Справа № 344/410/16-ц
Провадження № 2/344/2445/16
У Х В А Л А

02 лютого 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.

за участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, ганьбить ділову репутацію, спростування неправдивої інформації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, ганьбить ділову репутацію, спростування неправдивої інформації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 26 січня 2016 року відкрито провадження по вказаній справі.

У попередньому судовому засіданні головуючий по справі суддя Мелещенко Л.В. заявила самовідвід з тих підстав, що народний депутат ОСОБА_2 разом з іншими народними депутатами звернулися до Вищої кваліфікаційної комісії суддів, вважаючи, що рішення, прийняте суддею Мелещенко Л.В. по адміністративній справі, в якій ОСОБА_2 не був стороною, засноване або на брутальній корупції, або на вражаючій непрофесійності. Також народними депутатами було надіслано аналогічне звернення до Генеральної прокуратури України. Крім того, за зверненням народних депутатів, зокрема ОСОБА_2, прокуратурою Івано-Франківської області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 375 Кримінального кодексу України.

Представник позивача вирішення даного питання поставив на розсуд суду.

П. 4 ч. 1 ст. 20 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків… має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним з критеріїв етичних принципів поведінки судді, визначених у «Бангалорських принципах поведінки суддів», схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, є критерій обєктивності, згідно з яким суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не представляється можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Самовідвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і обєктивності та неупередженості розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бочан проти України» від 03.05.2007 року зазначає, що "безсторонність", у сенсі ч. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі, тобто жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію, тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (це також зазначено у рішеннях «Булут проти Австрії» (Bulut v. Avstria) від 22 лютого 1996 року, Reports 1996-II, с. 356, п. 31, «Томан проти Швейцарії» (Thomann v. Switzerland) від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 825, п. 30). Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Тому, з урахуванням викладеного, з метою виключення будь-яких підстав та мотивів для сумніву в об'єктивності та неупередженості головуючого у справі судді заявляю самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. ст. 20, 23-25 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, ганьбить ділову репутацію, спростування неправдивої інформації та відшкодування моральної шкоди.

Справу передати для визначення іншого судді для розгляду справи автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Мелещенко Л.В.