РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування 1637,43 грн. витрат на лікування після отриманих ушкоджень та 10000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 22.03.2015 року о 13 годині в с. Старошийка Житомирського району по вул. Грушевського сталася ДТП за участі автомобіля позивача і відповідача.

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відбулася сутичка, яка супроводжувалася нецензурною лайкою, образливим чіплянням та нанесенням тілесних ушкоджень позивачу відповідачем в наслідок яких позивач звертався за медичною допомогою і проходив стаціонарне лікування з відповідними витратами.

Оскільки позивачу внаслідок правопорушення було завдано матеріальну та моральну шкоду, позивач просив суд стягнути ОСОБА_3 на свою користь 1637,43 грн. матеріальної та 10000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що деякі витрати здійснені після проходження лікування та характер нанесених ушкоджень, на які вказує позивач, не відповідає висновку експертизи. Просив суд відмовити у позові.

Вислухавши сторін у справі, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 06.05.2015 року 22.03.2015 року близько 13 год. 00 хв. в с. Старошийка по вул. Грушевського між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт.

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 06.05.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який у судовому засіданні визнав вину. (а.с.7).

Згідно висновку експерта №558 від 30.03.2015 року у гр. ОСОБА_2 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на волосистій частині голови,обличчі виявлено не було. Одночасно в експертизі вказано, що 23.03.2015 року ЖОКЛ був встановлений клінічний діагноз «Післятравматичний астеновегетативний церебрастенічний синдром» та 25.03.2015 року лікарем відділення функціональної діагностики обласної психіатричної лікарні №1 був встановлений клінічний діагноз «Струс головного мозку. Синдром легкої лікворної гіпертензії. Порушення функції ЧМН. Післятравматичний стресовий розлад».

Проте, як вказано в експертизі, оцінку даним діагнозам експертом не надано, у звязку з відсутністю медичних даних, які б вказували на даний характер травм.

Одночасно судом встановлено, що позивача 25.03.2015 року було направлено у стаціонар в якому перебував до 04.04.2015 року з діагнозом, зокрема, і струс головного мозку, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого (а.с.10). Лікування проводилося за кошти хворого, що зазначається в переліку медикаментів, підписаного та завіреного печатками лікуючого лікаря та зав. відділення. (а.с.12).

На придбання ліків позивачем витрачено 1637 грн. 43 коп. що підтверджується розрахунковими касовими чеками (а.с.8-9).

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд критично оцінює висновок експерта, оскільки оцінку діагнозам ЖОКЛ від 23.03.2015 року та лікаря відділення функціональної діагностики обласної психіатричної лікарні №1 від 25.03.2015 року, експертом не було надано, та враховує проходження позивачем стаціонарного лікування, що проводилося за рахунок потерпілого. Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про відсутність підстав для врахування деяких витрат на лікування поза межами стаціонарного лікування, оскільки лікування за встановленим діагнозом є триваючим, у звязку з чим вимога про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню повністю.

Позовні вимоги щодо заподіяної моральної шкоди знайшли підтвердження в судовому засіданні частково.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду №5 від 25.05.2001 року) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості .

В обґрунтування розміру заподіяної моральної шкоди позивач посилається на те, що він є римо-католицьким священнослужителем (пресвітером) та під час інциденту був одягнений у хабіт (одяг монахів Францисканського ордеру), брутальна лайка та образливе чіпляння у поєднанні з нанесенням тілесних ушкоджень у присутності свідків завдали останньому особливі душевні страждання.

Як вказує позивач, внаслідок хуліганських дій відповідача, позивачу заподіяно моральну шкоду, яку останній оцінює в розмірі 10000,00 грн. Разом з тим, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 10000,00 грн., так як в судовому засіданні не надано відповідних доказів щодо характеру та обсягу страждань, яких зазнав, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) саме на суму позову в цій частині.

Суд, враховуючи факти встановлені постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 06.05.2015 року, зокрема визнання вини, щире каяття, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню 500 грн. в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 33, 60, 62, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 637 грн. 43 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оголошення повного тексту 25.01.2016 р. о 14-10 год.

Суддя О.М. Зосименко