У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 08 квітня 2011 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № AN5WCCC9FD90010, відповідно до умов якого останній отримав кредиту розмірі 17 тис. грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за користування кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов договору станом на 03 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі

128 321 грн 71 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 10 558 грн 36 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 7 грн 15 коп.; заборгованість за комісією за користування кредитом - 3 740 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 114 016 грн 20 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня

2014 року стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 17 червня 2013 року у розмірі 28 989 грн 77 коп. та судові витрати.

На підставі наведеного вище ПАТ «Акцент-Банк» просило стягнути з ОСОБА_4 на користь банку заборгованість у розмірі

104 798 грн 54 коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова

від 06 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 липня 2015 року, у задоволенні позову

ПАТ «Акцент-Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» виходив із того, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 січня 2014 року з ОСОБА_4 було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 08 квітня 2011 року № AN5WCC9FD90010 у розмірі 28 989 грн 77 коп.

Під час розгляду вищезазначеної справи, судом встановлено, що заборгованість відповідача за тілом кредиту станом на 17 червня 2013 року складала 10 558 грн, а з наданого до позову розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача станом на 17 червня 2013 року складає 5 356 грн 69 коп. Натомість заборгованість у розмірі 10 558 вказана станом на 03 лютого 2015 року (а. с. 5-6, 8).

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором від 08 квітня 2011 року № AN5WCC9FD90010 є неналежним доказом у справі, має суперечливий характер, іншого розрахунку банк не надав, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що судами при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не врахував пояснень банку щодо заборгованості відповідача за кредитним договором від 08 квітня 2011 року № AN5WCC9FD90010, висновків суду першої інстанції, з якими погодився й апеляційний суд, не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 липня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана