Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3629/15-ц

Провадження № 2/126/70/2016

"04" лютого 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

за участі представника зацікавленої особи служби у справах дітей Бершадської РДА Струтинського М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 за участю зацікавленої особи служби у справах дітей Бершадської РДА, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

В 1997 році ОСОБА_3 уклала шлюб з братом позивачки ОСОБА_4 Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5, однак подружнє життя не склалося та у 2001 році відповідачка залишила сім'ю та поїхала проживати до матері в с. Шляхова Бершадського району Вінницької області. Син залишився проживати з батьком, який займався його вихованням та утриманням. Мати дитиною не цікавилась, не спілкувалась та не допомагала матеріально.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_5 - ОСОБА_4, однак мати не взяла дитину до себе та не змінила своє ставлення.

На даний час ОСОБА_5 навчається в Гайворонському професійному аграрному ліцеї та після смерті батька перебуває на утриманні тітки -ОСОБА_2

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала і просила задовольнити, оскільки це відповідає інтересам дитини, яка взагалі позбавлена спілкування з матір'ю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, однак за її місцем проживання було направлено судові повістки, які повернулись з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що вказує на те, що вона будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась та не повідомила причини неявки. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розгляд справи проводити без участі відповідача.

Представник служби у справах дітей Бершадської РДА Струтинський М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та надав суду письмовий висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.3) ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

З довідки Тирлівської сільської ради №379 від 05.10.2015 року (а.с.9) вбачається, що мати ОСОБА_5 - ОСОБА_3 з 2001 року і по даний час з дитиною не проживає, не приймає участі у його вихованні та утриманні. З цієї ж довідки вбачається, що з 2001 року ОСОБА_5 проживав в с. Тирлівка Бершадського району з батьком ОСОБА_4

Відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.5) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Тирлівка Бершадського району у віці 41 рік. Після його смерті син -ОСОБА_5 залишився проживати з тіткою - ОСОБА_2 в с. Тирлівка та з її дітьми, що вказано у довідках Тирлівської сільської ради №432 від 09.11.23015 року (а.с.10), №380 від 05.10.2015 року (а.с.11)та №353 від 22.09.2015 року (а.с.12).

Крім того, з довідки Гайворонського професійного аграрного ліцею (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_5 1998 року народження навчається в даному навчальному закладі на 2 курсі та його успіхами та життям цікавився батько, який відвідував батьківські збори та підтримував зв'язок з викладачами по телефону. За період його перебування в АТО та після його смерті ОСОБА_5 перебував на утриманні тітки ОСОБА_2, яка постійно цікавилась його життям та успіхами.

Мати ОСОБА_5 не цікавилась дитиною та не приймала участь у його вихованні та утриманні під час навчання у дошкільному навчальному закладі та школі, що відображено у довідках відповідних навчальних закладів (а.с.13-14).

Відповідно до висновку служби у справах дітей Бершадської РДА, як виконавця функцій опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 №01-11-15 від 11.01.2016 року, враховуючи те, що остання з 2001 року і по даний час не приймала участь у вихованні та утриманні дитини, є доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя.

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дитини.

Проте, між інтересами дитини та заходом впливу на батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над застосуванням такого крайнього заходу впливу на відповідача, як позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини (ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

При цьому, вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав встановлено ч. 1 ст. 164 СК України, за змістом якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Крім того, згідно з принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Суд вважає, що під час розгляду справи позивачем доведено, що існують виняткові обставини для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, оскільки вона фактично з 2001 року самоусунулась від участі в його житті, вихованні та утриманні і не спілкувалась з ним навіть після смерті батька. Крім того, вона не виявляла наміру спілкуватись з дитиною, так як не відвідувала навчальні заклади, в яких він навчався та навчається на даний час.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Керуючись ст.51 Конституції України, ч.1, ч.2 ст.163 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. В. Хмель