Справа №584/952/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/274/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, третя особа: Національний банк України,

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2СМБ/2008 від 24 січня 2008 року в сумі 62014,60 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 2СМБ/Zk-08 від 24 січня 2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 226, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (, адреса: м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) на нерухоме майно: нежитлову будівлю склад літ «А-І», загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: вул. Заводська, буд. 6а, м. Путивль, Сумська область, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Путивльської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 2388, вартістю 136818 грн.

Припинено право власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю склад літ «А-І», загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: вул. Заводська, буд. 6а, м. Путивль, Сумська область.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 620,15 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Всі доводи апеляційної скарги зводяться до того, що 1) кредитний договір № 2СМБ/2008 від 24 січня 2008 року був укладений з ОСОБА_3, як з фізичною особою-підприємцем, а тому позов про звернення стягнення на предмет іпотеки повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, однак суд на ці обставини уваги не звернув і помилково дійшов до висновку, що справа підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства; 2) позивачем не надано жодних документів про заміну кредитора та перехід прав ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк», а ОСОБА_3 дізнався про це зі змісту оскаржуваного рішення суду.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, а представник позивача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_6 заперечував проти них, вважав рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що 24 січня 2008 року між ТОВ "Український промисловий банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого на підставі договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30 червня 2010 року є ПАТ «Дельта Банк», та ФОП ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2СМБ/2008, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 80000 грн., а відповідач зобовязався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені договором. Кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є строк не пізніше 23 січня 2013 року включно (а.с.6-18).

Відповідно до рішення Господарського суду Сумської області від 19 грудня 2011 року по справі № 5021/2843/2011 підтверджено факт правонаступництва прав та обовязків ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 2СМБ/2008 від 24 січня 2008 року (а.с.48-51).

Відповідно до витягу з Додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» від 30 червня 2010 року вказано перелік кредитних та забезпечувальних договорів, а саме: № кредитного договору 2СМБ/2008, дата укладення кредитного договору 24 січня 2008 року, назва боржника (позичальника) за кредитним договором ОСОБА_3, ідентифікаційних код боржника (позичальника) за кредитним договором - НОМЕР_1, загальний розмір грошового зобовязання за кредитним договором у валюті кредиту (сума за договором) 80000 грн., фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання за кредитним договором у валюті кредиту станом на 01 червня 2010 року 54375,23 грн., фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання за кредитним договором у гривневому еквіваленті станом на 01 червня 2010 року 54375,23 грн., відсоткова ставка за кредитним договором - 17 та кінцевий термін погашення кредиту за кредитним договором 23 січня 2013 року (а.с.52).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору № 2СМБ/2008 від 24січня 2008 року плата за користування кредитними коштами складає 17 % річних.

Відповідно до п.3.1 цього договору виконання позичальником зобовязань за цим договором забезпечується іпотекою не житлової будівлі складу, загальною площею 313,5 кв.м., що знаходиться за адресою м. Путивль, вул. Заводська, буд.6-А, яка належить ОСОБА_3, як фізичній особі, на праві приватної власності.

Відповідно до п. 8.1. зазначеного договору, у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Станом на 02 грудня 2015 року заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» становить 62014 грн. 60 коп., в тому числі: заборгованість за простроченим кредитом 45249 грн. 83 коп.; прострочені проценти 13565 грн. 11 коп.; пеня за несвоєчасне повернення процентів 2635 грн. 12 коп.; 3 % річних за несвоєчасне повернення процентів 155 грн. 43 коп.; прострочена комісія 409 грн. 11 коп.

У якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір № 2СМБ/Zk-08 від 24 січня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Путивльського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 226, предметом якого є наступне нерухоме майно: нежитлова будівля склад літ «А-1», загальною площею 313,5 кв.м., що розташований за адресою: вул. Заводська, буд. 6а, м. Путивль, Сумська область, що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Путивльської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за реєстровим № 2388 (а.с.19-24).

Відповідно до п. 4.1. вищезазначеного іпотечного договору, іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором воно не буде виконано належним чином, а саме: при повному або частковому неповерненні кредитних коштів (чергового платежу по сплаті кредитних коштів) та/або при несплаті або частковій несплаті процентів та/або при несплаті або частковій несплаті комісій та штрафних санкцій у строки, встановлені кредитним договором.

Пунктом. 4.3. іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з п. 4.4. іпотечного договору, даний пункт цього договору є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає право іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі цього договору, у випадку настання будь-якої з підстав, передбачених п. 4.1. цього договору, одним із наступних способів: п.4.4.1. - шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Іпотекодержатель набуває нерухомість предмет іпотеки за цим договором у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки нерухомості предмету іпотеки субєктом оціночної діяльності, обраним іпотекодержателем після виконання всіх дій, передбачених ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ПАТ «Дельта Банк», тоді як ОСОБА_3 на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надав належних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з наступних підстав.

Так, згідно п.п. 1.1., 1.2. іпотечного договору № 2СМБ/Zk-08 від 24 січня 2008 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 2СМБ/2008 (в національній валюті) від 24 січня 2008 року, укладеним між іпотекодержателем і ОСОБА_3, за умовами якого останній зобовязаний іпотекодержателю по 23 січня 2013 року включно, у порядку, строки та на умовах, встановлених кредитним договором, повернути кредит у розмірі 80000 грн., сплатити проценти за користування ним у розмірі 17% процентів річних, комісії та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором.

Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: нежитлова будівля (склад), що розташоване за адресою: вул. Заводська, буд. 6а, м. Путивль, Сумська область, загальною площею 313,5 кв.м.

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі: договору купівлі-продажу, від 25 листопада 2005 року, договір посвідчено державним нотаріусом ОСОБА_5, Путивльської державної нотаріальної контори. Зареєстровано в реєстрі за № 2388, номер бланку ВСК № 297105.

Відповідно до положень ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Іпотекодержатель - кредитор за основним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 7 вищезазначеного закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобовязанням.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання-звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

У матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором на час ухвалення оскаржуваного рішення, тому вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідають встановленим обставинам та нормам закону.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, вказаний кредитний договір № 2СМБ/2008 від 24січня 2008 року був укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3

Проте, з метою забезпечення виконання кредитних зобовязань було укладено іпотечний договір № 2СМБ/Zk-08 від 24 січня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та фізичною особою ОСОБА_3 (а.с.19-24).

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

З розяснень, викладених в п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", вбачається, що оскільки у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, сторонами є як юридичні, так і фізичні особи та з урахуванням вимог статей 15 - 16, частини другої статті 118 ЦПК України при визначенні судової юрисдикції суди мають виходити з того, що такі справи підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у разі, якщо однією зі сторін є фізична особа, а вимоги взаємопов'язані між собою і окремий їх розгляд неможливий. Зокрема, це можуть бути позови банку (іншої фінансової установи) до фізичної особи - позичальника і до юридичної особи - поручителя чи навпаки, які виникли з одних і тих самих правовідносин - отримання кредиту.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства висновків суду не спростовують, оскільки не ґрунтуються на нормах законів.

Крім того, відповідно до рішення Господарського суду Сумської області від 19 грудня 2011 року по справі № 5021/2843/2011 підтверджено факт правонаступництва прав та обовязків ТОВ «Укрпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 2СМБ/2008 від 24 січня 2008 року (а.с.48-51).

У судовому засіданні відповідач визнавав той факт, що відповідачем у цій справі був він, як фізична особа-підприємець.

Даний факт також підтверджується витягом з Додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь «Дельта Банку» від 30 червня 2010 року (а.с.52).

Листом CDR-18-18- ФОП ОСОБА_3 був письмово повідомлений, що до ПАТ «Дельта Банк» перейшли права первісного кредитора ТОВ «Укрпромбанк».

Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до звіту про оцінку від 01 грудня 2015 року та рецензії на звіт «про оцінку», нежитлова будівля склад, загальною площею 313,5 кв.м., що розташована за адресою: вул. Заводська, буд. 6а, м. Путивль, Сумська область визначено вартість без врахування ПДВ 114015,00 грн., з ПДВ 136818,00 грн., в т.ч. податок на додану вартість 22803,00 грн. (а.с.124-202).

У судовому засіданні апеляційного суду особи, які брали участь у розгляді справи визнали ту обставину, що після ухвалення оскаржуваного рішення, присуджена за цим рішенням грошова сума сплачена боржником на користь Банку.

Доказів про іншу ціну зазначеного приміщення відповідачем не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 291, 303, 304, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Путивльського районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -