Справа 0312/2741/2012
Провадження 4-с/165/4/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

заявника - стягувача ОСОБА_1,

державного виконавця Самчука О.П.,

представника органу опіки і

піклування ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження від 10 грудня 2015 року,-

встановив :

21 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною скаргою в якій вказує, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 05 квітня 2013 року у справі за його позовом, ОСОБА_4 разом з її неповнолітніми дітьми виселено з належної йому на праві власності квартири № 10 будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську Волинської області без надання іншого житлового приміщення. Також зобовязано ОСОБА_4 виконати умови договору купівлі продажу квартири від 12 листопада 2010 року, передавши ОСОБА_1 квартиру № 10 в будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську Волинської області, вільну від речей домашнього вжитку і обстановки та ключі від належної йому квартири.

На підставі вказаного рішення суду, що набрало законної сили 13 травня 2013 року, Нововолинським міським судом Волинської області 05 квітня 2013 року видано виконавчий лист № 0312/2741, який відповідно до постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 02.10.2013 року передано від начальника ВДВС Нововолинського МУЮ до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3

ОСОБА_3 09 жовтня 2013 року, згідно постанови від цього числа, прийняв до виконання виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0312/2741 від 05.04.2013 року про виселення ОСОБА_4 разом з її неповнолітніми дітьми з квартири № 10 будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську Волинської області.

Вважає, що державний виконавець Самчук О.П., в порушення вимог ст.78 Закону «Про виконавче провадження», фактично не виконавши рішення суду про виселення боржника, 10 грудня 2015 року, безпідставно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що державний виконавець не виконує своїх обовязків, внаслідок чого має місце порушення права власності стягувача.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 скаргу підтримав з наведених у ній підстав. Просить її задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець заступник начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 в судовому засідання скаргу заперечив, пояснивши, що вжив всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів до примусового виконання виконавчого листа про виселення ОСОБА_4 з її малолітніми дітьми з квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_1 Зазначив, що на момент примусового виконання рішення суду про виселення, боржниця ОСОБА_4 зі своїми двома малолітніми дітьми виселилась з квартири за адресою: м.Нововолинськ, 15-й мікрорайон 14/10, майна, належного їй на праві власності у квартирі не має, про що він, як державний виконавець, за участі понятих, склав письмовий акт і 10 грудня 2015 року, враховуючи повний обсяг виконання рішення суду згідно з виконавчим документом, на підставі п.8, ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає скаргу ОСОБА_1 безпідставною.

Заслухавши пояснення заявника, державного виконавця, думку представника органу опіки і піклування, дослідивши матеріали скарги та матеріали справи №0312/2741/2012,за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виселення її з двома неповнолітніми дітьми з квартири № 10 будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську, суд встановив.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 05 квітня 2013 року у справі позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 разом з її неповнолітніми дітьми виселено з належної йому на праві власності квартири № 10 будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську Волинської області без надання іншого житлового приміщення. Також зобовязано ОСОБА_4 виконати умови договору купівлі продажу квартири від 12 листопада 2010 року, передавши ОСОБА_1 квартиру № 10 в будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську Волинської області, вільну від речей домашнього вжитку і обстановки та ключі від належної йому квартири.

На підставі вказаного рішення суду, що набрало законної сили 13 травня 2013 року, Нововолинським міським судом Волинської області 05 квітня 2013 року видано виконавчий лист № 0312/2741, який відповідно до постанови начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області від 02.10.2013 року передано від начальника ВДВС Нововолинського МУЮ до головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3

Державний виконавець Самчук О.П., 09 жовтня 2013 року, згідно постанови від цього числа, прийняв до виконання виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0312/2741 від 05.04.2013 року про виселення ОСОБА_4 разом з її неповнолітніми дітьми з квартири № 10 будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську Волинської області.

