Справа № 344/5880/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1670/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за заявою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Кредо ІФ» правонаступника ТзОВ «Радіоремсервіс» про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ТзОВ «Кредо ІФ» про стягнення грошових коштів відмовлено.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом вимог процесуального закону.

Представник апелянта не погоджується з посиланням суду першої інстанції на недостатнє обґрунтування заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. Представник вважає, що оскільки відповідач тривалий час не виконує договір, то забезпечення позову у спосіб обраний заявником, буде співмірним заявленим вимогам та не буде перешкоджати господарській діяльності відповідача, на що вказує суд в ухвалі.

З наведених підстав представник апелянта просив скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволити.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.

Відповідач представництво не забезпечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що у травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТзОВ «Кредо ІФ» про стягнення з відповідача коштів у розмірі 1 316 367 грн.40 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_2 обгрунтовував тим, що 26.08.2009 року між ним та ТзОВ «Радіоремсервіс» (правонаступником якого є ТзОВ «Кредо ІФ») було укладено договір купівлі-продажу квартири по вул. Ленкавського,4-а у м.Івано-Франківську.

На виконання умов договору позивач сплатив на рахунок відповідача кошти у розмірі 27 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 678 321 грн. (1 долар США=25,1230грн.). Відповідач умови договору не виконав,квартиру в обумовлені строки не надав, тому посилаючись на вказані обставини та положення ст.625 ЦК України, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ТзОВ «Кредо ІФ» 1 316 367 грн.40 коп.

23.05.2016 року представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову, яку мотивував тим, що ТзОВ «Кредо ІФ» заплановано у найближчий час оформляти документи на передачу права власності покупцям на будинок (квартири) по вул. Ленкавського,4-а у м.Івано-Франківську. З наведених підстав з метою забезпечення позову, просив суд заборони ТзОВ «Кредо ІФ» вчиняти видачу документів (акту здачі (готовності) будинку, адресної довідки) на оформлення Свідоцтва про право приватної власності та їх передачу у власність покупцям на будинок (квартири) по вул. Ленкавського, 4-а у м.Івано-Франківську до повного погашення боргу; заборонити вчиняти оформлення Свідоцтва на право приватної власності та їх передачу у власність покупцям на будинок (квартири) по вул Ленкавського, 4-а у м.Івано-Франківську до повного погашення боргу; проводити відчуження майнових прав ТзОВ «Кредо ІФ» на будинок (квартири) по вул. Ленкавського, 4-а у м.Івано-Франківську по повного погашення боргу.

Відповідно до ст.ст. 151,152,153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому позов майнового характеру забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, про що зазначено в абзаці 1 п. 4 Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" (далі Постанова №9).

Згідно з ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п.4 Постанови №9).

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не наведено обставин та не представлено достатніх доказів для обґрунтування його припущення, про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, предметом спору є стягнення з відповідача грошових коштів, що вказує на майновий характер спірних правовідносин.

Водночас заявник просить суд забезпечити позов шляхом заборони вчинення певних дій, які за своїм змістом можуть стосуватися прав третіх осіб, тому не є співмірними із заявленими вимогами.

Наведені стороною обставини та припущення, щодо необхідності забезпечення як способу унеможливити невиконання майбутнього рішення суду, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог норм процесуального закону, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

ОСОБА_5