Справа № 361/3676/15-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/745/16 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 49 26.01.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

26 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом у відповідності до норм ст. 196 СК України та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам у сумі 13 629,43 грн та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 43 608,95 грн.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 30 березня 2000 року Ватутінським райсудом м. Києва видано виконавчий лист № 2-1726 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частки усіх доходів, щомісячно, починаючи з 24 березня 2000 року.

Однак з грудня 2005 р. по квітень 2008 р. та з грудня 2013 р. по жовтень 2014 р. відповідач не сплачував аліменти, у зв'язку з чим, станом на 01.03.2015 р. виникла заборгованість у сумі 13 629,43 грн. У зв'язку з не виконанням своїх зобов'язань по сплаті присуджених аліментів вона зазначала збитків , а тому просила стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 43608,95 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 30 000, 00 грн та 300,00 грн судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з'ясування та неправильність встановлення судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, обґрунтовуючи свої доводи скрутним матеріальним становищем.

Не підтримуючи доводів апеляційної скарги, позивачка подала заперечення, в яких посилається на законність та повну обґрунтованість оскаржуваного рішення, внаслідок чого просить залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміні рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та перебуває на утриманні позивачки (а.с.14).

30 березня 2000 року Ватутінським райсудом м. Києва видано виконавчий лист № 2-1726 про стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частки усіх доходів, щомісячно, починаючи з 24 березня 2000 року (а.с.19-20).

Згідно довідки ВДВС Броварського МРУЮ Київської області від 14.04.2015 р. №10652 за період з грудня 2005 року по квітень 2008 року та з грудня 2013 року по жовтень 2014 року відповідач аліменти не сплачував, а розмір заборгованості станом на 01.03.2015 р. складає 13 629,43 грн. (а.с.15-18).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції фактично погодився із розрахунком заборгованості неустойки здійсненого позивачкою (а.с. 11-13) та виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів того, що заборгованість в період з грудня 2005 року по березень 2008 року утворилася внаслідок незалежних від нього причин, тому вважав доведеним факт наявності пені та визначив її розмір 30000 грн. та таким, що підлягає стягненню в судовому порядку. Разом з тим відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки за період з грудня 2013 року по жовтень 2014 року відповідач не працював у зв'язку з отриманою травмою, а тому суд визнав в даному випадку поважними причини не сплати аліментів та за вказаний період неустойки суд не нараховував та не стягував, а також вважав , що позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 13 629,43 грн не підлягають задоволенню, оскільки вказана заборгованість підлягає стягненню при примусовому виконанні виконавчого листа про стягнення аліментів.

Колегія суддів в цілому погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, однак вважає, що розрахунок заборгованості неустойки за просрочку сплати аліментів в період з грудня 2005 р. по березень 2008 р. судом здійснено не правильно.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ватутінського районного суду м. Києва від 29.03.2000 р. стягнено з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ? частки усіх доходів, щомісячно, починаючи з 24.03.2000 р. та видано виконавчий лист № 2-1726 по даній справі.

Згідно довідки ВДВС Броварського МРУЮ Київської області від 14.04.2015 р. № 10652 за період з грудня 2005 р. по квітень 2008 р. та з грудня 2013 р. по жовтень 2014 р. відповідач аліменти не сплачував, а розмір заборгованості станом на 01.03.2015 р. складає 13 629,43 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання, завдання якої сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулюючи боржника до належної поведінки.

Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць, суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду.

Факт неповного виконання платником аліментів не заперечувався, підтверджується письмовим розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем.

При ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов правильного висновку про покладення на відповідача обов'язку сплати неустойки за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Однак, колегія суддів не може погодитися із застосованим судом першої інстанції механізмом обчислення суми неустойки, оскільки дане зобов'язання носить періодичний характер і повинне виконуватись щомісяця, обчислення пені слід здійснювати виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, підсумовуючи розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів ОСОБА_2, складеного державним виконавцем станом на 01.03.2015 р. за період з грудня 2005 р. по квітень 2008 р. сума неустойки дорівнюватиме - 2646, 63 грн, яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за кожен місяць прострочки, розрахованих державним виконавцем: 169,30 грн х 1% х 31 день (52,39 грн) + 169,30 грн х 1% х 31 день (52,39 грн) + 169,30 грн х 1% х 28 днів (47,32 грн) + 169,30 грн х 1% х 31 день (52,39 грн) + 169,30 грн х 1% х 30 днів (50,70 грн) + 169,30 грн х 1% х 31 день (52,39 грн) + 169,30 грн х 1% х 30 днів (50,70 грн) + 277,44 грн х 1% х 31 день (85,87 грн) + 277,44 грн х 1% х 31 день (85,87 грн) + 277,44 грн х 1% х 30 днів (83,10 грн) + 277,44 грн х 1% х 31 день (85,87 грн) + 277,44 грн х 1% х 30 днів (83,10 грн) + 277,44 грн х 1% х 31 день (85,87 грн) + 277,44 грн х 1% х 31 день (85,87 грн) + 277,44 грн х 1% х 28 днів (77,56 грн) + 88,33 грн х 1% х 31 день (27,28 грн) + 286,00 грн х 1% х 30 днів (85,80 грн) + 286,00 грн х 1% х 31 день (88,66 грн) + 286,00 грн х 1% х 30 днів (85,80 грн) + 546,00 грн х 1% х 31 день (169,26 грн) + 546,00 грн х 1% х 31 день (169,26 грн) + 546,00 грн х 1% х 30 днів (163,80 грн) + 569,75 грн х 1% х 31 день (176,70 грн) + 569,75 грн х 1% х 30 днів (171,00 грн) + 569,75 грн х 1% х 31 день (176,70 грн) + 640,50 грн х 1% х 31 день (198,40 грн) + (640,50 - 500,00 грн) х 1% х 29 днів (40,89 грн) + 198,90 грн х 1% х 31 день (61,69 грн).

Здійснюючи вказаний розрахунок неустойки колегія суддів враховує правову позицію викладену в Постанові Верховного Суду України при розгляді справи №6-94цс15 від 01 липня 2015 року

Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Відповідно на користь позивачки підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01 грудня 2005 року по 31 березня 2008 року у розмірі 2646, 63 грн., а не 30000 грн, як то зазначив суд першої інстанції в своєму рішення, при цьому не здійснивши відповідний розрахунок, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні в сторону зменшення.

У зв'язку із зменшенням суми задоволеного позову відповідно до норм ст. 88 ч.1 ЦПК України на користь позивачки із відповідача підлягає стягненню сплачені нею при зверненні до суду судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Судом першої інстанції перевірялися і визнані доведеними доводи відповідача щодо відсутності його вини у простроченні сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з грудня 2013 р. по жовтень 2014 р., оскільки перебував у непрацездатному стані у зв'язку із отриманою травмою (ст. 60 ЦПК України). Позивачка з вказаним висновком суду першої інстанції погодилася та рішення суду не оскаржувала, а тому рішення в цій частині згідно з нормами ст. 303 ЦПК України не підлягає скасуванню.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що суд, правильно встановивши обставини у справі, ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що згідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для його зміни.

Керуючись ст.ст. 180, 196, 197 СК України, ст.ст. 60, 213, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів змінити.

Зменшити суму стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 1 грудня 2005 року по 31 березня 2008 року з 30000 грн. до 2646,63 грн., та суму сплаченого збору зменшити з 300 грн до 243,60 грн.

В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2015 року залишити без змін..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя : М.А.Яворський

Судді : Т.Ц.Кашперська В.О.Фінагєєв