Провадження № 22-ц/773/204/16 Категорія: 24 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар Концевич Я.О.,

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Державного комунального підприємства «Луцьктепло» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного комунального підприємства «Луцьктепло» 3275,97 грн. заборгованості за надані послуги по теплопостачанню, 97,17 грн. 3% від простроченої суми заборгованості та 243,60 грн. судового збору.

В позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові повністю.

Вважає, що судом допущено порушення норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити. Уточнив, що ним фактично оскаржується рішення суду в частині задоволених позовних вимог.

Інші відповідачі та представник позивача, будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем надаються послуги по теплопостачанню квартири № 9 на вул.Прогресу,2 в м.Луцьку, власником якої являється ОСОБА_1, а останній не сплачує кошти за надані послуги, у результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 3275,97 грн., яка і підлягає стягненню у примусовому порядку лише з нього, як власника квартири, а також підлягають до задоволення вимоги про відшкодування 3% річних від простроченої суми, що становить 97,17 грн.. Суд виходив із того, що відповідач на порушення встановленого законом порядку та без відповідних на те дозволів відключив квартиру від централізованого опалення, тому у нього не припинилося зобов'язання з оплати послуг з централізованого опалення.

Заслухавши апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

За положеннями частини першої статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п.2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п.2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Матеріали справи не містять доказів, які б засвідчували передбачений нормами законодавства факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання або ненадання відповідачу послуг з постачання тепла.

Покликання відповідача на довідку ЖКП № 1, у якій зазначено, що квартира переобладнана на автономне опалення не заслуговує на увагу, оскільки не спростовує факту самочинного відключення квартири від мереж центрального теплопостачання, який не породжує жодних прав і обовязків сторін.

Оскільки відповідач, як власник квартири відключився від централізованого опалення з порушенням порядку, передбаченого законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно пункту 22 Правил № 630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

Таким чином ДКП «Луцьктепло» виконало свої зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобовязаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-1706цс15 і відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову і необхідність стягнення коштів лише із власника квартири.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді