У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді- Пустовіт О.Г.,

при секретарі - Гарасюта Л.К.,

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного скаргу скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду міста ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 із скаргою на дії державного виконавця Жовтневого відділу держаної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до договору довічного утримання від 02.03.2005, реєстр № 1054, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу. Відповідно до зазначеного договору відчужувач ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_7 мають право довічного проживання у відчужуваній квартирі.

14.12.2015 ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса ОСОБА_8 з метою з'ясування питання, чи не накладалися обтяження на вищевказане майно у зв'язку з заборгованістю за комунальними послугами. Від нотаріуса йому стало відомо, що на все рухоме та нерухоме майно накладений арешт Державним виконавцем Жовтневого ВДВС КМУ юстиції ОСОБА_3.

В той же день він звернувся до Жовтневого ВДВС КМУ юстиції де отримав копію постанови від 26.06.2015 про накладення арешту на все майно.

Вважає, що дії державного виконавця щодо накладення арешту на вищевказану квартиру є незаконними і вказана постанова підлягає скасуванню у звязку з тим, що грубо порушені його права та законні інтереси.

Державним виконавцем не взятий до уваги факт, що відповідно до ч. 2 ст. 754 ЦК України, на майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернено стягнення протягом життя відчужувача. А згідно до ч. 1 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Тобто, не може бути накладений арешт на майно, за рахунок якого не може бути забезпечено реального виконання рішення в силу того, що на таке майно не може бути звернено стягнення.

На думку ОСОБА_2 скасування постанови про арешт майна не може завдати шкоди законним інтересам стягувача, оскільки вимоги останнього можуть бути задоволені за рахунок трикімнатної квартири АДРЕСА_2 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, котра належить йому на праві власності та перебуває в іпотеці ПАТ АКБ «Укрсоцбанк», відповідно іпотечного договору № 131/08-ІЗЛ/052 від 05.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_9, реєстр № 4447, яким забезпечено виконання забов'язань за кредитним договором. За рахунок вказаної квартири можуть бути забезпечені всі вимоги стягувача, тому накладення арешту на все майно є безпідставним.

Постановою про арешт майна боржника може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

В постанові про арешт майна не зазначено, що квартири АДРЕСА_2 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, недостатньо для забезпечення виконання судового рішення.

Тому він просить суд визнати дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про накладення арешту від 26 червня 2014 року про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову про накладення арешту.

У судове засідання представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд скарги за його відсутністю, скаргу підтримує у повному обсязі, просить її задовільнити.

Представник Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_10, до суду не зявився, звернувся з клопотанням про проведення розгляду скарги без його участі, просить залишити скаргу без задоволення.

Суд, вивчивши вказану вище скаргу, інші додані до неї матеріали, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48018521 від 26 жовтня 2015 року ухвалену державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, на підставі виконавчого листа № 755/14607/14-ц, виданий 03.07.2014 Дніпровським районним судо м. Києва про стягнення боргу у сумі 349002,06 гривень.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження;

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до п.3 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» постановою про арешт майна боржника може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Згідно ч.1 ст.52 ЗУ УК «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч.5 ст.52 цього ж закону боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

За змістом вказаних норм державний виконавець повинен був звернутися до боржника з тим, що той запропонував для реалізації ( стягнення) певні види майна.,

Проте, державний виконавець до боржника з пропозицією надати перелік майна, на яке може бути звернено стягнення, не звертався

Згідно ч. 6 тієї ж статті стягнення на майно боржника звертається у розмірі і обсязі, необхідному для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Згідно наданих суду документів розмір стягнення складає 349002,06 гривень. Вартість інших витрат державним виконавцем не обрахована і окремо не зазначена.

Державний виконавець наклала арешт на все майно боржника, при цьому арештована квартира АДРЕСА_1 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, яка належить боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності, відповідно до договору довічного утримання від 02.03.2005, реєстр № 1054, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_5

Накладення арешту на майно передбачає звернення стягнення на це майно в рахунок сплати боргу.

Вимога закону про накладення арешту на майно в межах стягнення означає, що арешт повинен накладатися на майно, вартість якого відповідає розміру стягнення, а не накладати арешт на майно, вартість якого взагалі невідома, і при цьому зазначати, яка сума підлягає стягненню з боржника.

При цьому державний виконавець не з'ясовувала ні вартісті майна, на яке накладено арешт, ні підстав наявністі у боржника майна.

Відповідно до договору довічного утримання ВСА № 1606631 від 02 березня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 1054, квартира АДРЕСА_1 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Згідно до ч. 2 ст. 754 ЦК України, на майно, передане набувачу за договором довічного утримання (догляду), не може бути звернено стягнення протягом життя відчужувача.

Державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови щодо арешту майна в обсязі заборгованості боржника і накладенні арешту на все майно боржника, не визначено обсяг майна боржника, та підстав набуття права власності на належне майно.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновити його порушені права та свободи.

В силу ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги скаржника щодо скасування постанови про накладення арешту підлягають задоволенню частково з урахуванням вимог чинного законодавства, яким не передбачено скасування постанови державного виконавця та зобов'язання відділу ДВС зняти арешт, а передбачено зняття арешту за рішенням суду, яке є підставою для державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна зазначеного в рішенні з направленням копії постанови боржнику та органу який виконував постанову про накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 25, 52, 56, 57, 82 Закону України Про виконавче провадження, ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Жовтневого відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_3 задовольнити частково..

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, на підставі договору довічного утримання від 02.03.2005, реєстр № 1054, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_5.

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_4.

Суддя О. Г. Пустовіт