Ухвала іменем україни 27 січня 2016 рокум. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Дем'яносова М.В., суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В., розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2015 року, в с т а н о в и л а: У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - уповноважена особа Фонду, ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0219/07/26-Z, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15 000 дол. США на споживчі цілі строком по 18 серпня 2017 року під 13 % річних. У зв'язку з неналежним виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 4 904,33 дол. США, яку позивач і просив стягнути на свою користь з відповідача. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав. Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Проте таким вимогам рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають. Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що внаслідок неповідомлення кредитором про зміну порядку погашення кредиту відповідач не міг виконувати свої зобов'язання за кредитним договором щодо сплати чергових платежів у зв'язку з невчиненням кредитором певних дій, що підпадає під ознаки прострочення кредитора. З такими висновками судів повністю погодитись не можна виходячи з наступного. Судами встановлено, що відповідно до умов кредитного договору від 25 травня 2010 року № 0219/07/26-Z з наступними змінами та доповненнями ОСОБА_3 було надано кредит у розмірі 15 000 дол. США строком по 18 серпня 2017 року зі сплатою 13 % річних. ОСОБА_3 зобов'язалася повертати кредит щомісячно в сумі не менше 125 дол. США. Як у кредитному договорі, так і у додатковому договорі № 1 було зазначено конкретний рахунок, відкритий позичальнику для погашення кредиту та процентів. Встановлено, що згідно з кредитним договором від 20 серпня 2007 року позичальник здійснювала повернення кредиту на відповідний рахунок в Ужгородській філії АКБ «Форум», а згідно з додатковим договором від 25 травня 2010 року № 1 позичальник здійснювала погашення кредиту та відсотків на рахунок НОМЕР_1 у відділенні № 3601 ПАТ «Банк Форум». 16 червня 2014 року було розпочато ліквідацію ПАТ «Банк Форум» та введено в ньому тимчасову адміністрацію. Листом від 20 червня 2014 року Національний банк України повідомив уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» про відкриття накопичувального рахунку з метою забезпечення процедури ліквідації. Обґрунтовуючи позов, ПАТ «Банк Форум» посилалось на те, що ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 17 березня 2015 року виникла заборгованість у сумі 4 904,33 дол. США, яка складалась із: 564,35 дол. США простроченої суми заборгованості з повернення кредитних коштів, 3 750 дол. США поточної суми заборгованості з повернення кредитних коштів, 191,87 дол. США простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 70,11 дол. США поточної заборгованості за нарахованими процентами, 103,25 дол. США пені, а також штраф за порушення п. 3.3.7, передбачений п. 4.4 кредитного договору, у розмірі 5 000 грн, що в еквіваленті складало 224,75 дол. США. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Разом з тим за змістом ч. 4 ст. 613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку ( ч. 1 ст. 613 ЦК України). Тому, якщо боржник доведе, що невиконання ним грошового зобов'язання мало місце через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, яка передбачена ст. 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора ( ч. 2 ст. 613 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається та підтверджується деталізованим розрахунком заборгованості, що позичальник ОСОБА_3 належно виконувала свої зобов'язання по жовтень 2014 року. Проте в подальшому втратила таку можливість, оскільки в системі електронних платежів, якою обслуговуються банки, вказаний рахунок позивальника значився закритим і здійснити переказ коштів на нього було неможливо. Відповідно до п. 7.6 кредитного договору усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм, чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обов'язковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у цьому договорі. Докази отримання позичальником відповідного повідомлення у справі відсутні. При цьому неповідомлення боржника про зміну реквізитів банку для сплати коштів на погашення кредиту не може бути підставою для відмови у позові, а може впливати на визначення розміру боргу, тобто невиконання боржником грошового зобов'язання у повному обсязі не є підставою для звільнення боржника від виконання взятих на себе зобов'язань взагалі. Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, зазначені вимоги закону та обставини справи на порушення вимог ст. ст. 10 , 212 , 316 ЦПК України не врахував, належним чином не перевірив доводи та заперечення сторін, і не дослідив наданого банком розрахунку заборгованості та усіх його складових, унаслідок чого не визначився з дійсним обсягом відповідальності ОСОБА_3 Враховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами належним чином не встановлені, судами порушено норми матеріального та процесуального права, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості. Зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судових рішень із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 18 вересня 2015 року скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.В. Дем'яносов Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак