Номер провадження: 22-ц/785/1726/16
Головуючий у першій інстанції Чебан Н. В.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Драгомерецького М.М.

За участю секретаря Решетник М.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою комунального підприємства Міський центр «Благоустрій» на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до комунального підприємства Міський центр «Благоустрій» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до комунального підприємства Міський центр «Благоустрій» (далі - КПМЦ «Благоустрій») про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка сталася 18.11.2014р., на перехресті вулиць Пушкіна та Жовтневої в м. Білгород-Дністровський Одеської області, на якій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

За цим фактом Білгород-Дністровським МВ ГУМВС України в Одеській області порушено кримінальне провадження № 0003754 від 19.11.2014р., під час розслідування якого було встановлено, що учасники ДТП рухалися на своїх автомобілях згідно з встановленими дорожніми знаками, а саме: ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухався по головній дорозі, а перед водієм автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, в момент здійснення маневру повороту направо не було встановлено ніяких попереджувальних знаків (наприклад, дорожнього знаку 2.4. «Уступити дорогу»).

Позивачі вказують, що ДТП сталася внаслідок неналежної організації дорожнього руху на зазначеному перехресті доріг з боку посадових осіб КПМЦ «Благоустрій». Вина директора цієї установи встановлена постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2014р. по справі № 495/9119/14-п.

Позивачі зазначають, що в результаті ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1 та згідно висновку № 3 експертного автотоварознавчого дослідження від 29.01.2015р. матеріальний збиток, заподіяний автомобілю становить 119 152 грн., вартість проведеної експертизи - 900 грн., за перебування автомобіля на штраф майданчику позивач сплатив 1 660,44 грн. ОСОБА_3 також стверджує, що внаслідок ДТП він переніс моральні страждання та стрес, в нього погіршився сон, на фоні перенесеного стресу він був змушений неодноразово звертатися до відповідача, особисто організовувати проведення автотоварознавчого дослідження, приймати участь у слідчих діях, тривалий час був позбавлений можливості використовувати транспортний засіб, що також спричинило зміну укладу його життя.

Посилаючись на ці обставини позивачі просили стягнути з відповідача на користь:

- ОСОБА_3 - матеріальні збитки в сумі 119 152 грн. згідно висновку №3; моральну шкоду у розмірі - 22 000 грн.; 400 грн. - за довідку з ТОВ «Адіс-Авто»; 900 грн. - за проведення експертизи; 1 660,44 грн. - за перебування автомобіля на штраф майданчику; судовий збір у розмірі 1432,12 грн.

- ОСОБА_2 - 400 грн. за довідку з ТОВ «Адіс-Авто».

Справу розглянуто у відсутності відповідача.

Рішенням суду від 12.11.2015р. позов задоволено частково: стягнуто з КПМЦ «Благоустрій на користь: ОСОБА_2 матеріальну шкоду заподіяну майну у розмірі 119 152 грн; моральну шкоду у розмірі 1 000 грн.; ОСОБА_3 матеріальні збитки у розмірі 2 560,44 грн.; моральну шкоду, заподіяну життю і здоров'ю у розмірі 1 500 грн. та судовій збір у сумі 1 242,15 грн.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими,невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

При цьому відповідач зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, чим був позбавлений можливості скористатися своїми правами, що закріплені ст. 27 ЦПК України, що автотоварознавче дослідження на підставі якого судом був визначений розмір матеріальної шкоди є необґрунтованим та неналежним доказом, що суд вийшов за межі позовних вимог і безпідставно стягнув з нього на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1000 грн., хоча таких вимог вона не пред'являла.

Відповідач в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що видно з поштового повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України йогонеявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2014р. приблизно о 12-30 год. на перехресті вулиць Пушкінської та Жовтневої в м. Білгород-Дністровський ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3 зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що учасники ДТП рухалися на своїх автомобілях згідно з встановленими дорожніми знаками, а саме водій, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_5 рухався по головній дорозі, а перед водієм автомобіля НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 в момент здійснення маневру повороту направо не було встановлено ніяких попереджувальних знаків (наприклад, дорожнього знаку 2.4. «Уступити дорогу»). Даний факт підтверджується постановою Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про закриття провадження 27.11.2014р., (а.с.13).

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2014р. начальника Білгород-Дністровського МЦ «Благоустрій» - ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 850 грн. на користь держави (а.с.15).

