Справа № 581/380/16-ц
Провадження № 2/581/159/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

30 травня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом.

Вимоги обгрунтовує тим, що 26 серпня 2010 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитній картці, зі сплатою за користування кредитом 30% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов'язань, станом на 30 квітня 2016 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 14749 грн. 16 коп., з яких: 1610 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 9510 грн. 31 коп. заборгованість по процентам, 2450 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 678 грн. 53 коп. - штраф (процентна складова).

Педставник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги банку визнав частково, зокрема в частині стягнення заборгованості за кредитом, проте вказував про пропуск банком строку позовної давності та просив застосувати наслідки такого пропуску. Крім того, у своїх запереченнях посилається на те, що письмового кредитного договору з банком він не укладав, підвищення процентної ставки є незаконним.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом оформлення анкети-заяви позичальника, яку підписав відповідач було укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, в розмірі 500 грн., зі сплатою за користування кредитом 2,5 % на місяць (30% річних) на суму залишку заборгованості.

Підписавши вказану заяву позичальника, ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку, які складають даний договір.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено наступне:

п.1.1.7.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, але якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк;

п.2.1.1.5.5 - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором;

п.2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (зокрема простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку;

п.2.1.1.7.6 - при порушенні позичальником термінів платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій;

1.1.3.1.9 - не рідше одного разу на місяць банк зобв'язаний способом, зазначеним у Заяві надавати отримувачу виписки про стан картрахунків і про зроблені за минулий місяць операції по картрахунками. При підключенні отримувача до системи INTERNET-banking (ПРИВАТ24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

п.1.1.3.2.3 - банк вправі здіснювати зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розмірів наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж за сім днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема в виписці по картрахунку згідно п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо на протязі семи днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові вимоги. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою у односторонньому порядку по власному рішенню банку і без попереднього повідомлення клієнта.

п.1.1.5.21 - якщо в інших розділах не встановлено іншого, при непогашенні кредиту в строк, установлений Графіком погашення кредиту, відсотків і винагороди, заборгованість в частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається просроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої робиться відповідно до розміру, встановленого в заяві на приєднання до цього договору для відсотків, з дня виникнення простроченої заборгованості. У разі непогашення вказаного простроченого зобов'язання на протязі 30 календарних днів усі сплачувані після вказаної дати платежі є пенею, окрім платежів, що направляються з урахуванням встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту.

У підписаній відповідачем 26 серпня 2010 року довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» визначено базову процентну ставку в місяць (нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів в році) у розмірі 2,5 %; розмір щомісячних платежів (що включають плату за користування кредитних коштів у звітному періоді) у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, а також встановлено строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.6).

02 листопада 2010 року кредитний ліміт картки відповідача було збільшено до 1000 грн., 18 січня 2013 року - до 2000 грн., а 16 травня 2014 року кредитний ліміт було зменшено до 1620 грн. (а.с.67).

19 жовтня 2010 року ОСОБА_1 було видано іншу кредитну картку, строк дії якої становив до вересня 2014 року, 19 грудня 2012 року здійснено перевипуск та видано ОСОБА_1 нову кредитну картку із терміном дії до грудня 2016 року (а.с.96).

Останній платіж за вказаним картковим рахунком на погашення існуючої на ньому заборговності вчинено 27 травня 2014 року у розмірі 150 грн.

За підрахунками банку станом на 30 квітня 2016 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором склала 14749 грн. 16 коп., з яких: 1610 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 9510 грн. 31 коп. заборгованість по процентам, 2450 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 678 грн. 53 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмові формі, якщо він підписаний його сторонами.

Зазначені обставини та викладені положення вказують на укладення між сторонами письмового договору

Тому, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст.ст.526, 530, 599, 610 ЦК України та умов договору, ОСОБА_1 допустив заборгованість по основному платежу, сплаті відсотків, що в силу ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з нього на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки та пеню.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору відповідач отримував нову кредитну картку за № 445844, про що свідчить відповідний витяг банку із кредитної історії ОСОБА_1 та надані у судовому засіданні пояснення самого відповідача, який не заперечував того, що він отримував у м.Лебедин нову кредитну картку, строк дії якої до грудня 2016 року.

Таким чином, зважаючи на те, що строк дії картки не закінчився (до грудня 2016 року), останній платіж по погашенню кредитної заборгованості відповідачем вчинено 27 травня 2014 року, після чого жодних платежів на погашення кредиту не надходило, суд вважає, що строк позовної давності на стягнення заборгованості за кредитом, банком не пропущено. Щодо стягнення заборгованості по пені, то відповідно до положень п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, вона підлягає стягненню в межах річного строку до моменту звернення до суду з позовом.

Таким чином, ураховуючи, що ОСОБА_1 допустив заборгованість по погашенню банківського кредиту, тобто порушив договірні зобов'язання, тому має її повернути, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 12320 грн. 63 коп., з яких: 1610 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 9510 грн. 31 коп. заборгованість по процентам, 1200 грн. - заборгованість за пенею.

Разом з тим, суд не вбачає законних підстав і для задоволення позову в частині стягнення штрафів, оскільки відповідно до ст. 549 ЦК України пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошового зобов'язання по кредитному договору є порушенням вимог статті 61 Конституції України про заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Тому, в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, у розмірі 500 грн. та 678 грн. 53 коп. слід відмовити, оскільки стягнуто пеню.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15), яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування.

Судові витрати підлягають розподілу у передбаченому ст.88 ЦПК України порядку, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 83,53 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1151 грн. 04 коп. (1378 грн. х 83,53%).

Керуючись ст.ст.10, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» виниклу станом на 30 квітня 2016 року заборгованість за кредитним договором б/н від 26 серпня 2010 року у розмірі 12320 грн. 63 коп., з яких: 1610 грн. 32 коп. заборгованість за кредитом, 9510 грн. 31 коп. заборгованість по процентам, 1200 грн. - заборгованість за пенею, а також 1151 грн. 04 коп. судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені у зазначеному розмірі та штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов