АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №757/5000/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/2027/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 01 квітня 2012 року об 11 год. 45 хв. по вулиці Миропільській в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме трамваєм марки Т-3 інв. номер 5662, що належить Дарницькому ТРЕД КП «Київпастранс», під керуванням водія ОСОБА_4 було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка в результаті отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, перелому основи черепа, в зв'язку з чим була доставлена до реанімаційного відділення Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де від отриманих травм померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Пред'явили вимоги про стягнення матеріальної шкоди пов'язаної з лікуванням та похованням ОСОБА_6. та просили стягнути на користь ОСОБА_3 - чоловіка померлої матеріальну шкоду в сумі 28 792 гривні 53 копійки, моральну шкоду в сумі 75 000 гривень, на користь ОСОБА_2 - дочки померлої матеріальну шкоду в сумі 30 000 гривень, моральну шкоду в сумі 75 000 гривень.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду м.Києва від 11 березня 2015 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 скасовано і ухвалено нове рішення, яким стягнуто з КП «Київпастранс» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 28792 гривень 53 копійки, моральну шкоду в сумі 30000 гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 24 вересня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_2 не переглядалось.

Не погоджуючись з рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року - в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_2 в рахунок моральної шкоди 30000 гривень.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2, рішення Апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до апеляційного суду м. Києва. У решті рішення апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишено без змін.

Отже, предметом апеляційного розгляду є рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до КП «Київпастранс» про відшкодування майнової шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_3, представник відповідача КП «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (т.2 а.с.121), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 01 квітня 2012 року об 11 годині 45 хвилин на вул. Миропільській в м. Києві сталась ДТП, а саме трамваєм марки Т-3 інв.номер 5662, що належить Дарницькому ТРГ ДКП «Київпастранс» під керуванням водія ОСОБА_4 було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_6, яка в результаті отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, перелому основи черепа, в зв'язку з чим була доставлена до реанімаційного відділення КМКЛШМД, де від отриманих травм померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2013 року була скасована постанова інспектора дізнання ВДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України від 18 серпня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи для проведення додаткової перевірки.

21 березня 2013 року за фактом смерті ОСОБА_6 Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві було зареєстровано кримінальне провадження № 0004326, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке 22 травня 2013 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України ( відсутність в діях ОСОБА_4 складу злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи КНДІСЕ № 6851/13-52 від 30 жовтня 2013 року з технічної точки зору, водій трамваю «Т-3» ОСОБА_4 з моменту виникнення небезпеки для руху, повинна була діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР. З вказаного водієм ОСОБА_4 моменту виникнення небезпеки ( моменту виникнення пішохода) водій ОСОБА_4 не мала технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_6 Невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України, в діях водія трамваю Т-3 інв.№ 5662 не вбачається.

Порушення з боку потерпілої ОСОБА_6 п.п4.10,4.14 а, б ПДР України, призвело до наїзду на неї та її травмування, проти чого фактично не заперечують позивачі, наполягаючи на вині, як водія трамваю, так і самої ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_2 у позові, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності і відповідно до ч.1 ст. 11993 ЦК України такі вимоги не підлягають задоволенню.

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна

з огляду на таке.

Згідно з ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України відшкодування шкоди завдану працівником при виконання трудових обов'язків здійснює власник - юридична особа.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.7 постанови від 01 березня 2013 року №

4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов'язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187ЦК). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди).

Обставин, що б виключали можливість покладання обов'язку з відшкодування шкоди джерелом підвищеної небезпеки, яким є КП «Київпастранс», судом першої інстанції не встановлено.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.

Згідно із ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

За змістом статті 1166 ЦК України особа, яка звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди має довести факт заподіяння шкоди та її розмір.

Тобто, в межах даної справи доведенню підлягає саме розмір спричиненої шкоди.

Загальний розмір понесених витрат на придбання ліків вже був визначений рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3

Зокрема, судом було встановлено, що понесені витрати на поховання становлять 3 400 гривень, а витрати на придбання ліків становлять 42 288 гривень 63 копійки (т.1 а. с. 10, 16-46). Оскільки позивач ОСОБА_3 просив стягнути на його користь на відшкодування майнової шкоди 28 792 гривень 53 копійки витрати на придбання ліків судом було визначено у сумі 25 392 гривні 53 копійки (28 792 грн. 53 коп. - 3 400 грн. = 25 392 грн. 53 коп.) і стягнуто на його користь загальну суму майнової шкоди - 28 792 грн. 53 коп. Отже, решта понесених витрат на придбання ліків становить 16 896 грн. 10 коп. (42 288 грн. 63 коп. - 25 392 грн. 53 коп.).

Отже, до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає16896 гривень 10 копійок.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що висновки суду в частині відмови у відшкодуванні майнової шкоди на користь ОСОБА_2 не відповідають встановленим судом обставинам, що в силу ст.309 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення в цій частині.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове, наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_2 16896 гривень 10 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: