АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/120/16 Доповідач - Парандюк Т.С.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Дідух М.Й.

та сторін - представника ОСОБА_1

-ОСОБА_2; відповідачки ОСОБА_3 та її

представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Мишковицької сільської ради про встановлення нікчемності заповіту, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в подальшому уточнивши, до ОСОБА_3, Мишковицької сільської ради про встановлення нікчемності заповіту, вчиненого ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3, посвідченого 10.12.2011 року секретарем Мишковицької сільської ради ОСОБА_14 і зареєстрованого в реєстрі за №125.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що на підставі ч.1 ст.1257 ЦК України даний заповіт є нікчемним, так як заповіт написаний не заповідачем, особисто прочитати його ОСОБА_5 не могла, у зв'язку із значним погіршенням зору та складений у відсутності свідків. Також вважає, що секретар Мишковицької сільської ради неправомірно посвідчила заповіт ОСОБА_5, оскільки остання перебувала на лікуванні у геріатричному відділенні районної лікарні, а тому заповіт мав бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної частини або черговим лікарем цієї лікарні. Окрім того, секретарем сільської ради невірно зазначено прізвище спадкодавця, а саме: "ОСОБА_5", а не "ОСОБА_5", що свідчить про не встановлення особи заповідача. Довідка виконкому сільської ради про те, що секретарем допущено помилку в написанні прізвища, не повинна братись до уваги, так як дана довідка видана після смерті заповідача. Також посилається на те, що заповіт не був зареєстрований у спадковому реєстрі в день його складання. Як на порушення вказує те, що при складанні заповіту була присутня особа, на користь якої складений заповіт - ОСОБА_3

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Мишковицької сільської ради про встановлення нікчемності заповіту - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити нікчемність заповіту, вчиненого ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3, посвідченого 10.12.2011 року секретарем Мишковицької сільської ради ОСОБА_14 і зареєстрованого в реєстрі за №125, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на доводи викладені в ній.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Представник Мишковицької сільської ради в апеляційну інстанцію не з'явився, про що свідчить повернуте рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення і не повідомив причин неявки, а тому у відповідності до вимог ст.77 ч.2 ЦПКУ, колегія суддів вважає, що сторона належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заповіт складений та посвідчений секретарем сільської ради у відповідності до норм ст. 1247,1252 ЦКУ.

Однак з таким висновком суду колегія погодитись не може.

Згідно ст.309 ЦПК України - підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст.1233 ЦК України вказано, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була інвалідом першої групи та потребувала сторонньої допомоги.(а.с.15). На праві власності належала їй 1/5 частина житлового будинку з надвірними будовами по АДРЕСА_1 (а.с.11).

З 11.11.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 перебувала на лікуванні в геріатричному відділенні Тернопільського районного територіального медичного об'єднання з діагнозом IXC. Атеросклеротичний кардіосклероз. Хронічна серцево-судинна недостатність 3 ст. Ревматоїдний поліатрит, суглобово - вісцеральна форма. Проліферативно - склеротична стадія зі стійкою деформацією кистів рук та стоп. Функціональна недостатність 3 ст., обслуговувалась медичним персоналом лікарні, що підтверджується листами медичної установи № 12 від 11.03.2015 р. та від 11.02.2015 року №81 (а.с. 62,63).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 14.12.2011р. Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Стаття 1257 ч.1 ЦКУ - заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи, суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК України.

Згідно до ст.1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними в ст.ст. 1251-1252 цього Кодексу.

У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною 1 ст.1257 ЦКУ є нікчемним, тому на підставі ст.215 ЦКУ визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 1 Закону України "Про нотаріат" - вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів (державних, приватних), а у населених пунктах, де немає нотаріусів, певні нотаріальні дії, в тому числі і посвідчення заповітів, здійснюється уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Згідно ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування

10.12.2011 року секретарем Мишковицької сільської ради ОСОБА_14, яка була наділена відповідними повноваженнями (а.с.80), посвідчено заповіт ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Адамівка, Щорського району, Дніпропетровської області, ідент.номер НОМЕР_1, яким вона на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, що буде належати їй на день смерті ОСОБА_3.

У даному заповіті вказано про те, що заповідачці роз'яснено зміст ст.ст. 1241, 1254, ч.2 ст.1307 ЦК України. Заповіт складено у двох примірниках, яких залишається на зберіганні у сільській раді, а другий видається заповідачеві. Заповідач текст заповіту прочитала вголос і власноручно підписала.

Заповіт посвідчено о 17 год. 05 хв. в геріатричному відділенні Тернопільської районної лікарні в с.Мишковичі. Заповіт підписаний заповідачем у присутності секретаря сільської ради, особу заповідача встановлено, дієздатність перевірено, зареєстровано в реєстрі за №125, державне мито не сплачувалось. Засвідчувальний напис підписано секретарем Мишковицької сільської ради ОСОБА_14 та скріплено печаткою Мишковицької сільської ради.

Спадкова справа №12/2012 відкрита за заявою ОСОБА_3 із заявами про відкриття спадщини після смерті сестри ОСОБА_5 звернулись інші спадкоємці.(а.с.81).

Пункт 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року №3306/5, який діє з 02.12.2011 року, якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Як встановлено в судовому засіданні, що при складанні та посвідченні спірного заповіту вказано лише місце вчинення нотаріальної дії - геріатричне відділення ТРТМО і посвідчення заповіту - 17 год. 05 хв., а адреса, причини, з якої дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування та час вчинення дії - не вказані. У заповіті відсутній запис про час (година, хвилина) написання заповіту, що є однією із вимог до форми. В реєстрі для реєстрації нотаріальних дій (а.с.138) не зазначено ні причини, ні адреси, ні місця вчинення нотаріальної дії.

У відповідності до ст.1252 ч.1 ЦКУ - заповіт особи, яка перебуває на лікуванні у лікарні може бути посвідчений головним лікарем. Його заступником з медичної частини або черговим лікарем цієї лікарні. Як встановлено матеріалами справи та не заперечується самою ОСОБА_3, що ОСОБА_5 на час складання заповіту перебувала у лікарні, була не ходячою.

Твердження ОСОБА_3 про те, що заповіт не міг посвідчити черговий лікар із - за його відсутності, колегія оцінює критично, оскільки ОСОБА_5 мала лікуючого лікаря (а.с.63), в лікарнях є чергові лікарі. Як пояснила ОСОБА_3, що вона не зверталась із таким проханням до чергового лікаря, а звернулась зразу до секретаря. Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 познайомилась із померлою ОСОБА_5 в період перебування її в лікарні, були зовсім чужими людьми. Догляд за ОСОБА_5 здійснювали фактично працівники лікарні, а вона тільки періодично, що сама не заперечувала і підтверджується довідкою №12 від 11.03.2015 р.(а.с.62).

Поховання ОСОБА_5 здійснював ОСОБА_7 за власні кошти, що не заперечувала ОСОБА_3 та підтверджено довідкою сільради № 362 від 07.05.2014 р. (а.с.13).

Пункт 2.3 Порядку - при вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії, у порядку визначеному ст.43 ЗУ "Про нотаріат".

Як вбачається із змісту заповіту, що секретарем невірно зазначено прізвище заповідача "ОСОБА_5", а не "ОСОБА_5", що свідчить про те, що секретар не перевіряла документів і не встановлювала особу заповідача належним чином. Із долучених до матеріалів справи вбачається, що прізвище заповідача саме "ОСОБА_5", що підтверджується: свідоцтвом про смерть (а.с.8), довідкою про склад сім'ї (а.с.11), довідкою про причини смерті №57 (а.с.25), виписками із лікарень (а.с.26,28,29), актовим записом про смерть(а.с.89).

Що ж стосується довідки №23 від 11.01.2012 року, виданої Мишковицькою сільрадою, про ідентифікацію померлої особи "ОСОБА_5", то колегія її оцінює критично, оскільки вона складена з перевищенням повноважень працівників сільради та написана через місяць після смерті заповідача.(а.с.64).

Крім того, із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №2050/02-14 від 17.07.2014 року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті спадщини із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинковолодіння, наявністю інших спадкоємців - сестер та брата, а також із - за розбіжності запису прізвища заповідача.(а.с.108).

В порушення п.2.10 Порядку в даному заповіті не зазначено місце проживання спадкодавця та час його написання.

Відповідно до вимог ст. 1253 ч.3,5,6 ЦКУ - свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У тексті заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Про те, що даний заповіт був складений у присутності свідків, які не зазначені в заповіті, свідчать пояснення секретаря ОСОБА_14., даних в судому засіданні 10.06.2015 р. (а.с.110-111), довідкою сільради №149 від 31.08.2015 р.(а.с.141), пояснювальною запискою секретаря ОСОБА_14. (а.с.59) про те, що при складанні заповіту були присутні ОСОБА_8 - медсестра, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (пацієнти палати, не ходячі). Даний факт не заперечується самою ОСОБА_3 Вона ж сама знаходилась біля дверей палати (її пояснення в апеляційній інстанції).

Отже, в порушення вимог п.1.4 Порядку, якщо заповіт був посвідчений при свідках, то текст заповіту мав містити відомості про особи: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Такі дані в заповіті відсутні.

Згідно витягу із реєстру нотаріальних дій Мишковицької сільської ради, у даному реєстрі міститься запис за №125, дата вчинення нотаріальної дії 10.12.2011р., особа, для якої вчиняється нотаріальна дія - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, документ особи - паспорт, зміст нотаріальної дії - заповіт, державне мито - без сплати, а також підпис особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальної дії.

До матеріалів справи долучені витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповітів від 16.12.2011 р. на ОСОБА_5 (а.с.136) та від 15.11.2012 р. на ОСОБА_5 (а.с.137). Заповіти від імені ОСОБА_5 у Спадковому реєстрі станом на 16.01.2012 року відсутні, що стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.81), що вказує на порушення секретарем сільради п.8 постанови КМ України №491 від 11.05.2011 "Про затвердження Порядку реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі". Тільки після звернення сільської ради до Тернопільської філії державного підприємства національних інформаційних систем 31.08.2015 року, тобто через чотири роки після смерті заповідача були внесені зміни в реєстр щодо виправлення прізвища та по батькові: "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5" та "ОСОБА_5" на "ОСОБА_5".

В апеляційній інстанції також встановлено та підтверджено поясненнями ОСОБА_3, що копію заповіту вона отримала від головного лікаря лікарні після смерті ОСОБА_5, а не від секретаря сільради ОСОБА_14., як це було передбачено заповітом.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що даний заповіт посвідчено з грубим порушенням вимог чинного законодавства, про що свідчить сукупність вище перерахованих порушень, а саме: невірно вказано прізвище заповідача, відсутність її адреси проживання, час складання заповіту, причини складання заповіту за межами органу місцевого самоврядування та без зазначення свідків, які перебували в палаті складання заповіту, перебування ОСОБА_3 біля дверей палати, де складався заповіт, вчасно не внесення в Спадковий реєстр, тому дають підстави для встановлення його нікчемності.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1. Встановити нікчемність заповіту від 10 грудня 2011 року, вчинений ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3, посвідчений 10 грудня 2011 року секретарем Мишковицької сільської ради ОСОБА_14 і зареєстрований в реєстрі за № 125.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 243,64 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Т.С. Парандюк