Справа № 751/9689/15-ц Провадження № 22-ц/795/167/2016 Головуючий у I інстанції Маслюк Н. В. Доповідач - Мамонова О. Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.

при секретарі: Козлачковій Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2015 року про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 13 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 13 січня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» просить скасувати вказану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 13 січня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ухвала суду є незаконною, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Заявник зазначає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про відмову в задоволенні його заяви про видачу виконавчого документа, оскільки спір про стягнення заборгованості по кредиту не носить публічно-правового характеру та не зачіпає суспільно значимі відносини держави та суспільства, правовідносини стосовно виконання умов кредитного договору носять суто приватно-правовий характер.

ПАТ «Альфа-Банк» вказує на те, що виходячи із приписів ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не забороняється використовувати іноземну валюту, яка виражена у грошовому еквіваленті у гривні та звертає увагу на те, що заборгованість по кредиту рішенням третейського суду була стягнута у національній валюті гривні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали даної справи та матеріали третейської справи №4343-2/1100/14 за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №SME0011651 від 24.04.2008 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ „Альфа-Банк про видачу виконавчого документа з виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 13 січня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду (п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що 24 квітня 2008 року між ЗАТ „Альфа-банк, правонаступником якого є ПАТ „Альфа-банк, та ОСОБА_1 було укладено рамкову угоду № SMERS00899, за якою кредитор на умовах цієї угоди та договорів про надання траншу надає ОСОБА_1 кредитні продукти у межах строку, що становить 180 місяців з дати укладання цієї угоди та у загальному розмірі, що не повинен перевищувати 100000 доларів США (а.с.7 третейська справа №№4343-2/1100/14).

20 листопада 2009 року між ЗАТ „Альфа-банк, правонаступником якого є ПАТ „Альфа-банк, та ОСОБА_1 було укладено додатку угоду до рамкової угоди № SMERS00899 від 24 квітня 2008 року, викладено пункт 4.7 ст.4 «Заключні Положення» договору у новій редакції наступного змісту: «Сторони, а саме: ОСОБА_1 та ПАТ „Альфа-банк, що є правонаступником усіх прав і зобовязань ЗАТ „Альфа-банк погодилися внести до договору застереження, яке є третейською угодою в розумінні ст.12 Закону України «Про третейські суди» про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони у звязку з цим договором та розгляд і вирішення всіх не вирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними цього договору відбувається у Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту. Розгляду і остаточному вирішенню у Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його регламенту підлягають в тому числі, але не виключно, спори, предметом яких є виконання (невиконання, неналежне виконання) договору, припинення (розірвання) цього договору, стягнення неустойки, зміна умов договору, відшкодування завданих порушенням договору збитків, недійсність договору, неукладеність договору, відновлення становища, яке існувало до порушення договору тощо. Справа розглядається одним третейським суддею, який призначається головою Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз». Підписанням даного договору сторони надають свою згоду на такий порядок призначення третейського суду для кожного спору, що може виникнути між ними в звязку з договором. Сторони домовилися, що розгляд їх спору у третейському суді буде проходити виключно на підставі наданих сторонами письмових матеріалів, без проведення усного слухання і виклику сторін. Місцем проведення розгляду справи є місцезнаходження третейського суду вказане в Положенні при Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» (а.с.8 третейська справа №№4343-2/1100/14).

24 квітня 2008 року між ЗАТ „Альфа-Банк, правонаступником якого є ПАТ „Альфа-банк, та ОСОБА_1 було укладено договір про надання траншу № SME0011651, за умовами якого кредитор у порядку та згідно умов рамкової угоди № SMERS00899 від 24 квітня 2008 року та цього договору надає позичальнику кредит в сумі 55000 доларів США на строк користування 180 місяців зі сплатою процентів в розмірі 15% річних, а ОСОБА_1 зобовязується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений цим договором строк та виконати інші зобовязання за цим договором в повному обсязі (а.с.10-12 третейська справа №№4343-2/1100/14).

