Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, -

в с т а н о в и в :

До Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою звернулася ОСОБА_1, в якій просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4такими, що втратили право користування житловим будинком, мотивуючі свої позовні вимоги тим, що на підставі договору дарування від 21.02.2015 року їй на праві приватної власності належить домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1.

У вказаному домоволодінні позивач проживає разом з малолітньою донькою, проте крім них в будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які з вересня 2001 року там не проживають, кошти на утримання будинку не сплачують, також в домоволодінні відсутні їх особисті речі. Останнє відоме місце проживання відповідачів - АДРЕСА_2. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 без попередження та згоди ОСОБА_1 зареєструвала в домоволодінні свою новонароджену дитину, як за місцем реєстрації матері, позивач була змушена звернутися до суду для захисту свого права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

В судове засідання позивач не з'явилася, проте подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, хоча про дату, час і місце його проведення повідомлялися в установленому законом порядку.

Представник органу опіки та піклування Черкаської РДА в судове засідання не з'явився, проте від начальника служби у справах дітей Черкаської РДА надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. У вирішенні спору третя особа покладається на розсуд суд та просить захистити права та інтереси дитини.

Дослідивши надані в підтвердження позовних вимог письмові докази, оцінивши їх в сукупності, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Домоволодіння по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, на підставі договору дарування від 21.02.2015 року.

Відповідно до довідки виконкому Руськополянської сільської ради Черкаського району від 04.12.2015 року №2546 в домоволодінні по АДРЕСА_1 крім ОСОБА_1 та її дочки зареєстровані: сестра позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, племінниця позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та онук сестри позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно акту обстеження житлового будинку в АДРЕСА_1 від 03.11.2015 року, вбачається, що в домоволодінні зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проте останні з вересня 2001 року і по час, що відповідає моменту складенню акту, не проживають у будинку. Особисті речі останніх в домоволодінні відсутні

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сім'ї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

На підставі ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Будь-яких цивільно-правових угод з власником домоволодіння, які давали б право відповідачам користуватися жилим приміщення у ньому, відповідачі не укладали.

Відповідно до ст. 176 СК України батьки зобов'язані передати у користування дитини майно, яке має забезпечити її виховання та розвиток. Права батьків і дітей на користування житлом, яке є власністю когось з них, встановлюється законом.

Спірне домоволодіння не є власністю відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та належить на праві приватної власності позивачу.

Дослідивши всі наявні докази по справі, суд прийшов до переконання, що визнання відповідачів та їх неповнолітньої дитини такими, що втратили право на користування спірним домоволодінням не завдасть істотної шкоди їх інтересам та не порушить їх права.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані. Вказане домоволодіння належить позивачу на праві власності на законних підставах, відповідачі не проживають у ньому понад рік, з будь-якими вимогами про усунення перешкод в користуванні цим майном в установленому законом порядку не зверталися. Реєстрація відповідачів у належному позивачу домоволодінні створює перешкоди для здійснення ним права розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням в домоволодінні по АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 317, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст.213-215ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в домоволодінні по АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя: В. В. Морозов