Справа №472/1199/15-ц 28.01.2016 28.01.2016 28.01.2016
Справа №472/1199/15ц
Провадження № 22- ц/784/350/116 Головуючий у 1-й інстанції Орленко Л.О.
Категорія 50 Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
Р І Ш Е Н НЯ

Іменем України

28 січня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за участю:

позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення

Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2015 року

за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позивачка зазначала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на якого рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25 червня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, починаючи стягувати з 5 червня 2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що отриманого нею доходу, не вистачає на утримання сина, а також те, що матеріальний стан відповідача на теперішній час покращився, оскільки він отримує більшу заробітну плату ніж раніше, в розмірі 3200 грн. щомісячно та пенсію, позивачка просила збільшити розмір аліментів до 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2015 року, в якому виправлена описка ухвалою того ж суду від 17 грудня 2015 року в частині ініціалів відповідача, позов ОСОБА_2 задоволений. Допущене негайне виконання судового рішення в межах щомісячного платежу, відізвано попередній виконавчий лист з виконавчої служби, розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду скасувати. На думку апелянта, суд не врахував його доводів про відсутність підстав для зміни розмір аліментів.

Позивачка, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 8 липня 2006 року. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 вересня 2012 року шлюб розірвано. У шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, у них народився син ОСОБА_4.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 проживає з позивачкою, а з відповідача рішенням вказаного суду від 25 червня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів до повноліття дитини. Розмір аліментів визначений у рішенні суду першої інстанції в частці від його заробітку (доходу), з урахуванням отримання відповідачем заробітної плати у розмірі 1200 грн. та пенсії як інваліда 3 групи в розмірі 940 грн.

На час розгляду спору позивач змінив місце роботи. Він з 11 грудня 2014 року працює у Веселинівській філії (Південь) публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на посаді адміністратора та його заробітна плата без відрахувань, в тому числі аліментів, складає 3816 грн. Після проведення відповідних відрахувань середня заробітна плата складає 2395 грн. (а.с.65).

Судом також встановлено, що відповідач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи в розмірі 600 грн. 13 коп. за відрахуванням аліментів, що підтверджується довідкою, виданою управлінням Пенсійного фонду України у Веселинівському районі вих. № 33/05-25 від 16 жовтня 2015 року (а.с.47).

Ухвалюючи рішення, суд спирався на вказані данні про доходи відповідача та виходив з того, що його майновий стан поліпшився, а тому є підстави для задоволення позову та збільшення розміру аліментів.

Проте з висновками суду погодитися неможна.

Згідно ст. 192 СК Україні розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до роз'яснень в п.п.17,23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 СК України. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як згадано вище, розмір заробітної плати позивача дійсно збільшився, оскільки в нього підвищилася заробітна плата. Само по собі збільшення заробітної плати не свідчить про можливість збільшення розмір аліментів.

Так, позивач хворіє, має інвалідність та постійно витрачає кошти на лікування та придбання ліків, про що свідчать надані їм довідки з медичного закладу та накладна від 10 липня 2015 року про придбання ліків (а.с. 40).

До того ж, через підвищення заробітної плати та пенсії відповідача збільшився розмір аліментів, які сплачуються ним на сина, про що не заперечувала в апеляційному суді позивачка. Розмір аліментів, перевищує мінімальний розмір, встановлений законом ( ст. 182 СК України). У 2015 році позивачка отримує в середньому 436 грн. аліментів, які відраховуються з пенсії відповідача, та в середньому 917 грн., аліментів. які відраховуються із заробітної плати.

Посилання позивачки у позові на необхідність понесення нею додаткових витрат на утримання дитини не є підставою для задоволення позову та може бути підставою для звернення до суду з вимогами у відповідності до ст.185 СК України.

З огляду на вимоги ст. 182 СК України, майновий та сімейний стан позивачки також не є підставою для збільшення аліментів, що стягнуті на утримання дитини.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності з п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 4 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.Я.Мурлигіна

Судді: В.І.Козаченко

Л.М.Царюк