Справа № 460/4358/13-ц
Провадження №2/460/78/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Варениця В.С.

з участю секретаря Мельник Є.Є.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові

цивільну справу за позовом ОСОБА_4

до ОСОБА_2, треті особи Новояворівська міська рада, Новояворівська державна нотаріальна контора, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Реєстраційна служба Яворівського районного управління юстиції,

про визначення частки в спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

18.11.2013 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою, позовні вимоги по якій змінювалися та уточнювалися, в якій просить:

-скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_2

-визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по адресі: АДРЕСА_2

-визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по адресі: АДРЕСА_2, в порядку спадкування обов'язкової частки в спадщині після померлої ОСОБА_5.

Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_5 народилися ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, він та відповідач ОСОБА_8 Його батьки побудували житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_2, який станом на 15.04.1991 року відносився до суспільної групи - колгоспний двір. Згідно записів погосподарської книги станом на 15.04.1991 року головою двору був батько ОСОБА_6, членами двору були його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_7, син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_8 Згідно чинного на той час законодавства всі члени колгоспного двору мали рівні частки і кожен з них мав право на свою частку. Після смерті ОСОБА_6 в 1995 році його частка становила 1/4 частину майна двору, а після смерті ОСОБА_7 в 2010 році його частка та частка матері ОСОБА_5 становили по 1/3 частині майна. Згідно заповіту ОСОБА_5 заповіла свою частку дочці ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_5 в 2011 році його частка становила 1/3 частини майна, а частка ОСОБА_2 становила 2/3 частини майна. Однак за позовною заявою рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.07.2008 року за ОСОБА_2 було визнано в цілому право власності на житловий будинок та була проведена державна реєстрація права власності. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26.06.2014 року вищевказане рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_4 було скасовано та в позові ОСОБА_2 було відмовлено. З метою оформлення своїх спадкових справ на майно померлої ОСОБА_5. він звернувся в Новояворівську держнотконтору, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку майна померлої ОСОБА_5, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Позивач ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовних заявах та доповненнях до них. Додатково позивач ОСОБА_4 пояснив, що в господарстві батька ОСОБА_6 він проживав до 1969 року, після був призваний на строкову військову службу, після закінчення якої одружився та став проживати в с.Колебань Хмельницькій області. Так як сімейне життя з першою дружиною не склалося, то він в 1981 році повернувся в с.Стені, де став проживати до 1984 року, після чого одружився з гр.ОСОБА_9, з якою став проживати в АДРЕСА_3, а з 05.07.2004 року в АДРЕСА_4. З часу повернення з Хмельницької області він постійно допомагав батькам по господарству, надавав кошти, приймав участь у веденні господарства своєю працею. Після смерті батька за оформленням спадщини ніхто не звертався, він продовжував підтримувати відносини з матір'ю, допомагав їй по господарству. Після смерті матері йому стало відомо про заповіт на користь сестри ОСОБА_2, однак з 2010 року він отримує пенсію за віком та має право на обов'язкову частку у спадщині.

