Номер провадження №2-о/243/9/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

народних засідателів Логвінова В.Б., Ткаченко Т.В.

при секретареві - Врублевській К.В.,

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Державна прикордонна служба України, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2015 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, обґрунтувавши свої вимоги тим, що з 08.05.2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу в них народилася дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично шлюбні відносини з ОСОБА_2 були припинені в 2006 році, з цього часу вони разом не мешкають, його місцезнаходження заявниці невідоме. Рішенням Центрально-міського районного суду м. Горлівки від 12.12.2012 року з ОСОБА_2 на користь заявниці на утримання дитини було стягнуто аліменти. Останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1. З початком бойових дій в м. Горлівка заявниця переїхала жити разом з дитиною до ОСОБА_4 Свято-Успенської лаври, де мешкає з серпня 2014 року. Із приводу розшуку ОСОБА_2 заявниця зверталась до Словянського МВ, проте місцезнаходження ОСОБА_2 встановити не вдалося. Без згоди батька, ОСОБА_2, заявниця не може разом з дитиною виїхати до міста постійного проживання у Горлівку та до своїх родичів, які мешкають в РФ, в звязку з чим просить суд визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявник наполягала на задоволенні заяви, просила визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім. Вказала, що в 2006 році вони розійшлися і він переїхав жити за місцем реєстрації до своєї матері на квартиру АДРЕСА_2, яке позивачка вважає місцем його постійного проживання. Проте, як давно за цією адресою чоловік не мешкає, їй невідомо.

Представник заінтересованої особи, Державної прикордонної служби України, в судове засідання не зявився, суду надано заяву з проханням розглянути справу без його участі. Заперечень проти позову не надійшло.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, зясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України.

Згідно положень ст.247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, як пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_2 в місці постійного проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом одного року заявницею не підтверджено.

Згідно повідомлення Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Словянська та Словянського району) від 04.02.2015 року встановити місце знаходження ОСОБА_2 та зясувати причини несплати аліментів не представилось можливим.

Згідно повідомлення УСЗН Словянської міської ради від 08.12.2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не зареєстрований як внутрішньо переміщена особа у м. Словянську та не внесений до Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік внутрішньо переміщених осіб.

Свідок ОСОБА_5Ю , племінник заявниці, який разом з нею з серпня 2014 року знаходиться у ОСОБА_4 , суду показав, що після припинення подружніх відносин ОСОБА_2, переїхав жити до своєї матері на АДРЕСА_3. Востаннє свідок його бачив у 2006 році. Знайомі казали, що в квартирі матері зараз він не мешкає.Свідок не був у Горлівці з 2014 року.

Свідок ОСОБА_6, мати заявниці, показала, що їй невідомо, куди з її квартири пішов жити ОСОБА_2 , коли припинив подружні відносини з її дочкою. В грудні 2015 року за своїми справами із ОСОБА_4 свідок їздила до Горлівки, де випадково зустріла сусідку матері ОСОБА_2,прізвище якої ОСОБА_6 невідомо. Сусідка повідомила, що ОСОБА_2 та його матір не бачать в квартирі.

Відомостей про відсутність ОСОБА_2 понад рік у місті постійного мешкання суду не надано.

Оскільки заявницею суду не надано відомостей про відсутність ОСОБА_2 у місті постійного мешкання понад рік, то суд вважає звернення заявниці про визнання його безвісті відсутнім передчасним, тому у задоволенні заяви належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 246-249 ЦПК України, ст. 43 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Державна прикордонна служба України, про визнання фізичної особи ОСОБА_2, безвісно відсутнім відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дні з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 18 січня 2016 року.

Суддя Л.О. Носовська

Народні засідателі В.Б. Логвінов

ОСОБА_7