзержинської районної у місті ради № 269 та № 270 від 20 липня 2011 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітнім ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 року надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, та за ними збережено право на житло у квартирі АДРЕСА_3, контроль за збереженням якого покладено на «ЖЕО № 8» (а.с. 55-56).

Із рішень Виконкому Дзержинської районної у місті ради № 489та № 490 від 16 листопада 2011 року «Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» вбачається, що малолітніх ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 року, усиновлено відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 11 жовтня 2011 року (а.с. 57, 58, 76).

При цьому, рішеннями про втрату статусу дітей, позбавлених батьківського піклування щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не скасовано попередні рішення в частині забезпечення малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 житлом у квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 57-58).

Дослідивши усі надані сторонами докази, перевіривши доводи та заперечення сторін, у повному обсязі встановивши фактичні обставини справи, надавши їм вірну юридичну оцінку вірно застосувавши до правовідносин, що виникли між сторонами, норми як національного, так і міжнародного права, взявши до уваги всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та встановивши відсутність обставин, у зв'язку з якими діти мають бути позбавленими права на користування житлом, в якому вони зареєстровані у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 та ОСОБА_2 про визнання малолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_7 такими, що втратили право користування цим житлом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи, наявним у ній доказам та вимогам діючого законодавства.

Як убачається із матеріалів справи та пояснень відповідача ОСОБА_2, наданих суду апеляційної інстанції, малолітні ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, були вселені в неприватизовану квартиру АДРЕСА_5, зареєстровані та мешкали в ній разом зі своєю матір'ю ОСОБА_14 за життя основного наймача квартири - ОСОБА_10.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2011 року мати дітей - ОСОБА_14 була позбавлена батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8, після чого знялась з реєстрації та змінила місце постійного проживання.

Запис про батька дітей - ОСОБА_15 у Книзі реєстрації народжень здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного Кодексу України.

Малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 власного житла не мають, ніхто із родичів та близьких не виявив бажання встановити над ними опіку, тому при наданні дітям статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, на підставі рішень №269 та № 270 від 20 липня 2011 року, відповідачем - Виконкомом Дзержинської районної у місті ради було вирішено зберегти за дітьми право на житло за адресою: АДРЕСА_6.

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 жовтня 2011 року малолітніх ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, усиновлено.

При вирішенні питання про позбавлення дітей статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, відповідач, прийнявши відповідні рішення №489 та № 490 від 16 листопада 2011 року, не скасував попередні рішення № 269 та № 270 від 20 липня 2011 року в частині забезпечення малолітніх житлом за адресою: АДРЕСА_6.

Положеннями ст. 71 ЖК УРСР передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Разом з тим, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках, зокрема: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК).

Частиною 1 ст.232 СК України передбачено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням.

З аналізу норм статтей 237, 238 СК України, випливає, що у разі визнання усиновлення недійсним або його скасуванні відновлюються права та обов'язки між дитиною, її батьками та іншими родичами за походженням.

Відповідно до ст.235 СК України орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в Україні. Нагляд за дотримання прав дитини, яка усиновлена, здійснюється до досягнення нею повноліття.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, надавши перевагу забезпеченню інтересів малолітніх дітей, дійшов обґрунтованого висновку про те, що сам по собі факт усиновлення дітей не є тією обставиною, що може бути підставою для позбавлення їх права користування житловою площею, оскільки це житло зберігається за ними на підставі п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК до їх повноліття, а в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, тому незалежно від зміни їх статусу та усиновлення вони не можуть бути визнані такими, що втратили право проживання за адресою спірної квартири.

У зв'язку з цим доводи апеляційної скарги про те, що діти не проживають у квартирі більше трьох років, тому мають бути визнаними такими, що втратили право користування житлом на підставі ст. 71, 72 ЖК України, є безпідставними.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Так, посилання представника позивача на неврахування судом того, що усиновлення малолітніх дітей є підтвердженням наявності в останніх іншого житла, не може бути взятим до уваги колегією суддів, оскільки позивачі, звертаючись до суду, визначили іншу підставу свого позову - ст.. 71, 72 ЖК України.

Також не можуть бути взятими до уваги доводи апеляційної скарги про те, що з моменту усиновлення за малолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не повинно зберігатись право проживання за адресою їх реєстрації до усиновлення, оскільки діти, хоч і втратили статус дітей, позбавлених батьківського піклування, проте знаходяться під прискіпливим наглядом органів опіки і піклування з тих підстав, що їх статус в будь-який час в силу тих чи інших обставин може змінитися.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, надав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суду вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 листопада 2015 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.Є.Ляховська

Судді: А.П.Барильська

Л.В.Михайлів