Представник позивача ОСОБА_4 - гр.ОСОБА_1 вважає, що заявлені та уточнені позовні вимоги його довірителя є обґрунтованими, його довіритель має право на частку у майні колгоспного двору, членом якого він був, а також має право на обов'язкову частку у спадщині після смерті матері. Просить заявлені позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги заперечила та пояснила, що після закінчення військової служби позивач ОСОБА_4 в с.Стені до батьківської хати не повертався і в ній не проживав. Позивач проживав в Хмельницькій області, після другого одруження в с.Коханівка та в м.Новояворівську, а з 2004 року по сусідству з батьківською хатою в АДРЕСА_4. На час смерті батько проживав з мамою, після смерті батька вона продала квартиру в м.Новояворівську та повернулася з дітьми до мами ОСОБА_5 в АДРЕСА_2. Ще за життя мами за взаємною домовленістю вона звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будинок після смерті батька, на підставі рішення суду оформила право власності, але по рішенню апеляційного суду рішення Яворівського районного суду було скасоване. Так як мама склала заповіт в її користь, то після її смерті вона звернулася з заявою до нотаріуса. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Новинська Л.О. вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними та необґрунтованими. Під час розгляду справи встановлено, що після закінчення військової служби позивач ОСОБА_4 в господарство своїх батьків в с.Стені не повертався, до 15.04.1991 року членом такого господарства не був. Позивачем не надано жодних доказів його членства в дворі батьків до 1991 року, він не прописувався і не реєструвався в будинку, що визнав сам позивач і це стверджується оглянутим паспортом позивача. Також позивач пропустив строк позовної давності, так як до 15.04.1994 року не звертався з позовом про захист своїх прав на майно колгоспного двору. Позивачем невірно визначено розмір своєї обов'язкової частки, оскільки не враховано права на спадщину брата сторін ОСОБА_7, після смерті якого за правом представлення слід враховувати його спадкоємців. Відповідно заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Представники третіх осіб Новояворівської міської ради, Новояворівської державної нотаріальної контори, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та Реєстраційної служби Яворівського районного управління юстиції на розгляд справи не з'явилися, від Новояворівської міської ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника міської ради, суд вирішив за можливе провести розгляд справи у відсутність представників вищевказаних осіб.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

3

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_2 було побудовано батьками сторін до 1938 року. Як вбачається з погосподарських книг Новояворівської міської ради за 1986-1990 роки та 1991-1995 роки по с.Стені даний житловий будинок загальною площею 42 кв.м (житлова площа 29,0 кв.м) відносився до майна колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року головою господарства був ОСОБА_6, членами двору була його дружина ОСОБА_5

Відповідно до вимог ст.ст.120, 123 ЦК України (1963 року), діючих на час виниклих правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, розмір долі члена в майні колгоспного двору визнавався рівним.

Суд не приймає до уваги твердження сторони позивача, викладені в позовній заяві та підтримане в судовому засіданні, що членами двору, які мають право на частку в майні двору, був позивач ОСОБА_4 та його брат ОСОБА_7, які своєю працею та коштами допомагали батькам у веденні господарства.

Судом встановлено, як вбачається з пояснень сторін, що станом на 1988 рік членами двору являлися ОСОБА_6 та ОСОБА_5, позивач ОСОБА_4 зі своєю сім'єю постійно проживав і був прописаний за адресою АДРЕСА_1, відповідач ОСОБА_2 зі своєю сім'єю постійно проживала і була прописана на квартирі в м.Новояворівську, яку в подальшому продала і повернулася до будинку батьків в с.Стені 14.03.1995 року, брат сторін ОСОБА_7 в зв'язку з одруженням постійно проживав і був прописаний в будинку батьків дружини в с.Солуги Яворівського району.

А відповідно до вимог ст.126 ЦК України (1963 року), діючої на час виниклих правовідносин, працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не приймав своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Періодичне відвідування батьків за їх місцем проживання, можлива епізодична допомога працею та коштами батькам не породжує право особи на частку в майні колгоспного двору, тим більше, що належних та допустимих доказів участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору позивач ОСОБА_4 не надав.

Таким чином, суд визнає, що станом на 15.04.1991 рік спірне будинковолодіння належало на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_5, а після 15.04.1991 року - належало співвласниками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по 1/2 частині як колишнім членам колгоспного двору.

Судом встановлено, що гр.ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, після його смерті відкрилася спадщина по закону на його 1/2 частину спірного будинковолодіння.

Відповідно до ст.ст.524, 529 ЦК України (1963 року), чинних на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом або заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

А відповідно до вимог ст.ст.548, 549 ЦК України (1963 року) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, на час смерті спадкодавця ОСОБА_6 спадкоємцями першої черги за законом були його дружина ОСОБА_5 та діти: син ОСОБА_7, син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2, які могли претендувати на частку в спадщині.

4

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_6 разом з ним в спірному житловому будинку була прописана та проживала його дружина ОСОБА_5, інші спадкоємці першої черги за законом, а саме діти: син ОСОБА_7, син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_2, у встановлений законом строк згідно законодавства не зверталися з заявою про прийняття спадщини, також дані спадкоємці фактично не вступили в управління та володіння спадковим майном.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.549 ЦК України (1963 року), який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, відповідно вона набула права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину будинку після смерті ОСОБА_6

Однак судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_2 06.02.2008 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом і рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 11.07.2008 року було визнано за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

На підставі вищевказаного судового рішення гр.ОСОБА_2 звернулася до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», яке 08.09.2008 року провело державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_2 Яворівського району, що підтверджується відповідним витягом №20152179 від 08.09.2008 року.

Але за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 26.06.2014 року вищевказане рішення суду було скасоване і ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 до Новояворівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 було відмовлено.

Згідно свідоцтва про смерть гр.ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року в с.Стені Яворівського району Львівської області, після її смерті відкрилася спадщина по заповіту. Згідно заповіту посвідченого 17.08.2007 року державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори гр.ОСОБА_5 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

А відповідно до вимог ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право протягом шестимісячного строку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Також відповідно до вимог ст.1241 ЦК України повнолітні непрацездатні особи спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, паспорта та пенсійного посвідчення позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 являвся непрацездатною особою і має право на обов'язкову частку у спадщині.

Судом встановлено, як вбачається з матеріалів спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5, що спадкоємець ОСОБА_4 у встановлений законом строк прийняв спадщину, оскільки своєчасно до закінчення шестимісячного строку звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5 до Новояворівської держнотконтори. Також з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулася відповідач ОСОБА_2, яка на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_5 і відповідно вважається такою, що прийняла спадщину.

5

Як зазначалося вище, спадкодавець ОСОБА_5 набула права власності на 1/2 частину спірного будинку як колишній член колгоспного двору та як спадкоємець, яка фактично прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_6, набула права власності на 1/2 частину спірного будинку в порядку спадкування.

Однак судом встановлено, що у передбаченому порядку на даний житловий будинок не було оформлено (зареєстровано) відповідного право власності за спадкодавцем ОСОБА_5 до дня її смерті.

Відсутність реєстрації права власності на будинок за спадкодавцем позбавляє можливості позивача оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини на обов'язкову частку в нотаріальному порядку, що стверджується письмовою відповіддю державного нотаріуса Новояворівської державної нотаріальної контори ОСОБА_11

Разом з тим, суд визнає, що визначений позивачем розмір обов'язкової частки є невірним, оскільки при його розрахунку не враховано права на частку при спадкуванні за законом спадкоємця першої черги ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, (права на спадкування за правом представлення дружини та дітей покійного ОСОБА_7.)

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що в зв'язку із скасування судового рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11.07.2008 року відсутні правові підстави реєстрації права власності на спірний будинок за відповідачем ОСОБА_2, позивач ОСОБА_4 втратив право на частку в майні колишнього колгоспного двору, однак являється таким, що прийняв спадщину на обов'язкову частку після смерті спадкодавця ОСОБА_5, право на спірний будинок згідно даних погосподарської книги та в порядку спадкування за законом набула спадкодавець ОСОБА_5, на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи, відповідно позивач позбавлений права оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, за позивачем слід визнати право на спадкове майно в порядку спадкування обов'язкової частки у визначеному законом розмірі, а тому його позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково. Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_5 (реєстраційний номер 24624512), яка була проведена 08.09.2008 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» на підставі рішення Яворівського районного суду Львівської області від 11.07.2008 року (Справа №552/08).

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на нерухоме майно у вигляді 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_5 в порядку спадкування обов'язкової частки у спадщині після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 229 грн. 40 коп. витрат по оплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: