У х в а л а

28 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання попереднього договору купівлі-продажу недійсним, зобов'язання повернути кошти та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Благовіст» Парус», про визнання попереднього договору дійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково: зобов'язано ОСОБА_4 повернути їй 21 тис. 316 грн гарантійної суми за попереднім договором від 20 грудня 2013 року; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 243 грн судового збору, а також 60 коп. судового збору в дохід держави.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою у вказаній справі з підстави, передбаченої пунктом 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

15 січня 2016 року ОСОБА_4, за дорученням якої діє ОСОБА_6, звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали суду касаційної інстанції з передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 210, 220, 640 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема статей 61, 212, 213 ЦПК України щодо підстав звільнення від доказування обставин, визнаних сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, оцінки доказів та законності і обґрунтованості рішення суду.

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2013 року (два судові рішення) і 2 липня 2014 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження в частині перегляду судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справ, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 19 жовтня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, погодився з висновками судів про відмову в задоволенні зустрічного позову щодо визнання укладеного між сторонами попереднього договору дійсним, оскільки цей договір є нікчемним з мотивів недодержання сторонами вимог положень статті 220 ЦК України.

Разом з тим у судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 18 вересня 2013 року касаційний суд, залишивши без змін судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, погодився з їх висновками про відсутність правових підстав для визнання договору недійсним, оскільки спірний договір не був нотаріально посвідчений, державна реєстрація цього договору не здійснювалась;

- у рішенні від 18 вересня 2013 року касаційний суд, відмовивши у задоволенні позовних вимог щодо визнання договору дійсним, дійшов висновку про те, що попередній договір купівлі-продажу торговельного комплексу від 11 червня 2012 року в силу положень статей 640, 657 ЦК України не є укладеним, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 цього Кодексу; відповідно відсутні й правові підстави для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, що є предметом цього правочину;

- в ухвалі від 2 липня 2014 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на необхідність визначитися з характером спірних правовідносин та наявністю правових підстав для застосування до цих правовідносин положень статті 220 ЦК України.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вищевказаної справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

У поданій заяві ОСОБА_4 порушує також питання про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції з підстави неоднакового застосування касаційним судом норм процесуального права, а саме статей 61, 212, 213 ЦПК України.

Подана заява в цій частині підлягає поверненню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Відповідно до частини третьої статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

З огляду на те, що ОСОБА_4 подано заяву про перегляд ухвали суду касаційної інстанції від 19 жовтня 2015 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження і яка не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачено пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки ця ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому вказана заява в частині перегляду судового рішення із зазначеної підстави підлягає поверненню заявниці.

Керуючись частиною третьою статті 354, частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання попереднього договору купівлі-продажу недійсним, зобов'язання повернути кошти та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Благовіст» Парус», про визнання попереднього договору дійсним за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відмовити.

Подану заяву ОСОБА_4 в частині перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

А.Г. Ярема