Справа № 369/8862/15-ц Головуючий у І інстанції Волчко А. Я.
Провадження № 22-ц/780/462/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 43 28.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу ОСОБА_3 Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про усунення перешкод у здісненні права користування та розпорядження власністю шляхом виселення,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про усунення перешкод у здісненні права користування та розпорядження власністю шляхом виселення.

Ухвалою ОСОБА_3 Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 відкрито провадження по справі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та передати справу на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції відкрито провадження у справі в порушення вимог ст. 115 ЦПК України. Зазначає, що справа не підсудна ОСОБА_3 Святошинському районному суду, тому що вона не має місця реєстрації та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини, що є виключною підсудністю.

Відповідно до п.п.41-42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності ( наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ( ч.1 ст.114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна ( ст.ст.364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ( ст.370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення користування ним).

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження власністю будинком, що знаходиться за адресою: ОСОБА_3 Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Садова,5.

Між сторонами виник спір про право користування нерухомим майном, яке знаходиться на території ОСОБА_3 Святошинського району.

Суд першої інстанції правильно визначившись із підсудністю наявного спору між сторонами, постановив оскаржувану ухвалу і, при цьому, не порушив порядок відкриття провадження у справі, встановлений ст. 122 ЦПК України.

Колегія судів вважає, зазначений висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Посилання апелянта, як на підставу скасування ухвали про відкриття провадження, на те, що дана справа про виселення відповідача ОСОБА_2 повинна бути розглянута відповідним судом за місцем її проживання не відповідає вимогам ст. 114 ЦПК України.

Інших доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність та обгрунтованість постановленої судом ухвали, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво- Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: