Справа № 761/805/16-ц
Провадження № 2-н/761/33/2016
У Х В А Л А

14 січня 2016 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О. розглянувши заяву комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Вказана заява подана з порушенням вимог ч.5 ст.98 ЦПК України відповідно до якої до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, належним доказом сплати судового збору є платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку.

Позивачем надано платіжне доручення № 1755 від 23.09.2015 р. на суму 609 грн. та № 328 від 16.03.2015 року на суму 121,80 грн. про сплату судового збору, із зазначенням: «судовий збір за заяву про видачу судового наказу», але без відомостей, за яку саме заяву сплачується відповідний судовий збір, хто є боржником по справі.

Відповідно до ч.6 ст. 98 ЦПК України до неналежно оформленої заяви застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху.

Виходячи з наведеного вважаю, що вищезазначену заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаного недоліку, а саме: надати докази сплати судового збору із відомостями про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: