У х в а л а

іменем україни

25 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 26 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 26 грудня 2014 року, посилаючись на те, що ОСОБА_2 помер і справа розглянута без участі ОСОБА_3, яка є його спадкоємцем; склад третейського суду не відповідав вимогам закону; третейським судом прийнято рішення у спорі, який йому не підвідомчий.

Враховуючи наведене, просив скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації Українських банків від 26 грудня 2014 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що розгляд справи у третейському суді відбувся із дотриманням вимог Закону України «Про третейські суди», відповідно до його Регламенту і справа, по якій прийнято рішення, підвідомча цьому суду. Крім того, судом вирішено питання в межах третейської угоди, повноважним складом суду, третейське застереження у встановленому законом порядку не визнавалося недійсним, що заявник не заперечує.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року та ухвала апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року постановлені з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 5 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.О.Кузнєцов Г.І.Мостова