РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Боднар А.П.,

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Хмельницький цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в :

В вересні 2015 року заявник звернулась до суду з вище вказаною заявою, в якій просить, з урахуванням уточнених позовних вимог, встановити факт батьківства у відношенні неї та ОСОБА_3, а саме встановити той факт, що померлий 18.06.1987 року в м. Хмельницькому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, є її батьком, а вона є його дочкою.

В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали і просять задовольнити, пояснивши, що заявник росла без батька і запис про нього зроблений в її свідоцтві про народження зі слів матері. Матір тримала в таємниці від доньки те, хто її батько, але згодом розповіла, що це ОСОБА_3, який мав на момент її народження іншу сімю, якій матір заявниці не хотіла зашкодити. Коли заявник стала його розшукувати, то дізналась, що він вже помер. Метою встановлення заявленого факту зазначає бажання отримати офіційне визнання батьківства в установленому порядку, перехід на прізвище батька.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що він був одружений з покійною донькою ОСОБА_3 Світланою і спілкувався з тестем, котрий розповідав йому, що в нього є позашлюбна донька, показував фото. Дружина ОСОБА_3 також знала про доньку свого чоловіка, оскільки при сварках з нею він дорікав своїм наміром піти до матері заявниці, але не робив цього.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що її батько, нині покійний, був другом ОСОБА_3 і розповідав їй, що ОСОБА_3 мав позашлюбну доньку, але з сімї не йшов, бо і в шлюбі мав доньку. ОСОБА_3 обіцяв батькові свідка допомагати в вихованні позашлюбної доньки, але що саме він для цього робив, свідку невідомо.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні вимог заяви слід відмовити з наступних мотивів.

З аналізу ч. 2 ст. 256 ЦПК України вбачається, що в судовому порядку можуть бути встановлені лише ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як розяснено в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані самою дитиною після досягнення повноліття.

Виходячи із вище викладеного, встановлення факту батьківства можливе стосовно дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 р. від осіб, котрі не перебували в зареєстрованому шлюбі, у разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина, і якщо остання визнавала себе її батьком до цієї дати.

Встановлено, що в свідоцтві про народження заявника вказано в графі «батько» лише імя «Олександр», повного імені не вказано. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження та паспортом заявника, її свідоцтвами про одруження та про розірвання шлюбу, копії котрих наявні у справі.

З вище вказаного свідоцтва про народження також вбачається, що матірю заявника є ОСОБА_6, яка, згідно повідомлення Відділу ДРАЦСу ГТУЮ у Хмельницькій області від 21.01.2016 року, у шлюбі не перебувала.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть, копія котрого наявна у справі, ОСОБА_3 18.06.1987 року помер. Зазначене додатково підтверджується записом акта про смерть № 692, копія котрого надана на запит суду і міститься у справі.

Із пояснень свідків встановлено, що ОСОБА_3 визнавав наявність у нього позашлюбної доньки, однак чи таке визнання мало місце до 1 жовтня 1968 р., а також чи перебувала заявник на утриманні ОСОБА_3, встановлено не було. При цьому, як вбачається з пояснень заявника та свідків, ОСОБА_3 ніколи не проживав спільно з матірю заявника, а з пояснень заявника про фактичну відсутність батька в її житті вбачається, що ОСОБА_3 не брав участі також і в її вихованні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вище вказаний факт свого підтвердження належними доказами в судовому засіданні не здобув. З цієї підстави, а також враховуючи, що заявник не навела чіткого обґрунтування саме правового значення для неї встановлення даного факту, - в задоволенні вимог заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 60, 212 215, 256, 273 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: