У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ПисаноїТ.О., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5, на рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 3 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем своєї матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя остання мала статус постраждалої внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції першої категорії та була визнана інвалідом першої групи, у зв'язку з чим вона мала право на виплату пенсії та компенсацій (додаткової пенсії тощо), передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». На підставі постанови Іванківського районного суду Київської області від 18 квітня 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести перерахування та виплату пенсії ОСОБА_6 та компенсаційних виплат, як інваліду на той час другої групи, та постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, починаючи з 13 жовтня 2010 року з урахуванням вже проведених виплат. У той же час з 18 квітня 2011 року її мати була визнана інвалідом першої групи і відповідно з цього, на думку позивача, відповідач повинен був нараховувати їй пенсію відповідно до її групи інвалідності, однак продовжував здійснювати нарахування пенсії як інваліду другої групи, через що ОСОБА_4 у позові просить про стягнення недоотриманої пенсії у розмірі 13 421 грн 45 коп., на які вона як спадкоємець ОСОБА_6 має право, а також 18 727 грн 60 коп. недоотриманої допомоги на поховання матері.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 11 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 3 грудня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 з огляду на те, що постановою Іванківського районного суду Київської області від 18 квітня 2011 року було стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області на користь ОСОБА_6 пенсію як інваліду другої групи та виплачено її спадкоємцю ОСОБА_4 у повному обсязі, разом із цим ОСОБА_6 за життя про перерахування їй пенсії як інваліду першої групи до суду не зверталася, а виплату допомоги на поховання Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області здійснило її спадкоємцю ОСОБА_4 у повному обсязі відповідно до норм закону, у зв'язку з цим висновок судів про відмову в задоволенні позову є таким, що відповідає встановленим у справі обставинам та наявним доказам, яким суди у відповідності до ст. ст. 60, 212, 303, 315 ЦПК України, надали належну оцінку.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити, рішення Іванківського районного суду Київської області від 11 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 3 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Т.О. Писана Г.В. Юровська

Колегія суддів: