АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1289/16 Головуючий 1 інст. Бобко Т.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Шаповал Н.М., Кіпенка І.С.

за участю секретаря - Сементовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року за по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Жовтнева сільська рада Харківського району Харківської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

встановила:

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка належить йому на праві приватної власності на підставі державного акту, розташованої по вул. Базівській, 10-а в с.Борщова Харківського району Харківської області, шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0170 га та зобов'язати відповідача перенести (демонтувати) встановлений паркан з шиферу, літній душ та господарську будівлю з самовільно зайнятої земельної ділянки на відстань 1,7 м на земельну ділянку, яка знаходиться у її користуванні за адресою: с.Борщова, вул. Базівська, 10.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач по справі, яка є користувачем суміжної земельної ділянки № 10, самовільно перемістила огорожу більш ніж на 0,5 - 1,7 м на його земельну ділянку по вул. Базівській, 10-а, чим зменшила площу земельної ділянки останнього та збільшила площу своєї земельної ділянки, де самовільно збудувала літній душ та господарську будівлю, чим порушила правила добросусідства та право власності позивача на земельну ділянку.

Комісією Жовтневої сільської ради з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, житлово-комунального господарства та будівництва було встановлено, що площа та межі земельної ділянки ОСОБА_1, які вказані в державному акті, не відповідають фактичному користуванню, при цьому комісія вирішила залишити межі земельних ділянок без змін, з чим позивач не погоджується.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що встановлюючи паркан з шиферу між земельними ділянками, відповідач навмисне перемітила паркан на 0,5 м по червоній лінії та на 1,7 м по тильній частині на його земельну ділянку, що призвело до зменшення її площі на 110 кв. м, оскільки до встановлення паркану площа його земельної ділянки становила 0,145 гектарів і відповідала площі, вказаній в державному акті на земельну ділянку. Судом не обґрунтовано не прийняті до уваги доводи позивача стосовно неправильності висновків експертизи стосовно визначення розмірів земельної ділянки відповідача, а саме зазначення експертом однакового розміру по ломаній лінії та по прямій - 19,75 м , що очевидно є неможливим та привело до неправильного визначення площі земельної ділянки відповідача.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені в суді першої інстанції судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду беззаперечних належних та допустимих доказів порушення його прав в результаті будівництва відповідачем паркану, літнього душу та господарської будівлі.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_1 та підтверджується ОСОБА_2 позивач особисто приймав участь у встановленні паркану та був згодний з місцем його розташування.

Крім того, відповідно до акту обміру та погодження меж земельної ділянки ОСОБА_2 за адресою: с.Борщова, вул. Базівська, 10 складеного 26.09.2009 року, межі ділянки були встановлені комісійно в присутності сусідніх землевласників. По розташуванню меж земельної ділянки претензій з боку суміжних землевласників та землекористувачів не заявлено та підписано ОСОБА_1 особисто( а.с. 58).

На підставі цих документів відповідач оформив право власності на земельну ділянку та отримав правовстановлюючі документи. Фактичне користування відповідачем земельною ділянкою повністю відповідає межам земельної ділянки, визначеної у витягу на право власності на землю.

Також згідно висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 2292/9568 від 28.10.2015 року будівлі, споруди та інші об'єкти, які належать ОСОБА_2 знаходяться в межах земельної ділянки за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Борщова, вул. Базівська, 10.

Відповідно до акту комісії Жовтневої сільської ради з питань регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища, житлово-комунального господарства та будівництва 29 жовтня 2014 року встановлено, що у ОСОБА_1 площа присадибної ділянки становить 0.1450 га але розміри присадибної ділянки, що вказані в Державному акті на право приватної власності на землю серія ХР-25-88-13977 від 02.06.1995 року не відповідають фактичному користуванню. У ОСОБА_2 площа присадибної ділянки становить 0.2500 га розміри присадибної ділянки, що вказані в технічному паспорті на будівлі та акті встановлення меж земельної ділянки який погоджений суміжними землекористувачами та власниками в тому числі і ОСОБА_1 відповідають фактичному користуванню. Присадибні ділянки вказаних громадян огорожені більше 5 років ( зі слів власників). На сьогоднішніх день ніякі роботи по перенесенню огорож не проводяться. Комісія вирішила: залишити без змін межі присадибних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в с.Борщова по вул. Базівська №10 та № 10-а (а.с. 9)

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності, якщо він не порушує норм закону, моральних засад суспільства, екологічної ситуації та інтересів інших осіб.

Виходячи з викладеного, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності порушення прав ОСОБА_1 в результаті будівництва ОСОБА_2 паркану, літнього душу та господарської будівлі.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія з урахуванням ч. 1 ст. 308 ЦПК України не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: