Справа № 368/1555/15-ц
Провадження № 2/368/38/16
Рішення

іменем України

"20" січня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа Слобідсьбка сільська рада про усунення перешкод в користуванні проїздом загального користування та відновлення стану земельної ділянки, -

встановив :

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

Власником сусіднього житлового будинку та земельної ділянки за адресою

АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2..

В 1999 році за бажанням землекористувача ОСОБА_4 був

проведений поділ земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між Позивачем та Відповідачем.

Відповідно до плану земельних ділянок від земельної ділянки Позивача вздовж

земельної ділянки відповідача знаходиться проїзд загального користування. Проте,

Відповідач самовільно захопивши проїзд загального користування збудував сарай, який

перешкоджає вільному користуванню проїздом загального користування.

Отже, Відповідач, без дозволу Слобідської сільської ради та не повідомляючи

Позивача, біля свого будинку змінив межі своєї земельної ділянки шляхом встановлення

господарської будівлі, таким чином, що проїзд загального користування став недоступний

для використання.

Встановлення зазначеної господарської будівлі Відповідачем унеможливлює

вільний проїзд Позивачем до своєї земельної ділянки, оскільки проїзд загального

користування є єдиним можливим проїздом до земельної ділянки Позивача.

Загороджену частину земельної ділянки (проїзду) Відповідач використовує для

власних потреб побудувавши там господарську будівлю.

А тому позивач просить зобов»язати ОСОБА_2 звільнити проїзд загального користування до земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,2034 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу господарських споруд біля його земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечив і суду пояснив, що необхідно повторно відновити межі земельних ділянок, але він відмовляється це роботи за власні кошти. Сарай знаходиться на його земельній ділянці.

Представник 3 особи Слобідської сільської ради з позовом згідна і суду пояснила, що неодноразово комісія сільської ради виїздила на обмір земельних ділянок. Також було проведено відновлення в натурі на місцевості межі земельної ділянки . Комісією бу4ло встановлено, що господарська будівля ОСОБА_2 частково розміщена на землях загального користування- проїзді, та перешкоджає ОСОБА_1, та ОСОБА_5 вільно проїздити до своїх земельних ділянок.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживають та їм належить на праві власності земельні ділянки в АДРЕСА_1.

Відповідно до плану земельних ділянок від земельної ділянки Позивача вздовж

земельної ділянки відповідача знаходиться проїзд загального користування. Проте,

Відповідач самовільно, захопивши частину проїзду загального користування збудував сарай, який перешкоджає вільному користуванню проїздом загального користування.

Отже, Відповідач, без дозволу Слобідської сільської ради та не повідомляючи

Позивача, біля свого будинку змінив межі своєї земельної ділянки шляхом встановлення

господарської будівлі, таким чином, що проїзд загального користування став недоступний

для використання.

Встановлення зазначеної господарської будівлі Відповідачем унеможливлює

вільний проїзд Позивачем до своєї земельної ділянки, оскільки проїзд загального

користування є єдиним можливим проїздом до земельної ділянки Позивача.

Загороджену частину земельної ділянки (проїзду) Відповідач використовує для

власних потреб побудувавши там господарську будівлю, створені Відповідачем перешкоди не дозволяють проїзду автомобілів .

Комісією сільської ради та представниками Київської обласної філії Центру ДЗК 2.07.2014 року було проведено відновлення на місцевості меж земельної ділянки Відповідача, до якої примикає проїзд загального користування, про що складено відповідний акт. Даним актом було встановлено, що на земельній ділянці загального користування ОСОБА_2 дійсно побудував господарські будівлі, які створюють перешкоду для використання даної земельної ділянки за цільовим призначення. Відповідачу запропоновано в трьохмісячний термін знести господарські будівлі, які збудовані на проїзді.

Проте, Відповідач в наданий йому строк та по сьогодні не зніс господарські будівлі, чим перешкоджає використанню права користування проїздом загального користування.

Дане встановлено на підставі копії державного акту позивача, листа та акту Слобідської сільської ради, кадастрового плану земельної ділянки.

Згідно п. а ч. З ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулииі, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Згідно опису меж земельної ділянки по кадастровому плану Відповідача від точки Б до точки В знаходяться землі загального користування (проїзд). Також, згідно опису меж земельної ділянки по державному акту Позивача від точки А до точки Б знаходяться землі загального користування (проїзд).

Встановивши господарські будівлі на проїзді загального користування Відповідач фактично самовільно зайняв проїзд загального користування, який відповідно до п. а ч. З ст. 83 Земельного кодексу України належить до земель комунальної власності, що не можуть перебуватись у власності Відповідача.

Після зменшення Відповідачем ширини проїзду на даний час спірний проїзд не відповідає нормам ДБН. Зокрема, згідно п. 3.2.2 ДБН 360-92 Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень у районах садибної забудови при потребі, крім вуличної мережі (розділ 7), слід формувати мережу внутрішньоквартальних проїздів. Ширина їхньої проїжджої частини з однією смугою руху приймається 3,5 м, з двома - 5,5 м. На односмугових проїздах передбачаються роз'їзди. Довжина тупикових проїздів повинна бути не більше 150 м. Проїжджа частина тупикових проїздів повинна закінчуватися кільцевими об'їздами радіусом по осі проїзду не менше 10 м або майданчиками для розвороту розмірами 12 м х 12 м кожна. До житлових і громадських будинків слід передбачати проїзди завширшки 3,5 м на відстані не ближче 5 м від стін, придатні для проїзду пожежних машин.

Згідно п. г ч. 1 ст. 91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувач ів.

Встановлення Відповідачем господарських будівель на проїзді загального користування та зменшення проїзду порушує права Позивача. Позивач не може користуватись проїздом до своєї земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громаоянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо иі порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною білянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно п. б ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки. який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Отже, встановлення Відповідачем господарських будівель на проїзді загального користування та зменшення ширини проїзду є протизаконним та самовільним захопленням Відповідачем земельної ділянки загального користування, в результаті чого порушуються права Позивача як власника сусідньої земельної ділянки, які підлягають захисту.

Так як позивач не надав доказів про спричинення йому моральної шкоди, то в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Також з відповідача на підставі ст.. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір на користь держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, ст.. ст. 83, 96, 152 Земельного кодексу України, суд,-

Вирішив :

Позов задоволити частково.

Зобов»язати ОСОБА_2 звільнити проїзд загального користування до земельної ділянки ОСОБА_1 площею 0,2034 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу господарських споруд біля його земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_1 проїздом загального користування до земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551, 20 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення набуває законної сили відповідно до ст.. 223 ч.1 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів .

Суддя : Т.Є.Іванюта