АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/5556/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/204/К/16 суддя Мхітарян С.С.
Категорія - 48 (І) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар: Маслова К.В.

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 12.06.2009 року вона перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбу. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.12.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_4., починаючи з 14.07.2008 року

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2014 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача ОСОБА_1 з 10.09.2014 року до повноліття дітей.

Враховуючи те, що максимальний розмір аліментів, стягуваних з відповідача не може перевищувати 50% його заробітної плати, при цьому розмір аліментів стягуваних на одну дитину відповідача від першого шлюбу становить 1/4 частину від всіх видів доходів ОСОБА_3, а на спільних двох дітей від другого шлюбу становить 1/8 частини на одну дитину, що ставить дітей позивачки в нерівні умови, порівняно з першою дитиною відповідача. Тому позивач просить суд, розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 зменшити з ? до 1/6 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь відповідача ОСОБА_4., починаючи з набранням рішенням законної сили і до повноліття дитини, а розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 збільшити з ? до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь, починаючи з дати набрання рішенням законної сили і до досягенння дітьми повноліття.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 08 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів, стягуваних за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.11.2014 року у цивільній справі № 214/7846/14 - ц з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 до 1/3 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% для дитини відповідного віку; а також зменшення розміру аліментів, стягуваних за рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19.09.2008 року у цивільній справі № 2-3391/08 р. з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% для дитини відповідного віку - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що максимальний розмір аліментів, стягуваних з відповідача не може перевищувати 50% його заробітної плати. При цьому розмір аліментів, стягуваних на одну дитину відповідача від першого шлюбу становить ? частину від всіх доходів ОСОБА_3, а розмір аліментів, які стягуються на утримання спільних дітей позивача та вдповідача становить по 1/8 частині на одну дитину, що ставить дітей позивача в заздалегідь нерівні умови, порівняно з першою дитиною відповідача. Отже, якщо максимальний розмір аліментів, стягуваних з відповідача відповідно до ч. З ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати боржника, тобто ? частини всіх його доходів, то частина аліментів, що повинна припадати на кожну дитину становить по 1/6 частині доходів на одну дитину.

З наведеного слідує, що розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, підлягав зменшенню з 1/4 частини доходів до 1/6 частини, а розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, підлягав збільшенню з ? частини до 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача, що рівною мірою відповідатиме інтересам усіх дітей, враховуватиме засади справедливості та розумності та не порушить права платника щодо максимального розміру стягуваних аліментів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9-10).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 вересня 2008 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь відповідача ОСОБА_4, щомісячно, починаючи з 14.07.2008 року і до досягнення дитини повноліття (а.с.11).

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 листопада 2014 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь позивача ОСОБА_1, щомісячно, починаючи з 10.09.2014 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.6 ).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалась на те, що максимальний розмір аліментів, стягуваних з відповідача не може перевищувати 50% його заробітної плати, при цьому розмір аліментів стягуваних на одну дитину відповідача від першого шлюбу становить 1/4 частину від всіх видів доходів ОСОБА_3, а на спільних двох дітей від другого шлюбу становить 1/8 частини на одну дитину, що ставить дітей позивача в нерівні умови, порівняно з першою дитиною відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доказів про зміну матеріального чи сімейного стану сторін, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них передбаченого ст. 192 СК України, позивачем не надано, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та інші випадки, передбачені СК України.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення з позовними вимогами ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини стали нерівні умови дітей позивача, порівняно з дитиною відповідача від першого шлюбу. Однак, зазначені позивачем обставини, не є підставою для зміни розміру аліментів стягнутих з відповідача у розумінні ст. 192 СК України. У зв'язку з чим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів. Крім того, суд першої інстанції також обгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів, оскільки право на пред'явлення такого позову, згідно положень ст. 192 СК України надано платнику аліментів.

Доводи апеляційної скарги, що максимальний розмір аліментів, стягуваних з відповідача не може перевищувати 50% його заробітної плати, при цьому розмір аліментів, стягуваних на одну дитину відповідача від першого шлюбу становить ? частину від всіх доходів ОСОБА_3, а розмір аліментів, які стягуються на утримання спільних дітей позивача та відповідача становить по 1/8 частині на одну дитину, що ставить дітей позивача в заздалегідь нерівні умови, порівняно з першою дитиною відповідача, що є підставою для зміни розміру стягнутих аліментів на утримання дітей, колегією суддів не беруться до уваги, оскільки не є підставою для зміни розміру аліментів, стягнутих з відповідача рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь ОСОБА_1, ні матеріальний ні сімейний стан позивача не змінився. Жодного належного та допустимого доказу у розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України, того, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я позивача або ж покращення матеріального стану, сімейного стану чи стану здоров'я платника аліментів, відповідача по справі ОСОБА_3, ні суду першої ні апеляційної інстанції не надано.

Крім того, стягуючи аліменти на користь позивача на утримання двох дітей рішенням суду від 26.11.2014 року, суд першої інстанції врахував той факт, що з відповідача рішенням суду від 19.03.2008 року стягнуті аліменти на користь відповідача ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу).

Посилання позивача на нерівні умови, не є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дітей у розумінні ст. 192 СК України, тому колегією суддів не береться до уваги.

Посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у Постанові від 05.02.2014 р. по справі № 6-143цс13 про зміну розміру аліментів, яку не врахував суд першої інстанції, колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки зазначена Постанова Верховного Суду України, прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у інших правовідносинах, а саме: щодо зміни способу присудження аліментів внаслідок зміни розміру аліментів, пов'язаних зі зміною матеріального стану відповідача, стягнутих за рішенням суду.

На думку колегії суддів, розмір аліментів стягуваних за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 листопада 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на утримання дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не суперечить діючому законодавству.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 308, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів