АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/134/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/789/935/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Рожук О.О.

з участю сторін - ОСОБА_1, представників

ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Борщівської міської ради Тернопільської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Борщівської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до Борщівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності за кожним з них, як за спадкоємцями за законом, на 1/8 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_8, мотивуючи тим, що нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів, виданих на ім'я спадкодавця. Вказали, що після смерті ОСОБА_9 його донька ОСОБА_8, яка являлася дружиною позивача ОСОБА_5 та матір»ю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, прийняла спадщину як спадкоємець за законом, шляхом подання заяви у встановлений законом строк до нотаріальної контори, однак, ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 померла, не оформивши своїх спадкових прав.

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Борщівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_10, якій належало право власності на 3/4 частини домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1, та на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_2. Однак нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правоустановлюючих документів на спадкодавця на спірні будинковолодіння.

Рішенням Борщівського районного суду від 10 червня 2016 року вирішено:

"Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/8 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцем за законом, право власності на 1/8 частину домоволодіння, розташованого АДРЕСА_1, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, як спадкоємцем за законом, право власності на 1/8 частину домоволодіння, розташованого АДРЕСА_1, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9.

Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, як спадкоємцем за законом, право власності на 1/8 частину домоволодіння, розташованою АДРЕСА_1, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, як за спадкоємцем за законом, право власності на 4/8 частини домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_11.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли."

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду частково скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково, визнавши за ними, як спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8, право власності по 1/16 частці будинковолодіння, а її позовні вимоги задовольнити повністю, визнавши за нею право власності на 3/4 частини будинковолодіння в АДРЕСА_1 та на 1/2 частини будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2. Обгрунтовувавала тим, що суд в порушення норм матеріального та процесуального права, прийшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_11 - сестра ОСОБА_10, не прийняла спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_9, з яким разом проживала, в наслідок чого невірно визначив частки, що належали сторонам у спадковому майні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Встановлено, що предметом спору є житлове приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 та будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2.

Житлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1, належало подружжю ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на праві спільної сумісної власності.

Ці обставини визнаються сторонами у справі, які пояснили що будинковолодіння побудоване подружжям за час шлюбу.

З інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої 27.05.2013 року Борщівським районним бюро технічної інвентаризації (а.с.32) встановлено, що станом на 20.05.1987 року право власності на майно (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_11 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, посвідченого Борщівською держнотконторою 26 березня 1962 року за №437 і акта введення в експлуатацію житлового будинку від 12 грудня 1986 року, затвердженого рішенням виконкому Борщівської міської ради №53 від 19 лютого 1987 року. Записано Чортківським БТІ в книгу 5 Р №700.

Будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2, належало ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 28 жовтня 2002 року завідуючою Борщівської державної нотаріальної контори Гаврищук О.З. та зареєстрованого в реєстрі за №1474 (а.с.86, 87)

Встановлено, що ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 січня 2010 року ОСОБА_11 визнана безвісно відсутньою (а.с.130).

Із змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_11

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2011 року ОСОБА_11 оголошено померлою. (а.с.29).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого 28.01.2012 року відділом ДРАЦС Борщівського РУЮ Тернопільської області ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Борщів у віці 84 роки, про що в книзі реєстрації смертей 28.01.2012 року зроблено відповідний актовий запис за №01. (а.с. 30)

З урахуванням цих обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_11 на момент смерті ОСОБА_9 та відкриття спадщини, постійно з ним не проживала, і спадщину в порядку встановленому ст. 1268 ЦК України, не прийняла.

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 спадкоємцем на його майно була його дочка ОСОБА_8 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8), яка успадкувала належну йому 1/2 частину спірного будинку.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Після її смерті спадкоємцями є її чоловік ОСОБА_5 та діти: ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Оскільки постановою державного нотаріуса Борщівської державної нотаріальної контори від 24 січня 2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлої ОСОБА_8, суд правильно визнав за кожним з них, як за спадкоємцями за законом померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 право власності на 1/8 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1, 1/2 частина якого належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_9

Також вставлено, що рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 05 листопада 2012 року встановлено факт родинних відносин та визнано, що ОСОБА_10 є рідною сестрою ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Борщеві Тернопільської області.

Встановлено, що ОСОБА_10 прийняла спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_11, як спадкоємець другої черги спадкування.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_9.

Спадкоємцем після її смерті є її дочка ОСОБА_2

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_2 4/8 частин будинковолодіння, розташованого в АДРЕСА_1.

З вищевикладених мотивів суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_10 на будинковолодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2, оскільки, як вище встановлено, ОСОБА_11 на момент смерті ОСОБА_9 та відкриття спадщини, постійно з ним не проживала і спадщини не прийняла.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують правильності висновків суду, а тому є необґрунтованими.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :