Справа № 536/81/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Сектору містобудування, архітектури та з питань надзвичайних ситуацій Кременчуцької районної державної адміністрації про зобов'язання видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сектора містобудування, архітектури та з питань надзвичайних ситуацій Кременчуцької районної державної адміністрації про зобов'язання видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається, що йому належить на праві власності земельна ділянка загальною площею 0,1172 га в АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 17 листопада 2015 року відповідач відмовив йому у виготовленні будівельного паспорта в зв'язку з тим, що відсутня містобудівна документація на село Кіндрівка. Вважає, що відповідач своєю відмовою в виготовленні будівельного паспорта позбавив його права вільно користуватися, володіти та розпоряджатися своєю власністю, оскільки не отримавши будівельного паспорта він не може реалізувати своє право на будівництво житла, тобто використати земельну ділянку за цільовим призначенням, порушивши тим самим його законні права та інтереси.

Просив суд зобов'язати відповідача видати йому будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судового повідомлення, про причину неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Разом з тим, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

В статті 391 ЦК України говориться, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 17 червня 2015 року земельна ділянка загальною площею 0,1172 га на АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: НОМЕР_1.

Згідно ст.ст. 373,375 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується Конституцією України та набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення, може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб, має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. Забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва (ст. 26 Закону). Забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок здійснюється на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Отже, обов'язковою умовою для можливості забудови присадибної земельної ділянки є необхідність отримання замовником будівництва будівельного паспорта.

17 листопада 2015 року позивач звернувся до сектору містобудування, архітектури та з питань надзвичайних ситуацій Кременчуцької районної державної адміністрації з листом про надання будівельного паспорту на земельну ділянку за зазначеною адресою.

20 листопада 2015 року відповідач відмовив йому у виготовленні будівельного паспорта посилаючись, що на село Кіндрівка відсутня містобудівна документація.

Так, Наказом Мінрегіонбуду України №103 від 05.07.2011 "Про затвердження Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки», на який посилається у своїй відмові відповідач, передбачено:

п.1.4. Розроблення будівельного паспорта здійснюється в межах населених пунктів - відповідно до наявної містобудівної документації на місцевому рівні,

п.1.5. Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов і обмежень,

п.1.6. Для об'єктів будівництва, на які надається будівельний паспорт, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника,

п.2.3. Уповноважений орган містобудування та архітектури на підставі отриманих документів визначає відповідність намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проекта садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Провівши системний аналіз зазначений норм права з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідач відмовивши позивачу надати будівельний паспорт на забудову належної йому на праві приватної власності земельної ділянки, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з підстав відсутності містобудівної документації на село Кіндрівка, виготовлення якої не залежить від його волі і час її виготовлення невідомий, порушив право на приватну власність позивача передбачене ст.41 Конституції України, що право власності є непорушним, яке підлягає поновленню шляхом зобов'язання відповідача надати позивачу зазначений будівельний паспорт.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сектору містобудування, архітектури та з питань надзвичайних ситуацій Кременчуцької районної державної адміністрації про зобов'язання видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки задовольнити.

Зобов'язати Сектор містобудування, архітектури та з питань надзвичайних ситуацій Кременчуцької районної державної адміністрації видати ОСОБА_1 будівельний паспорт на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,1172 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд всіма учасниками процесу на протязі 10 днів з дня після його проголошення або отримання копії рішення особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя С. М. Клименко