Справа №: 343/118/16-ц
Провадження №: 2/0343/174/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Андрусіва І. М.,

з участю секретаря судових засідань -Височанської О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в позовній заяві зазначила, що 31.01.2006 року у виконкомі Тростянецької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області між нею та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, актовий запис №2. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка мотивує свій намір розірвати шлюб тим, що вони з відповідачем не змогли створити міцної сім"ї, в них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Взаєморозуміння та повага один до одного у них відсутні, в результаті чого часті сварки в сім'ї стали носити постійний характер, які часто закінчувались тілесними ушкодженнями. Спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують з 06.11.2015 року, що призвело до розпаду їхньої сім'ї та стало причиною звернення до суду з даним позовом. Вважає, що примирення між ними неможливе, оскільки попередні спроби зберегти сім"ю бажаних результатів не дали.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити на проживанні з нею.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу.

Як встановлено ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 31.01.2006 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 Тростянецькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, був зареєстрований шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

З даних копій свідоцтва про народження (повторних) серії НОМЕР_2 від 21.10.2014 року та НОМЕР_3 від 21.10.2014 року, вбачається, що від даного шлюбу в сторін народилися: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні відносини, оскільки в них різні погляди на життя та сімейні обов'язки, між ними часто виникають сварки, очевидцями яких стають їхні малолітні діти, сімейного побуту не ведуть, конфлікти носять постійний характер, які часть закінчуються фізичним насильством з боку відповідача, що призвело до припинення між ними сімейних відносин та розпаду їхньої сім'ї. Сторони наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між подружжям носить формальний характер, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Спір відносно проживання їхніх малолітніх дітей відсутній. За таких обставин суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з матір'ю.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та ст. 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст.ст. 88, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 31.01.2006 року Тростянецькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2,- розірвати.

Малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.- залишити проживати з матір'ю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551,20 гривень судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з часу ознайомлення з мотивувальною частиною рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя :