У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,яка призначена до судового розгляду.

22.01.2016 р.від ОСОБА_1поштою надійшла заява про забезпечення позову,в якій ОСОБА_1просить суд накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1,якою володіє відповідач ОСОБА_2, з посиланням на те,що відповідач протягом часу розгляду справи зможе вчинити дії щодо відчуження цього майна,за рахунок якого в майбутньому можливо виконати судове рішення,неприйняття заходів забезпечення позову призведе до утруднення або неможливості реального виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України,заява про забезпечення позову розглядається судом,у провадженні якого перебуває справа,в день її надходження,без повідомлення відповідача та інших осіб,які беруть участь у справі.

Перевіривши обґрунтованість вимог заявника ОСОБА_1про забезпечення позову,суддя встановив підстави для її повернення заявнику ,виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України,суд за заявою осіб,що беруть участь у справі,може прийняті заходи по забезпеченню позову,в відповідній заяві повинно бути зазначено,зокрема,відомості,які потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову,як це встановлено ч.3 цієї ж статті,допускається,якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено,що одним із видів забезпечення позову є,зокрема,накладення арешту на майно або грошові кошти,що належать відповідачу і знаходяться у нього або інших осіб.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України,встановивши,що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України,суд повертає її заявникові,про що постановляє ухвалу.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1зазначив,що відповідачу належить ? частина квартири АДРЕСА_1,на яку він просить накласти арешт.

Проте з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна від 25.01.2016 р.встановлено,що відомості про право власності на об*єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_2 відсутні.

Враховуючи,що на час розгляду заяви про забезпечення позову належність відповідачу вказаного вище нерухомого майна заявником не підтверджена,іншого майна або грошових коштів,на які як на власність відповідача можливо накласти арешт,ОСОБА_1не зазначено,заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК,оскільки у ній не зазначені відомості про майно боржника,які потрібні для забезпечення позову.

У разі отримання ОСОБА_1додаткових відомостей щодо наявності у відповідача іншого майна або грошових коштів,місця їх знаходження,він не позбавлений права звернутися із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на таке майно.

На підставі ст.151-153,293 ЦПК України,суддя-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А.Галущенко