Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3942/15-ц

Провадження № 2/126/122/2016

"13" січня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шляхова Бершадського району Вінницької області помер чоловік позивачки -ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) та 1/2 частку житлового будинку по АДРЕСА_1.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину, а саме на земельну частку (пай), але отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 вказаного житлового будинку вона не може. Дані обставини виникли у зв'язку з тим, що Житловий будинок по АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспних дворів і право власності на нього випливає із відомостей у погосподарських книгах, але правовстановлюючий документ не видавався.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, яка складається з А житловий будинок загальною площею 79,2 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., а веранда, Б літня кухня, Б/під погріб, В сарай, Г гараж, Д сарай, 1-2 споруди.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу слухати без його участі.

Відповідачі так само не з'явившись в судове засідання, але надали суду письмові заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.6), ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. З довідки Шляхівської сільської ради №590 від 10.11.2015 року (а.с. 8) вбачається, що після його смерті спадкове майно прийняла дружина -ОСОБА_1, так як постійно проживала в одному будинку з померлим. Іншими спадкоємцями за законом є діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Те, що позивачка дійсно є дружиною померлого та спадкоємцем першої черги на його майно вбачається із копії її паспорта (а.с.5) та копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7).

При зверненні до нотаріуса, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11), з якої вбачається, що отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 не є можливим у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно.

При цьому з копії технічного паспорту (а.с.14-19) вбачається, що описаний житловий будинок станом на 15.04.1991 року відносився до категорії колгоспних дворів, до складу якого входили ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, однак право власності на будинок не оформлено

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 101 ЦК Української РСР в редакції від 1963 року в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності.

Ст. 548 цього ж кодексу визначає, що особа приймала спадщину шляхом фактичного вступу в її управління та володіння.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, визначено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору , а саме :

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи , що станом на 15.04.1991 року членом колгоспного двору, який є предметом позову були ОСОБА_1 та ОСОБА_4,я кий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав останнім на праві власності в рівних частинах.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення із зазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 1217, 1218, 1220 ЦК України, ст. ст. 174, 209, 213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1, яка складається з А житловий будинок загальною площею 79,2 кв.м., житловою площею 48,8 кв.м., а веранда, Б літня кухня, Б/під погріб, В сарай, Г гараж, Д сарай, 1-2 споруди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. В. Хмель