07 липня 2008 року, 20 листопада 2009 року, 01 квітня 2011 року, 23 березня 2011 року, 13 квітня 2012 року між ЗАТ „Альфа-Банк та ОСОБА_1 були укладені додаткові угоди до договору про надання траншу № SME0011651 від 24 квітня 2008 року (а.с.16,20,28,31,35 третейська справа №№4343-2/1100/14).

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за договором про надання траншу № SME0011651 від 24 квітня 2008 року, 24 квітня 2008 року між ЗАТ „Альфа-банк та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № SME0011651/1, за умовами якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати за зобовязаннями ОСОБА_1 (а.с.36 третейська справа №№4343-2/1100/14).

20 листопада 2009 року, 01 квітня 2011 року між ПАТ „Альфа-банк та ОСОБА_2 було укладено додаткові угоди до договору поруки №№ SME0011651/1 від 24 квітня 2008 року (а.с.37,38 третейська справа №№4343-2/1100/14).

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації „Всеукраїнський фінансовий союз від 13 січня 2015 року позов ПАТ „Альфа-Банк задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк заборгованість за договором про надання траншу №№ SME0011651 від 24 квітня 2008 року, а саме: за кредитом 368144,69 грн., за відсотками 32657,49 грн., пенею 29072,03 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк пеню за договором поруки № SME0011651/1 від 24 квітня 2008 року у розмірі 2149,30 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ „Альфа-Банк витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн. (а.с.103-105 третейська справа №№4343-2/1100/14).

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 389-10 ЦПК України підставою для відмови у видачі виконавчого листа є прийняття рішення третейським судом у справі, яка не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України „Про третейські суди та ч. 1 ст. 389-10 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, зокрема, суд відмовляє у видачі виконачого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно ст.ст 1, 2, 6 Закону України „Про третейські суди підвідомчість справ, які можуть бути вирішені в рамках третейського судочинства, обмежена сферою приватного права. До сфери компетенції третейських судів входить вирішення спорів, що виникають між приватними особами з питань, які не торкаються публічно значимих відносин. Спір, що має публічно-правове значення, не підлягає вирішенню третейським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення третейського суду від 13 січня 2015 року постановлене щодо проведення розрахунку за укладеним резидентами кредитним договором, предметом якого була іноземна валюта - долари США.

Порядок здійснення на території України розрахунків в іноземній валюті, регулюється Декретом Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю. Цей закон установлює режим здійснення валютних операцій на території України, визначає загальні принципи валютного регулювання, повноваження державних органів і функції банків та інших фінансових установ в регулюванні валютних операцій, права й обовязки субєктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства.

Норми цього закону, спрямовані на регулювання порядку проведення розрахунків іноземною валютою, носять імперативний характер, вони вкрай обмежують свободу резидентів при здійсненні таких розрахунків. Статтею 16 Декрету встановлено фінансові санкції, які застосовуються до резидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 Декрету незаконне використання валютних цінностей як засобу платежу тягне за собою адміністративну відповідальність (ст. 162 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Отже, норми закону щодо регулювання обігу іноземної валюти в Україні, зокрема і проведення грошових розрахунків валютними цінностями, мають публічну основу, переслідують публічний інтерес і спрямовані на досягнення результату, необхідного в публічних цілях для задоволення публічних потреб забезпечення стабільності української грошової одиниці гривні.

Наявність у правовідношенні щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті, такої концентрації суспільно-значимих публічних елементів не дозволяє віднести такі спори до спорів суто приватного характеру між приватними особами, які можуть розглядатися в приватному порядку третейськими судами.

Встановивши, що дана справа, у якій було прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду, суд першої інстанції, з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-831цс15, дійшов обґрунтованого висновку про відмову ПАТ „Альфа-Банк у видачі виконавчого листа, а доводи апеляційної скарги про те, що даний спір про стягнення заборгованості по кредиту не носить публічно-правового характеру та не зачіпає суспільно значимі відносини держави з вищевикладених підстав не заслуговують на увагу.

Зважаючи на наведене, апеляційний суд на підставі п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ „Альфа-Банк підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, оскільки її постановлено з додержанням вимог процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: