Справа № 342/1331/15-ц
Провадження № 2/342/90/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Звенячинської сільської ради, Заставнівського району, Чернівецької області, актовий запис № 8 від 25.05.2000 року. В позовній заяві зазначає, що під часу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син є неповнолітнім, проживає разом з позивачкою, перебуває на її утриманні. Однією сім'єю сторони проживали до середини 2012 року в с. Олієво-Королівка, Городенківського району. Починаючи з червня 2012 року їхні стосунки остаточно погіршилися, фактично сім'я розпалася. Сімейне життя сторін не склалося. У них різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. ОСОБА_1 подальше збереження сім'ї вважає неможливим, оскільки вона не проживає із відповідачем однією сім'єю. Подача заяви до суду про розірвання шлюбу є обдуманим кроком, а тому просить строк для примирення не давати, шлюб розірвати, неповнолітнього сина залишити проживати з нею.

Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Термін на примирення просить не надавати.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25.05.2000 року у Звенячинській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис № 8, що стверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим 25.05.2000 р.

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що доводиться копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 17.01.2002 р. Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дитина проживає з позивачкою. Сім'я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов слід задовольнити.

Сину сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час є повних 14 років, а тому, відповідно до 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Ч. 3 ст. 160 СК кореспондує з ч. 2 ст. 313 ЦК, згідно якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, у задоволенні вимоги позивачки про визначення місця проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 з нею, слід відмовити.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на прохання позивачки, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 209, 214-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 25.05.2000 року у Звенячинській сільській раді Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис № 8.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «ОСОБА_1».

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.