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до висновку експерта № 3 автотоварознавчої експертизи, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого автомобіля НОМЕР_3, визначена у розмірі 119152 грн.(а.с.17-32).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником цього автомобіля є ОСОБА_2, (а.с.11).

За проведене дослідження ОСОБА_3, сплатив 900 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового кассового ордера, (а.с.32).

Також ОСОБА_3 у позові стверджує, що за тривале перебування транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» р/н НОМЕР_6 на штрафмайданчику він сплатив грошові кошти у розмірі 1660,44 грн., (а.с.33).

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 ст. 14 і ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №198 (далі - Правила) встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Вказані Правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1).

З матеріалів справи убачається, що автомобільна дорога: перехрестя вулиць Пушкіна - Жовтнева у м. Білгород-дністровський, де було скоєне зазначене ДТП, перебуває у комунальній власності, належить до сфери управління й обслуговування саме відповідачем, що ним не оспорюється у апеляційній скарзі.

Згідно Статуту МЦ «Благоустрій» основним видом діяльності центру є дорожньо-експлуатаційне обслуговування міських шляхів, центр є юридичної особою і несе відповідальність згідно ЦК України, а/с.35-37.

Частиною 1 ст. 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республикою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідальним за завдану позивачам шкоду є саме відповідач у справі.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження, позивачка у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу зазнала матеріальні збитки в сумі 119 152 грн., (17-23).

За проведене дослідження позивач сплатив ПМП "ЕКС" 900 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 119, (а.с.32).

Також ОСОБА_3 були понесенні витрати за перебування автомобіля на штраф майданчику у розмірі 1660,44 грн. що підтверджується відповідною квитанцією, (а.с.33).

Враховуючи вимоги чинного законодавства наведені вище, а також доведеність вини посадової особи комунального підприємства міський центр «Благоустрій», а саме начальника МЦ «Благоустрій» ОСОБА_5 постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2014р., в тому, що саме він, будучи посадовою особою допустив відсутність дорожнього знаку «Дати дорогу» на перехресті вулиць Пушкіна-Жовтнева у м. Білгород-Дністровський, не застосував своєчасних заходів по встановленню даного знаку, що спричинило скоєння ДТП, у якому транспортні засоби отримали механічні пошкодження, враховуючи факт пошкодження автомобіля «Mitsubishi Lancer» внаслідок ДТП згідно висновку №3 експертного автотоварознавчого дослідження, а також встановлений факт, що власником автомобіля є ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині стягнення з КПМЦ «Благоустрій» матеріальних збитків за пошкодження майна у розмірі 119 152 грн. саме на користь власника цього автомобіля - ОСОБА_2

Понесенні витрати за перебування автомобіля на штраф майданчику у розмірі 1660,44 грн., а також за проведення експертизи у розмірі 900 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_3, оскільки, як вбачається із матеріалів справи саме ним понесенні зазначені витрати.

У відповідності до положень ст 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Як вбачається з висновку експерта № 399 КУ «Одеське обласне бюро судово- медичної експертизи» від 20.11.2014р., внаслідок ДТП у ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження, а саме: ушкодження лівої надбрівної дуги, синець в області лівого лобного бугра, в області спинки носу. Дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров'я, (а.с.16).

За наявності таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у сумі 1 500 грн.

Разом з тим висновок суду про стягнення з відповідача на користьОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. є безпідставним, оскільки ОСОБА_6 таких позовних вимог не пред'являла, а у відповідності до положень. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Тому рішення суду у цій частині на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню.

Дійсно, матеріалами справи встановлено, що відповідач не був сповіщений про час та місце розгляду справи на 12.11.2015р. У матеріалах справи відсутні будь-які дані про вручення йому повістки про виклик до суду на вказану дату.

Однак сама по собі ця обставина не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідач, будучі належним чином сповіщеним про час та місце розгляду справи в апеляційному суді, не з'явився в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, а отже, не виконав свого обов'язку, передбаченого ст. ст. 10, 60 ЦПК України, доказів на підтвердження доводів своєї апеляційної скарги не надав, не спростував висновок суду про те, що завдані матеріальні збитки є меншими та що автотоварознавче дослідження на підставі якого судом був визначений розмір матеріальної шкоди є необґрунтованим та неналежним доказом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу комунального підприємства Міський центр «Благоустрій» задовольнити частково.

Рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 листопада 2015 року в частині стягнення з комунального підприємства Міський центр «Благоустрій» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 1 000 грн. скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

В.О.Панасенков

М.М.Драгомерецький