Справа №345/68/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2016 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гавриленка В.Г.,

секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який прийняв спадщину, однак не оформив прав, після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка склала на його користь заповіт та після смерті якої залишився будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1, в якому вона постійно проживала та була єдиним членом колгоспного двору. Також ОСОБА_3 належав гараж АДРЕСА_2.

Державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як ОСОБА_3 у встановлений законом строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка склала на його користь заповіт, а також відсутній документ, який визначає і підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на житловий будинок, право власності на гараж не зареєстроване.

У судове засідання позивач не з'явився, однак подав письмову заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить справу слухати у його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення, справу просить слухати у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 (а.с.10), яка на випадок смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Калуської районної державної нотаріальної контори 18.07.1990 року, зареєстрований в реєстрі за № 1418 (а.с. 15), яким все належне їй майно заповіла ОСОБА_3

З копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 15 квітня 1989 року житловий будинок в цілому, що розташований по АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності членам колгоспного двору, головою якого ОСОБА_4 (а.с. 14).

Дане домоволодіння складається з житлового будинку площею 44,8 м.кв. (літера «А»); стайні площею 21,7 м.кв. (літера «Б»); стодоли площею 26,0 м.кв. (літера «В»); вбиральні площею 1,4 м.кв. (літера «Д»), криниці (№1), огорожі (№2, №3), воріт (№4), про що свідчить копія технічного паспорта (а.с.22-24).

Оціночна вартість майна згідно висновку про вартість об'єкта оцінки складає 62 281,20 гривень (а.с.25).

Як вбачається з копії виписки з погосподарської книги № 9 за 1991-1995 року вказане домоволодіння числиться як колгоспний двір, ОСОБА_4 була останнім членом колгоспного двору (а.с. 21).

Після смерті матері ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном, однак не оформив своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 11).

На час смерті ОСОБА_3 належав гараж АДРЕСА_2 (а.с. 29-30), вартість якого згідно висновку про вартість об'єкта оцінки становить 49764,00 гривні (а.с. 32).

Право власності на дане нерухоме майно однак не було зареєстроване, про що свідчить довідка № 1332 від 28.08.2013 року, видана ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» (а.с. 31).

Разом з тим, з документації про надання земельної ділянки (а.с. 26-28) вбачається, що ОСОБА_3 було надано на законних підставах земельну ділянку для будівництва гаража. Будівництво було фактично завершене, однак права власності на гараж спадкодавець не встиг оформити.

ОСОБА_1 є сином спадкодавця, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16).

Позивач звернувся до Калуської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Листами № 214/02-14 від 17.04.2013 року та № 716/02-14 від 15.10.2015 року державний нотаріус відмовив позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що право власності на гараж не зареєстроване, також ОСОБА_3 у встановлений законом строк не подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та у зв'язку з відсутністю документа, який визначає та підтверджує частку спадкодавця у спільній сумісній власності на нерухоме майно (а.с.12,13).

Згідно роз'яснення Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» право на майно колгоспного двору мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втрачали право на частку в майні колгоспного двору.

Згідно п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в зв'язку із смертю, а отже виділити належну спадкодавцю частку в майні неможливо.

Відповідно до статей 120,123 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору безпосередньо належить його членам на праві сумісної власності, кожний з них має рівну частку. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як передбачено ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Спадкоємців, які б в силу ст.1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався.

Відповідач по справі ОСОБА_2, син спадкодавця (а.с. 18), претензій до спадкового майна не має.

Таким чином, суд вважає, що за позивачем, слід визнати право власності на вищезгадане спадкове майно, оскільки останній після смерті спадкодавця належним чином прийняв спадщину, постійно проживаючи із спадкодавцем, про що свідчить довідка №2320, видана 02.12.2015 року КП «ЖЕО №1» (а.с. 19).

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.376, 1220, 1221,1222, 1235, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212-216, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1;

- гараж АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя