ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1281/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"04" лютого 2016 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Сирбул О.Ф.
за участю секретаря - Голоденко К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності,-
У жовтні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі по тексту -позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тесту - відповідач) про усунення перешкод у здійсненні права власності.
Свої позовні вимоги мотивовані тим що, вказана нерухомість була придбана ним з прилюдних торгів, право приватної власності позивача на дану квартиру у встановленому законом порядку посвідчено та зареєстроване. Він неодноразово просив відповідача звільнити житлове приміщення, однак відповідач в добровільному порядку не виселяється та створює йому перешкоди в користуванні власністю, в зв'язку з чим він звернувся з вказаним позовом до суду.
В позовних вимогах позивач просив усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3.
В судовому засіданні представник позивача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності (а.с. 30) позовні вимоги підтримав з викладених підстав в позові, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про день та час розгляду справи за місцем його реєстрації. Суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечив проти заочного розгляду справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 16 вересня 2014 року Позивачем було набуте у власність нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого на підставі акту про реалізацію арештованого майна та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. від 16.09.2014 р. за реєстровим номером № 3369 (а.с. 5).
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності зареєстроване державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. (а.с. 6).
Зі змісту позову та під час розгляду справи представник позивача пояснив, що до цього часу позивач не має можливості користуватися та розпоряджатися свої майном. Відповідач продовжує проживати у квартирі і не має наміру звільняти її.
24 вересня 2015 року на адресу відповідача було направлено вимогу про добровільне виселення (а.с. 8). Проте вимога залишена без виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
За змістом ст. 391 ЦК України захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, здійснюється шляхом пред`явлення власником вимоги про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право приватної власності є непорушним.
Виходячи з наведеного, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Судом встановлено, що відповідач був позбавлений права власності на квартиру АДРЕСА_1 в зв'язку з реалізацією кварири з прилюдних торгів.
Таким чином, позивач, будучи обмеженим у здійсненні права власності щодо спірної квартири, має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 1 218,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 319, 383, 391 ЦК України та на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності - задовольнити.
Усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 1 218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.
За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.
Суддя: