Справа №2-2313/16
(№760/839/16-ц)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2016 р. суддя Солом'янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г. розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НАША ПРАВДА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стара Фортеця Трейдінг», ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності України про поновлення порушених прав на комерційне (фірмове) найменування та визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 недійсним частково, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із заявою до відповідачів про поновлення порушених прав на комерційне (фірмове) найменування та визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 недійсним частково.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Вищевказана заява не відповідає вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не викладені обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких позивач звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до відповідачів відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, та не зазначені докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Позивачем не викладені обставини в обґрунтування вимог про визнання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг №m 06173 від 27.07.2015 року та про визнання того, що ОСОБА_1, який є власником свідоцтва НОМЕР_1, володіє правами, що випливають з свідоцтва, стосовно тих самих та споріднених послуг класу 43 Міжнародної класифікації товарів і послуг з порушенням прав власника комерційного найменування «OLIVA» у відповідності до вимог ЦК України та Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг».

Позивачу слід зазначити на підставі яких норм закону передбачено саме такий спосіб захисту прав інтелектуальної власності.

В змісті позовної заяви не є викладеними обставини щодо порушення прав позивача дією спірного свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1, в чому це полягає та якими доказами підтверджуються.

Виходячи з вищенаведеного, згідно з чинним законодавством позивачу необхідно викласти вимоги та обставини як правові підстави в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися між сторонами, зазначивши, з посиланням на докази в підтвердження кожної обставини на обґрунтування заявлених вимог.

При цьому зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачами, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. 121 ЦПК України вважаю необхідним залишити заяву без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НАША ПРАВДА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стара Фортеця Трейдінг», ОСОБА_1, Державної служби інтелектуальної власності України про поновлення порушених прав на комерційне (фірмове) найменування та визнання свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_1 недійсним частково - залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном п'ять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подання нової позовної заяви, з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз'яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя