УХВАЛА

іменем України

22 січня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий суддя Овдієнка В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду заяву про забезпечення позову у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми,

встановив:

01.04.2014 року від Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.08.2008 року в розмірі 23158 грн. 76 коп., та судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 02.10.2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" задоволено: стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 20, кв. 105, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" 23158 (двадцять три тисячі сто п'ятдесят вісім) грн. 76 коп. заборгованості станом на 19.03.2014 року за кредитним договором від 26.08.2008 року, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

24.11.2015 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення, яка належно оформлена та відповідає вимогам ст. 229 ЦПК України.

Ухвалою судді Зміївського районного суду від 21 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - задоволено, скасовано заочне рішення Зміївського районного суду Харківської області від 02.10.2014 року у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми та призначити судовий розгляд справи в загальному порядку на 13:30 годину 22.01.2016 року.

21.01.2015 року від представника позивача ПАТ "Акцент-Банк" ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову з наступними вимогами: накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачці ОСОБА_1, а саме: квартиру, загальною площею 77,50 кв. м, житловою площею 42 кв. м, яка розташована за адресою: Харківська область, Зміївський район, сел. Комсомольське, вул. Лермонтова, б. 20, кв. 107, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення; направити до Дніпропетровської філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства Юстиції України заяви про реєстрацію обтяжень на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачці; обмежити відповідачку ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобов'язань; заборонити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видачу відповідачці паспорта/проїзного документа; адміністрації Державної прикордонної служби України, вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у відповідачці паспортів/проїзних документів, вжити заходів для термінового виконання ухвали про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачкою будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обов'язків перед кредитором. Найчастіше за порушенням зобов'язань перед банком відбувається вчинення відповідачем всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачці майна й коштів. Це виражається у передачі третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведенні інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. Крім того, відповідачі використовують такий спосіб ухилення від виконання зобов'язань, як виїзд за межі України. Такий спосіб унеможливлює реальне виконання рішення суду, оскільки Державна виконавча служба не має можливості ознайомлювати боржника з його правами та рухом виконавчого провадження. З огляду вважаємо, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного:

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідністю з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову слідує, що заявлені вимоги про забезпечення позову є неспівмірними з вимогами позовної заяви про стягнення бургу за кредитним договором в розмірі 23158,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3000 грн., і решта суми - заборгованість по процентам, комісії та штрафи.

Крім того, позивачем у заяві про забезпечення позову не зазначені обставини, які вказують, що у разі невжиття забезпечення позову у даній справі може бути утруднене чи неможливе виконання рішення за заявленими позивачем вимогами.

Посилання в заяві про забезпечення позову на існуючи способи позбавлення банку можливості задовольнити вимоги за рахунок належного відповідачеві майна носять характер припущень, якими не може обґрунтовуватися судове рішення.

Крім того, слід взяти до уваги, що заява про перегляд заочного рішення була подана відповідачкою після початку виконавчого провадження, що вказує оспорювання відповідачкою існування невиконаних зобов'язань перед банком, а не неможливість чи утруднення виконання судового рішення.

Таким чином, у даній справі відсутні достатні підстави, передбачені ст. 151 ЦПК України, для вжиття заходів забезпечення позову, тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ПАТ "Акцент-Банк" ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий: