Номер провадження: 22-ц/785/695/16Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Коноваленко Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення,

ВСТАНОВИЛА:

30.09.2013 року товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна (далі-Товариство) звернулось із позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, яка належить у рівних частках відповідачам шляхом надання Товариству право укласти договір купівлі-продажу з будь-якими особами за ціною, визначеною на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, з метою направлення коштів, отриманих від реалізації на погашення заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року, з правом отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, при цьому, реалізацію предмета іпотеки здійснити шляхом проведення прилюдних торгів. Крім того, Товариство просить виселити всіх мешканців спірної квартири.

Позов обгрунтовано тим, що 05.06.2008 року між закритим акціонерним товариством ОТП Банк (далі-Банк) і ОСОБА_2укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 85 412,25 доларів США. З метою забезпечення зобов'язання за кредитним договором, 05.06.2008 року, між Банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого відповідачі передали в іпотеку спірну квартиру.

30.05.2013 року між Банком і Товариством укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення права вимоги, згідно яких Товариство отримало право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 05.06.2008 року, укладених між Банком і відповідачами.

Посилаючись на те, що позичальник належним чином не виконувала умови кредитного договору, допустила заборгованість з повернення кредиту і процентів, позивач просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.022014 року позов задоволено частково: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 05.06.2008 року станом на 18.09.2013 року у сумі 106 421,09 доларів США еквівалент 850 623 гривень, звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах із визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності з правом отримання Товариством дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки. З відповідачки ОСОБА_2на користь Товариства суд стягнув судовий збір. У решті позовних вимог Товариству відмовлено (а.с.63-65).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 03.02.2015 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 20.02.2014 року залишена без задоволення (а.с.86).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, порушення судом вимог закону щодо підсудності справи Київському районому суду м. Одеси, вимог Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземний валюті, а також вимог ст. 264 ч.1 ЦК України щодо строку позовної давності за вимогами про стягнення пені.

Товариство і відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, у встановленому законном порядку, заочне рішення суду від 20.02.2014 року не оскаржили.

Сторони не з'явились у засідання колегії суддів, про розгляд справи у суді апеляційної інстанції 21.01.2016 року сповіщались відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України.

Рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає зміні на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд, задовольняючи позов у частині звернення стягнення на предмет іпотеки виходив з того, що вимоги стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки грунтуються на законі і доведені належними та допустимими доказами.

Висновок суду у цій частині відповідає обставинам справи і вимогам закону ст. ст. 526, 530, 554, 610, 1048, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 33, 35, 38 Закону України Про іпотеку.

Встановлено, що 05.06.2008 року між Банком і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №МL-501/140/2008, за умовами якого позичальник отримала у кредит 85 412,25 доларів США на строк до 05.06.2018 року зі сплатою 5,49% річних за користування кредитними коштами (а.с.8-13).

У забезпечення кредитного договору №ML-501/140/2008 від 05.06.2008 року між Банком і ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавці передали Банку в іпотеку нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 для забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед Банком (а.с.14-18,29).

30.03.2013 року між Банком і Товариством укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого Банк відступив, а Товариство прийняло право вимоги за кредитним договором і договором іпотеки від 05.06.2008 року (а.с.34-37).

30.08.2013 року Товариство надіслало позичальнику і його поручителям досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.1922).

Станом на 18.09.2013 року має місце заборгованість за кредитним договором у сумі 106 421,09 доларів США, з яких 82 022, 16 доларів заборгованість за кредитом; 15 002, 71 доларів США заборгованість за відсотками; 9 396, 22 доларів США пеня за період з 16.12.2011 року по 29.11.2012 року (а.с.23).

Зважаючи на те, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, а у даному випадку позичальник порушила умови зобов'язання за кредитним договором і допустила заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків, беручи до уваги, що іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги, зокрема і достроково шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки /п.16.7 договору іпотеки/ суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову у частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмет іпотеки на прилюдних торгах.

Разом з тим, резолютивна частина рішення у частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає зміні, оскільки не відповідає вимогам ст. 39 Закону України Про іпотеку і не містить всіх складових загального розміру заборгованості, що підлягає сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки та не зазначає вартість предмета іпотеки.

Доводи відповідачки ОСОБА_2 у скарзі про те, що: справа не підсудна Київському районному суду м. Одеси; суд не застосував Закон України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті; позивач пропустив строк позовної давності при нарахуванні пені не заслуговують на увагу зважаючи на наступне.

У суді заявлені і вирішені вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться у Київському районі м. Одеси.

За змістом ст. 114 ч.1 ЦПК України /виключна підсудність/, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна.

Оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, яке розташоване у Київському районі м. Одеси, у даному випадку діють положення закону про виключну підсудність справи Київському районному суду м. Одеси.

Закон України від 03.06.2014 року Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, у даному випадку, ні на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи в апеляційній інстанції не підлягає застосуванню через те, що мораторій, у юридичному розумінні, має значення відстрочення виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта (правовий висновок Верховного Суду України у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки від 25.03.2015 року).

Наведене свідчить про те, що відсутні перешкоди для розгляду справи і прийняття рішення по суті вимог, разом з тим, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону від 03.06.2014 року.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ст. 267 ч.3 ЦК України).

Зважаючи на те, що відповідачка ОСОБА_2не заявила у суді першої інстанції про застосування позовної давності стосовно періоду нарахування заборгованості по пені до прийняття судом заочного рішення, відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності у частині нарахування пені за період з 16.12.2011 року по 29.11.2012 року.

Апеляційна скарга не містить доводів стосовно відмови Товариству у позові про виселення.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак резолютивна частина рішення на відповідає вимогам ст. 39 Закону України Про іпотеку, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду у частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2014 року у частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінити виклавши резолютинву частину рішення у цій частині у новій редакції:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення за кредитним договором № ML-501/1402008 від 05.06.2008 року і іпотечним договором PML-501/140/2008, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5Г.і зареєстровано у реєстрі за №1214, на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 55,0 м2, житловою площею 36,5 м2, яка у рівних частках належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № 01130 від 19.11.1996 року, виданого Органом приватизації державного житлового фонду Приморського району згідно розпорядження №1130 від 19.11.1996 року і зареєстрованого 27.01.1997 року Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації у книзі 208 пр.на стор.105, реєстровий №794, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах із визначенням початкової ціни на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежєним експертом/ на стадії оцінки майна на час проведення виконавчих дій, але не нижче 583 116 гривень у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ML-501/140/2008 від 05.06.2008 року, яка станом на 18.09.2013 року становить 106 421,09 доларів США еквівалент 850 623 гривень /по курсу НБУ за 1 доларі США - 7,993 гривень/, з яких 82 022,16 доларів США заборгованість по кредиту; 15 002,71 доларів США заборгованість по відсоткам; 9 396,22 доларів США пеня за період з 16.12.2011 року по 29.11.2012 року.

Надати товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна право:

отримувати дублікати правовстановлюючих документів на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 у нотаріусів або в інших органах державної влади, органів місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати витяг з реєстру прав власності на спірну квартиру; отримувати довідки та документи, необхідні для укладення і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірної квартири.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7