У х в а л а

14 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Лященко Н.П.,Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 рота ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 1 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

7 грудня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27 квітня 2015 року позов задоволено, постановлено стягнути на його користь 162 тис. 225 грн 28 коп. Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2015 року його касаційну скаргу на рішення суду апеляційної інстанції відхилено.

ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статті 530 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 29 жовтня, 4 грудня 2014 року та 25 лютого 2015 року.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанцій, виходив з того, що вимога позивача про повернення коштів є передчасною, оскільки умовами договору, укладеного між сторонами, встановлена інша черговість повернення коштів.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня, 4 грудня 2014 року та 25 лютого 2015 року суд касаційної інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів підлягають задоволенню, оскільки такі умови передбачені умовами договорів, укладеними між позивачами та відповідачем.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подана заява, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів та стягнення коштів за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 рота ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
Н.П. Лященко
А.Г. Ярема