Справа № 729/1404/15-ц Провадження № 22-ц/795/856/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Кузюра В. О. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.
суддів:Лакізи Г.П., Тагієва С.Р.
при секретарі:Покладі Д.В.
за участю:представника позивача Рожка С.М., відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись з рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року, ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду Чернігівської області з апеляційною скаргою, в якій просив зазначене рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 16684, 44 грн. та вирішено питання про судовий збір.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення є незаконним і необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку ОСОБА_6 згідно наданої суду відповідачем виписки від 01.03.2016 року по рахунку, який відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на момент виникнення заборгованості в травні 2015 року, а також в липні-вересні 2015 року було достатньо коштів для своєчасного договірного списання коштів з усіх відкритих у банку рахунків в погашення кредитної заборгованості, що передбачено п.1.1.3.2.11 Умов і Правил, а також дорученнями наданими відповідачем банку відповідно до п.1.5 та п.2.11 згідно Генеральної угоди від 06.01.2015 року.

ОСОБА_6 вважає, що тлумачення судом про те, що договірне списання відповідних коштів банком з рахунків відповідача для погашення кредитної заборгованості є правом, а не його обов'язком, і винесення рішення про стягнення заборгованості на цій підставі є хибним. Адже варто було взяти до уваги той факт, що відповідач своєчасно перераховував кошти згідно графіка передбаченого Генеральною угодою.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.01.2015 року, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктизацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_6 строковий кредит у сумі 13985,80 грн. на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідно до умов договору, позичальник зобов"язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, та інші передбачені договором платежі (а.с.5-21).

ОСОБА_6 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» умовами та правилами, тарифами складають між ним та банком кредитний договір (а.с.5).

Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не повернув отримані кошти та не сплатив нараховані відсотки за користування кредитом, в зв'язку із чим станом на 10.11.2015 року виникла прострочена заборгованість - 16684,44 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором від 06.01.2015 року, в т.ч. тіло кредиту 12507,49 грн., заборгованість за відсотками 803,26грн., заборгованість за відсотками на поточну заборгованість 227,62 грн., заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість 575,64грн., штраф згідно генеральної угоди 3373,69 грн (а.с.4).

Згідно зі ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст.527 ЦК України боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов»язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

У відповідності до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Згідно п.1.1.3.2.11 Умов та Правил надання банківських послуг, банк (розділ 1.1.3.2 Права Банку) має право проводити договірне списання зі всіх відкритих в банку рахунків клієнта з метою погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, по кредитам, в яких клієнт є поручителем, а також по іншій заборгованості, яка виникла у клієнта (в тому числі який є працівником банку, який завдав йому збиток) у зв'язку з невиконанням зобов'язання перед банком.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає безпідставними посилання ОСОБА_6 на ту обставину, що банк повинен був списати кошти для погашення заборгованості з інших карткових рахунків як це передбачено п.1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, а також п.1.5 та п.2.11 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, оскільки враховуючи послуги, що надаються банком відповідачу, які визначені договором, списання коштів на погашення заборгованості є правом, а не обов»язком банку, що відповідає вимогам ст. 1071 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6, не виконав взятих за кредитним договором зобов`язань, прострочив погашення поточних платежів кредиту, не повернув отримані кредитні кошти, і тому позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було постановлено рішення у даній справі з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні, у зв»язку з чим апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Оскільки ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 03 червня 2016 року ОСОБА_6 відповідно до положень ст.82 ЦПК України було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до моменту прийняття судового рішення за результатами розгляду його апеляційної скарги, тому підлягає стягненню з ОСОБА_6 1218 грн.00 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись ст. 88, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 1218 грн. 00 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи на розрахунковий рахунок №0002, отримувач УК у м.Чернігові (м.Чернігів) 22030101, , банк ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: