Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.01.2016 р. 145/1497/15-ц

2/145/65/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тростянецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 28 квітня 2011 року померла його мати ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять у тому числі житловий будинок з господарським спорудами по вул. Червоноармійська, 84, в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області та земельна ділянка № 71, площею 1,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 28.03.2011 року, посвідчений секретарем Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 22, яким усе своє майно заповіла йому. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Він прийняв спадщину після смерті матері в силу ч. 3. ст. 1268 ЦК України, так як на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем однією сім'єю та від спадщини не відмовився. Вказані обставини встановлені рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 16 грудня 2011 року по справі № 2-о-201/11/0206, у зв'язку з чим вони не потребують доказування (копія рішення суду додається).

З метою оформлення прийнятої спадщини він звернувся до приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно на ім'я спадкодавця.

Разом з тим, він вважає, що земельна ділянка № 71, площею 1,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області входить до складу прийнятої ним спадщини з наступних підстав.

Право на зазначену земельну діяльну його мати ОСОБА_3 набула в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - його батька ОСОБА_5, який помер 11 березня 2009 року в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області.

За життя ОСОБА_5 на підставі рішення 15 сесії 3 скликання Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області набув право власності на земельну ділянку № 71 площею 1,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яке посвідчувалося державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ВН № 039571 від 19 лютого 2002 року (копія додається).

Його мати - ОСОБА_3, була спадкоємцем першої черги спадкування за законом, спадщину прийняла та одержала свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку від 20 січня 2011 року (копія додається).

З метою одержання на своє ім'я державного акта на право власності на цю земельну ділянку, його мати - ОСОБА_3 замовила та виготовила технічну документацію із землеустрою (копія додається), однак не встигнувши одержати державний акт, померла.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.І ст. 1218 ЦК України).

За таких обставин право на зазначену земельну ділянку входить до складу прийнятої ним після смерті ОСОБА_3 спадщини.

Під час розробки технічної документації на землю ДП « Вінницький науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» було встановлено, що дійсна площа вказаної земельної ділянки з заокругленням до однієї тисячної становить 1, 9059 га (експлікація земель додається).

Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:004:0067 (витяг з технічної документації додається).

Нормативно - грошова оцінка земельної ділянки становить 47 853,71 грн, що стверджується витягом відділу Держгеокадастру у Тиврівському районі Вінницької області.

Згідно довідки виконкому Тростянецької сільської ради від 14.08.2015 року № 231, на зазаначену земельну ділянку заборона відсутня.

Житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Червоноармійська, 84 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області також входить до складу прийнятої ним спадщини з наступних підстав.

Так, зазначений житловий будинок з господарськими спорудами його батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 збудували протягом 1963 - 2007 років, що стверджується технічним паспортом КП «ВООБТІ» від 30 травня 2012 року.

На час будівництва житлового будинку та господарських споруд правовідносини щодо набуття права власності на таке майно регулювались зокрема ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року №553-ХП «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРС 12.05.1985 року №5-24-26 та ін.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно записів в погосподарській книзі Тростянецької сільської ради, житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Червоноармійська, 84 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області рахується за померлим 11.03.2009 року ОСОБА_5.

Станом на час спорудження жилого будинку ( 1963 рік) він відносився до групи «колгоспний двір», що стверджується витягами з погосподарської книги Тростянецької сільської ради.

Згідно ст. 120 ЦК (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року) в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалося та відкривалося після смерті останнього члена двору.

При цьому, відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 13 Постанови № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширювалася на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривалася після смерті кожного з його колишніх членів.

Колгоспні двори були законодавчо ліквідовані з 15.04.1991 року в зв'язку з введенням в дію Закону "Про власність" (697-12).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзаці «б» п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

За таких обставин його мати ОСОБА_3 на момент смерті його батька ОСОБА_5 Афанасійовчиа була власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Червоноармійська, 84, в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області, а після його смерті успадкувала і іншу частину житлового будинку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків невиконання цього обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення права на спадщину у спадкоємця (яке пов'язується з її прийняттям) як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Тобто у разі смерті спадкоємця, який прийняв спадщину але не одержав свідоцтва про право на спадщину та (або) не здійснив його державної реєстрації право на набуту спадщину входить до складу спадщини, що відкрилась.

За таких обставин право власності на житловий будинок з господарськими спорудами також входить до складу прийнятої після смерті ОСОБА_3 спадщини.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ.1-3-94 «Прийняття в експлуатації закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

Житловий будинок з господарськими спорудами під забороною не перебуває, що стверджується довідкою Тростянецької сільської ради.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

За змістом п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. - № 7, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки отримати Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальній конторі немає можливості, він вимушений звернутися до суду із даним позовом.

Просить визнати за ним - ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, позначений на плані літерою «А» 1963 року забудови з прибудовою «а», 1973 року забудови та ганком загальною площею 64,2 кв.м, житловою площею 41.3 кв.м., допоміжною площею 22,9 кв.м. (який складається з веранди 1 площею 11,4 кв.м., кухні 2 площею 6.9 кв.м., коридору 3 площею 4,6 кв.м., житлової кімнати 4, площею 17,9 кв.м., житлової кімнати 5, площею 13,6 кв.м., житлової кімнати 7, площею 9,8 кв.м.), а також сарай «Б», літню кухню «В», шию погреба « ш/п», сарай «в», погріб «Е», хвіртку № 1, огорожу № 2, огорожу № 3, огорожу № 4, жомову яму № 5, які розташовані по вул. Червоноармійська, 84 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 2011 року в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області;

- визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0067 площею 1, 9059 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 2011 року в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник Тростянецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає повністю.

Відповідно до абз.2 п.15 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти безумовне визнання позову відповідачем і позов задоволити повністю, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 319, 1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, позначений на плані літерою «А» 1963 року забудови з прибудовою «а», 1973 року забудови та ганком загальною площею 64,2 кв.м, житловою площею 41.3 кв.м., допоміжною площею 22,9 кв.м. (який складається з веранди 1 площею 11,4 кв.м., кухні 2 площею 6.9 кв.м., коридору 3 площею 4,6 кв.м., житлової кімнати 4, площею 17,9 кв.м., житлової кімнати 5, площею 13,6 кв.м., житлової кімнати 7, площею 9,8 кв.м.), а також сарай «Б», літню кухню «В», шию погреба « ш/п», сарай «в», погріб «Е», хвіртку № 1, огорожу № 2, огорожу № 3, огорожу № 4, жомову яму № 5, які розташовані по вул. Червоноармійська, 84 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 2011 року в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:004:0067 площею 1, 9059 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 2011 року в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.