Номер провадження: 22-ц/785/146/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 липня 2015,-

встановила:

03 червня 2015 року позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на те, що 26.06.2008 року між банком та ОСОБА_2, укладено договір про надання споживчого кредиту у розмірі 35 900 доларів США , що еквівалентно 174 104, 23 грн. строком дії до 26.06.2029 року /ануїтетні платежі/.

Крім цього, 26.06.2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язалася відповідати за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань за крединим договором.

ОСОБА_2 припинив повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 35 350,61 доларів США, що станом на 18.05.2015 року еквівалентно 731 695,48 грн.

Позивач вважає, що є підстави для її стягнення солідарно з боржника та поручителя у вищезазначену заборгованість та пеню у розмірі 10 215,61грн.

Справа розглянута у відсутність ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 липня 2015 року позов задоволено.

12.08.2015 року ОСОБА_3, вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, надала до суду апеляційну скаргу про скасування рішення та постановлення нового.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції,26 червня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (після внесення змін до статуту банку ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого банк зобовязався надати відповідачу грошові кошти у розмірі 35 900 доларів США, а відповідач повернути наданий кредит в повному обсязі шляхом сплати щомісячних ануїтетних платежів у розмірі 435доларів США, але у будь-якому випадку не пізніше 26 червня 2029 року (а.с.а.с.24-32).

26 червня 2008 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки №21453, за умовами якого ОСОБА_3 зобовязалася відповідати перед банком за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобовязань за згаданим кредитним договором, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за користування кредитними коштами, за сплату штрафних санкцій.

Згідно з п.1.4 договору поруки відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

Станом на 18.05.2015року у звязку із припиненням погашення ОСОБА_2 кредиту виникла заборгованість за договором в загальному розмірі 35 350, 61 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 731 695, 48грн., з яких 32 463, 85 доларів США - заборгованість за кредитом, 2 886, 76 доларів США заборгованість за відсотками, що призвело до нарахування банком пені на загальну суму 10 215, 61 грн., з яких 2 542, 37 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 18.05.2014 року по 18.05.2015року та 7 673, 24 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами в період з 27.09.2014 року по 18.05.2015 року (а.с.а.с.47-60).

Банком в порядку досудового врегулювання спору 20 березня 2015 року надіслано на адреси ОСОБА_2, ОСОБА_3 вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, які останніми оримані (а.с.а.с.34-46).

Відповідно до ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений у зобовязанні строк.

Договором, відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). При цьому у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК ).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Враховуючи, що ОСОБА_2 допустив виникнення заборгованості, та, відповідно, порушив зобовязання за договором, забезпеченим порукою ОСОБА_3, беручи до уваги те, що договором поруки встановлена солідарна відповідальність відповідачів перед банком, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у ПАТ «УкрСиббанк» виникло право вимагати солідарного задоволення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своєї вимоги про повернення наданих кредитних коштів та сплати процентів із застосуванням передбачених договором штрафних санкцій.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Скаржникне надала жодних доказів, які б обґрунтовували та підтверджували ті обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржниками норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

ОСОБА_4