У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Леванчука А.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 7 серпня 1993 року до 30 серпня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу ними було придбано майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя і підлягає поділу між ними.

Уточнивши позовні вимоги позивач ОСОБА_6 просила: визнати незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу по АДРЕСА_4, готовністю 100%, вартістю 564 721 грн, спільним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7; виділити у порядку поділу майна подружжя ОСОБА_6: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, вартістю 505 777 грн; квартиру АДРЕСА_2, вартістю 681 022 грн; квартиру АДРЕСА_3, вартістю 398 782 грн, а всього майна на загальну суму 1 585 581 грн; залишити у власності ОСОБА_6 у порядку поділу майна, зареєстровані за нею 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_3. Також виділити у порядку поділу майна подружжя ОСОБА_7: земельну ділянку площею 0,0590 га у Дарницькому районі м. Києва по АДРЕСА_4, вартістю 424 564 грн; садовий будинок АДРЕСА_4, вартістю 34 489 грн; незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу по АДРЕСА_4, готовністю 100 %, вартістю 564 721 грн; будівельні матеріали, обладнання та виконані роботи, витрачені для будівництва гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_4, вартістю 26 485 грн; грошові кошти, вилучені від продажу автомобілів «Hyundai IX 35», 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, та «Mitsubishi Outlender», 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, на загальну суму 594 052 грн 25 коп.; мотоцикл «Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, вартістю 77 469 грн 98 коп., а всього майна на суму 1 721 781 грн 23 коп.; залишити у власності ОСОБА_7 зареєстрований за ним мотоцикл «Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 компенсацію різниці вартості майна у розмірі 136 200 грн 23 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу по АДРЕСА_4, готовністю 100%, вартістю 564 721 грн., спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Виділено у порядку поділу майна подружжя ОСОБА_6: 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 64,50 кв. м., житловою площею 29,80 кв. м., вартістю 505 777 грн; квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 39,20 кв. м., житловою площею 17,90 кв. м., вартістю 681 022 грн; квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 32, 80 кв. м., житловою площею 16,70 кв. м., вартістю 398 782 грн, а всього виділено майна ОСОБА_6 на загальну суму 1 585 581 грн. Залишено у власності ОСОБА_6 у порядку поділу майна подружжя зареєстровані за нею 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2; квартиру АДРЕСА_3. Виділено у порядку поділу майна подружжя ОСОБА_7: земельну ділянку площею 0,0590 га у Дарницькому районі м. Києва по АДРЕСА_4, вартістю 424 564 грн; садовий будинок АДРЕСА_5, вартістю 34 489 грн; незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу по АДРЕСА_4, готовністю 100 %, вартістю 564 721 грн; будівельні матеріали, обладнання та виконані роботи, витрачені для будівництва гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_4, вартістю 26 485 грн; мотоцикл «Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3, вартістю 77 469 грн 98 коп. Враховано при поділі майна ринкову вартість автомобілів «Hyundai IX 35», 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 та «Mitsubishi Outlender 2.0», 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, відчужених ОСОБА_7 5 серпня 2014 року, що становить загальну суму 594 052 грн 25 коп. Всього виділено майна ОСОБА_7 на загальну суму 1 721 781 грн 23 коп. Залишено у власності ОСОБА_7 зареєстрований за ним мотоцикл «Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 компенсацію різниці вартості майна у сумі 136 200 грн 23 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення позову ОСОБА_6 У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_6 право власності на: 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; 1/2 частину квартири АДРЕСА_3; 1/2 частину квартири АДРЕСА_2; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0590 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться по АДРЕСА_4 в СТ «Злагода», масив Міжозерний; 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_4; 1/2 частину мотоциклу «Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3. У порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_7 право власності на: 1/4 частину квартири АДРЕСА_1; 1/2 частину квартири АДРЕСА_3; 1/2 частину квартири АДРЕСА_2; 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0590 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться по АДРЕСА_4 в СТ «Злагода», масив Міжозерний; 1/2 частину садового будинку АДРЕСА_4; 1/2 частину мотоциклу «Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3; будівельні матеріали, обладнання та виконані роботи, витрачені на будівництво гаражу, що знаходиться по АДРЕСА_4 вартістю 26 485 грн. Визнано незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу, по АДРЕСА_4 в СТ «Злагода», масив Міжозерний, спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 13 242 грн 50 коп. компенсації половини вартості будівельних матеріалів та виконаних робіт, витрачених на будівництво гаражу, 297 026 грн 25 коп. компенсації половини вартості відчужених автомобілів. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 1993 року до 30 серпня 2014 року. За час шлюбу ними було придбано майно, яке складається з: незавершеного будівництвом будинку, зведеного за час шлюбу по АДРЕСА_4; 1/2 частини квартири АДРЕСА_1; квартири АДРЕСА_3; квартири АДРЕСА_2; земельної ділянки площею 0,0590 га у Дарницькому районі м. Києва по АДРЕСА_4; садового будинку АДРЕСА_4; автомобіля «Hyundai IX 35», 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1; автомобіля «Mitsubishi Outlender 2.0», 2013 року випуску, номерний знак НОМЕР_2; мотоциклу «Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3.

Місцевий суд, вирішуючи питання поділу майна подружжя, виділив ОСОБА_6 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_3. У той же час ОСОБА_7 виділено земельну ділянку площею 0,0590 га у Дарницькому районі м. Києва по АДРЕСА_4, садовий будинок АДРЕСА_5, незавершений будівництвом будинок, зведений за час шлюбу по АДРЕСА_4, готовністю 100 %, будівельні матеріали, обладнання та виконані роботи, витрачені для будівництва гаражу та мотоцикл Honda RD 08 TRANSALP», 2005 року випуску, номерний знак НОМЕР_3.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважав, що такий поділ майна є несправедливим та таким, що суперечить вимогам закону. При цьому суд апеляційної інстанції вважав, що таким поділом майна, відповідача фактично позбавлено житла, оскільки виділений йому садовий будинок, у відповідності з вимогами закону, не є придатним для постійного проживання, а незавершений будівництвом будинок, який не введено в експлуатацію, не може бути предметом поділу.

Однак такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов без повного з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно із ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи.

За змістом ст. 71 СК України, за якою було заявлено даний позов, майно, що є об'єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 16 грудня 2015 року, у справі № 6-1109цс15, під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України).

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, апеляційний суд не врахував правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 16 грудня 2015 року, у справі № 6-1109цс15, та по суті не вирішив спір щодо поділу майна, який здійснюється шляхом виділення його в натурі, а тому висновок апеляційного суду щодо поділу майна в ідеальних частках по Ѕ кожному з подружжя є передчасним.

Крім того, скасовуючи рішення місцевого суду в частині виділення відповідачу судового будинку та зробивши висновок про те, що таким виділом порушуються житлові права відповідача, апеляційний суд у порушення ст. ст. 10, 60, 212, 303, 316 ЦПК України, не перевірив всіх обставини у справі та доводів позивача, та не з'ясував, чи є садовий будинок житлом у розумінні норм ЖК України та виходячи із цього, чи правильно вирішено спір місцевим судом щодо поділу майна.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_8, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко А.О. Леванчук Г.І. Мостова Головуючий Судді: