АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 672/1535/15-ц
Провадження № 22-ц/792/194/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого судді Баса О.Г.,

суддів: Матковської Л.О.

Карпусь С.А.

при секретарі Бондарі О.В.

з участю: представника апелянта ОСОБА_2, представника заявників ОСОБА_3, розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-/792/194/16 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Городоцького районного суду від 04 грудня 2015 року про відстрочку виконання рішення по справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відстрочку виконання рішення суду про виселення з житлового будинку.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звертаючись до суду з заявою про відстрочку виконання рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2012 року про виселення їх з малолітніми дітьми: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Городоцького районного суду від 04 грудня 2015 року відстрочено виконання рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 18 травня 2012 року у справі №2/2204/104/12 про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх малолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 Хмельницької області, на період дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

В апеляційній скарзі представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволені заяви ОСОБА_9 і ОСОБА_5, яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відстрочення виконання рішення відмовити. Вказує, що вирішуючи питання про надання відстрочки виконання рішення, суд першої інстанції не врахував, що згідно умов Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" відстрочка виконання рішення суду про виселення можлива за умови, що у позичальника або у майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, проте суд не визнав встановленим та не здійснив висновку про те, що заявники не мають у власності іншого нерухомого житлового майна.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву про відстрочку виконання рішення, районний суд виходив з того, що у даній справі наявні обставини, визначені п.1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", які унеможливлюють звернення стягнення на предмет іпотеки.

Такий висновок місцевого суду є вірним.

Згідно із ст. 589 ЦК України, ч1 ст. 33 Закону України «Про Іпотеку», у разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчій документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 07 червня 2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про Іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці та за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Закон втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 житловою площею 66,8 кв.м., загальною площею 240,5 кв. м, використовується заявниками як постійне місце проживання, іншого житла у них немає. Вказані обставини підтверджуються відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідками з місця проживання. Посилання представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на відповідь начальника управління державної виконавчої служби від 28.10.2013 у якій вказується на те, що згідно інформації наданої виконавчим комітетом Юринецької сільської ради ОСОБА_5 має в заповіті ? частину житлового будинку, який знаходиться за адресою с. Покрівка Городоцького району Хмельницької області на який не оформлено спадкові права не свідчить про те, що у позичальника або майнового поручителя у власності знаходиться це нерухоме житлове майно.

Оскільки на даний час предмет іпотеки не реалізовано, вищевказана квартира є майном, яке виступає як забезпечення зобов'язань відповідача за споживчим кредитом від 30.09.2008 року, наданим ОСОБА_4 в іноземній валюті, та яке використовується ОСОБА_9 і ОСОБА_5, та їх малолітніми дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, як місце постійного проживання, то на правовідносини між сторонами поширюється дія Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 07 червня 2014 року, а тому, в період дії даного Закону не може відбуватись звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки згідно з п. 4 цього Закону протягом дії цього закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції, правильно дійшов висновку про те, що Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 07 червня 2014 року є правовою підставою, яка унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень (у тому числі виселення) стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону (правова позиція, викладена у Постановах Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-57цс15, від 25 листопада травня 2015 року у справі № 6-1249цс15).

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 312-315, 317,319 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Ухвалу Городоцького районного суду від 04 грудня 2015 року залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/

Копія вірна

Суддя апеляційного суду Бас О.Г.

__________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції -Сакенов Ю.К. Справа № 22ц-/792/194/16

Доповідач - Бас О.Г. Категорія № ухвала