Як вбачається з письмового листа, датованого 24.11.2015 року за вих..№ 04-33/8289, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3, повідомив боржника ОСОБА_4, про необхідність самостійного виконання рішення суду про виселення до 08.12.2015 року, про що повідомити заступника начальника відділу з примусового виконання рішень ОСОБА_3

Копія цього листа із вказівкою, що у іншому випадку рішення про виселення ОСОБА_4 разом з її неповнолітніми дітьми з квартири, яка належить на праві власності ОСОБА_1, буде виконано примусово 09 грудня 2015 року о 11 годині, адресована також для відома стягувачу ОСОБА_1, для забезпечення робітниками і кваліфікованим спеціалістом що демонтує і встановлює дверний замок та підготовки приміщення для збереження описаних речей - Волинській філії ДП «Сетам» і для забезпечення громадського порядку під час виконання примусових дій начальнику Нововолинського МВ УМВСУ у Волинській області.

Як зазначив під час судового розгляду скарги заступник начальника відділу примусового виконання державний виконавець Самчук О.П., вказане повідомлення було заздалегідь отримане всіма адресатами, окрім стягувача, якому з невідомих причин, вручено копію даного повідомлення 14 грудня 2015 року.

Не отримавши від боржника ОСОБА_4 повідомлення про самостійне виселення з квартири з адресою: м.Нововолинськ, 15-й мікрорайон 14/10 в строк до 08 грудня 2015 року, державний виконавець 09 грудня 2015 року у призначений час разом з працівниками Волинської філії ДП «Сетам» прибув за вказаною вище адресою для примусового виконання рішення суду про виселення.

У мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 10 грудня 2015 року, державний виконавець заступник начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_3 зазначив, що при виїзді за адресою: м.Нововолинськ, 15-й мікрорайон АДРЕСА_1, встановлено, що особи, які згідно виконавчого документа підлягають виселенню з даної квартири, виселились. В даній квартирі проживає мама боржниці ОСОБА_5, всі речі та побутові предмети в даній квартирі належать їй на праві власності. Вказує, що ОСОБА_4 було відомо про час і місце проведення виконавчих дій повязаних з виселенням. Також зазначає, що державним виконавцем встановлено, що за даною адресою майна ОСОБА_4 та її неповнолітніх дітей немає. Державний виконавець вказує, що дані обставини свідчать про те, що рішення суду виконано в повному обсязі і приймає постанову про закінчення примусового виконання виконавчого провадження.

Такий висновок державного виконавця, на думку суду, не відповідає вимогам ст. 25, 49, 50, 78 Закону України «Про виконавче провадження

Згідно зі ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобовязаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Відсутність боржника повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

Виселення здійснюється у присутності понятих та за сприяння органів внутрішніх справ з обовязковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акту опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням повязаних з цим витрат на боржника.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

Державний виконавець Самчук О.П., за відсутності будь яких повідомлень боржника станом на 08.12.2015 року, про самостійне виконання рішення суду про виселення, прибувши 09 грудня 2015 року для виконання примусових дій на місце, лише констатував факт відсутності боржника з її неповнолітніми дітьми у квартирі, з якої вони підлягають примусовому виселенню.

При цьому державний виконавець, всупереч вимогам п.8.6. р.УШ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, не вчиняє дій по обовязковому опису майна, що знаходиться в квартирі, з якої підлягають виселенню особи, вказані у виконавчому документі, та передачі його на зберігання відповідальній особі, а без будь яких підстав зазначає, що майна боржника у квартирі немає, при цьому вказує, що майно, яке там знаходиться, належить на праві власності іншій особі.

Обставини, що встановлені державним виконавцем та викладені у оскаржуваній постанові як підстави для закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про примусове виселення боржника, не відповідають вимогам пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, на думку суду, не свідчать про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом про виселення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.124 Конституції України, ст.11, ст.25, ст.78 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 210,213, 387, 388 ЦПК України,- суд

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Визнати незаконною постанову державного виконавця заступника начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 від 10 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0312/2741, виданого Нововолинським міським судом 05 квітня 2013 року про виселення ОСОБА_4 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7, з квартири № 10 в будинку № 14 на 15-му мікрорайоні в місті Нововолинську Волинської області без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на користь ОСОБА_1 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень, 20 копійок) понесених витрат по сплаті судового збору при поданні скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі протягом пяти днів після її проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у розгляді скарги, але не були присутні під час проголошення ухвали, можуть оскаржити її в цьому ж порядку протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук