АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1940/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/233/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 24 ( І ) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Зубакової В.П., Бондар Я.М.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" ОСОБА_2;

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4;

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення теплової енергії,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті за опалення теплової енергії.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на виконання своєї статутної мети КПТМ "Криворіжтепломережа" здійснює постачання теплової енергії відповідачу ОСОБА_3 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Хабаровська, 2/33.

Нарахування за поставлену теплову енергію здійснюється щомісяця відповідно до тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради та постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України. КПТМ "Криворіжтепломережа", виконуючи свої обов'язки, поставляв теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим, виникла заборгованість в сумі 4058,03 грн.

Дзержинським районним судом за заявою КПТМ "Криворіжтепломережа" було видано судовий наказ від 31.05.2013 року, який скасовано ухвалою суду від 19.08.2013 року, тому позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження та після уточнення позовних вимог просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за постачання теплової енергії за період з 01.10.2010 року по 29.02.2012 року в сумі 1745,56 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2015 року позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано, що згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. П. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.67,68, 162 Житлового Кодексу України передбачено, що споживач зобовязаний: оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або Законом. Відповідно п.18 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005р «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...»

Згідно Постанови №630 від 21.06.05р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» зі змінами внесеними постановою №1268 від 31 жовтня 2007р. відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, відключення централізованого опалення у квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи споживача взагалі було виключено.

Цією ж Постановою встановлено, що самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Той факт, що Відповідачем встановлено автономне опалення його квартири в спірний період не можливо брати до уваги, оскільки відповідач не виконав приписи комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від централізованого опалення, а саме в спірний період з 01.10.2010 р. по 29.02.2012 р. не складений акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж. Форма акта, а також перелік осіб, які повинні його підписати, встановлено додатком №4 до даного Порядку. Тому цей акт складається не в довільній формі, а за підписами представника КПТМ «Криворіжтепломережа», представника власника будинку або уповноваженою ним особою, представником монтажної організації та власником квартири. В разі невиконання технічних умов індивідуальне опалення вважається самовільно встановленим.

КПТМ «Криворіжтепломережа» не мало законних підстав для відключення квартири відповідача від централізованого опалення та зняття теплового навантаження на будинок, а отже наше підприємство здійснювало нарахування Відповідачу відповідно опалювальної площі квартири по п.21 Постанови № 630.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що КПТМ "Криворіжтепломережа" здійснювало постачання теплової енергії відповідачу ОСОБА_3 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Хабаровська, 2/33, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім'я ОСОБА_3, який є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 14.04.2010 року, зареєстрованому у КП ДОР «Криворізьке БТІ» 20.04.2010 року. Попереднім власником квартири по вул. Хабаровській, 2/33 була ОСОБА_5

КПТМ "Криворіжтепломережа" вважає, що виконуючи свої обов'язки, поставляло теплову енергію, але відповідач в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01.10.2010 року по 29.02.2012 року у сумі 1745,56 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 31).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було в установленому порядку доведено, що ним надавалися послуги з постачання теплової енергії до квартири по вул. Хабаровській, 2/33 в м. Кривому Розі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. № 1875- IV та ст. 67 Житлового Кодексу України оплата за користування тепловою енергією та гарячим водопостачанням стягується в установленому порядку за затвердженими тарифами.

Згідно п. п. 3,5 ст. ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст. 68 Житлового Кодексу України споживач щомісяця, не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним, вносить повну оплату за комунальні послуги, в даному випадку за теплову енергію.

Згідно ч. 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198, передбачено обов'язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію.

Як убачається із матеріалів справи, 28.10.2005 року ОСОБА_5, яка на той час була власником квартири АДРЕСА_1, було надано дозвіл від органів місцевого самоврядування на влаштування автономного опалення у вказаній квартирі.

Можливість відключення споживачів за їх бажанням від мереж теплопостачання була надана Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630.

Згідно із п.2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, положення якого діяли до 06.11.2007 року, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника квартири або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта, на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Фактичне відключення від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_1 відбулось у жовтні 2010 року, про що свідчать акти приймання в експлуатацію газифікованого обєкта АДРЕСА_2 від 17.09.2010 року та від 22.10.2010 року (а.с. 49, 69).

Після цього, ОСОБА_5 колишня власниця квартири, та замовник влаштування обладнання для автономного опалення житла, зверталась двічі 05.10.2010 року та 11.10.2010 року до позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою про направлення представника для складання акту (а.с. 67). При цьому зазначений акт було складено лише 01.03.2012 року (а.с. 68).

Як витікає із матеріалів справи документальне оформлення відключення від мережі ЦО та ГВП відповідача ОСОБА_3 лише у 2012 році відбулося не з його вини, а у звязку із діями позивача, оскільки підприємство позивача, згідно встановленого порядку, не відреагувало на заяви ОСОБА_5 про направлення представника для складання акту.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що той факт, що відповідачем встановлено автономне опалення його квартири в спірний період не можливо брати до уваги, оскільки відповідач не виконав приписи комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від централізованого опалення, а саме в спірний період з 01.10.2010 р. по 29.02.2012 р. не складений акт про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж колегія суддів не приймає до уваги, оскільки не складання акту про відключення від мережі ЦО та ГВП відбулося не з його вини, а у звязку із діями позивача, оскільки ОСОБА_5 колишня власниця квартири, та замовник влаштування обладнання для автономного опалення житла, зверталась двічі 05.10.2010 року та 11.10.2010 року до позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» із заявою про направлення представника для складання акту, проте реакції на вказані заяви від позивача в установлений строк не відбулось.

Вищенаведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що КПТМ «Криворіжтепломережа» не мало законних підстав для відключення квартири відповідача від централізованого опалення та зняття теплового навантаження на будинок, а отже наше підприємство здійснювало нарахування Відповідачу відповідно опалювальної площі квартири по п.21 Постанови № 630.

Колегія суддів вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач отримував послуги з опалення у 2010-2012 роках. Натомість, про наявність заборгованості по квартирі відповідач ОСОБА_3 дізнався лише у липні 2014 року. Отримавши від ТОВ «Нова-ком» данні про нараховані платежі станом на 01.07.2014 року, відповідачу ОСОБА_3 було зазначено суму до сплати за опалення у розмірі 5973, 28 грн., а вже наступного місяця станом на 01.08.2014 року, хоча відповідач не проводив жодних оплат, суму заборгованості було перераховано та виставлено до сплати 1745, 56 грн. (а.с. 79, 80).

Крім того, як свідчить з наданого суду листа Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області від 22.05.2014 року № Ко-758 (а.с. 78), за результатами проведення перевірки інспекцією було встановлено, що особові рахунки споживачів, які фактично були відключені від мережі теплопостачання та отримали акти на відключення, були закриті у березні 2012 року, однак у травні 2012 року рахунки були знову відкриті та поновлені нарахування. У звязку з чим інспекція, вважаючи, що відсутні підтвердження фактичного надання послуг з централізованого теплопостачання споживачам, дійшла висновку про хибність таких дій з боку КПТМ «Криворіжтепломережа».

Зазначені в апеляційній скарзі обставини судом першої інстанції були враховані і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 10 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: