Провадження № 2/263/312/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Скриниченко Т.І.,

при секретарі Момот А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 08 лютого 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів та відсутності взаєморозуміння. Подальше сумісне сімейне життя та збереження сімї вважає неможливим. Спору про розділ сумісно майна подружжя немає.

Позивач в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 346718, виданого 08.02.2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Словянського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Миронова) ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.02.2003 року, актовий запис №28.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-БП № 075988 виданого 16 вересня 2003 року Словянським міськвідділом реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу суду не надав, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сімї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212,213,214,215 ЦПК України та ст.ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Миронова) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадського стану Словянського міського управління юстиції 08.02.2003 року, актовий запис №28, які мають неповнолітню доньку - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.І.Скрипниченко