У Х В А Л А

14 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 317 835 грн 87 коп. як частку у спільній сумісній власності подружжя.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року та ухвалення нового судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України: невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 60 СК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що сторони з червня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2014 року було розірвано.

25 листопада 2013 року ОСОБА_4 уклав два договори про відкриття депозитного рахунку у доларах США та євро. На вказаних рахунках знаходились грошові кошти в сумах: 27 861,62 долари США, що станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції було еквівалентно в національній валюті по курсу Національного банку України − 439 377 грн 74 коп. та 10 015 євро, що станом на час ухвалення рішення судом першої інстанції було еквівалентно в національній валюті по курсу Національного банку України − 196 294 грн, а всього 635 671 грн 74 коп.

Оскільки зазначені вище рахунки були відкриті під час шлюбу, то з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 було стягнуто грошових коштів у розмірі 317 835 грн 87 коп., що складало Ѕ частину спірних коштів.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року, що надана заявником як приклад, установлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 12 грудня 2007 року відповідачу за первісним позовом належала на праві власності квартира АДРЕСА_2

20 березня 2008 року між сторонами справи було зареєстровано шлюб.

За договором купівлі-продажу від 3 квітня 2009 року відповідач за первісним позовом продала згадану вище квартиру за 227 тис. 11 грн. Така вартість зазначена в договорі, проте фактично квартиру було продано за 100 тис. доларів США. Цей факт підтвердив також позивач за первісним позовом.

У цей же день відповідач за первісним позовом за договором купівлі-продажу купила квартиру АДРЕСА_1 за 382 тис. грн.

Дослідивши та надавши оцінку вказаним вище обставинам справи, а також відсутність доказів про істотне збільшення вартості спірної квартири внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про придбання спірної квартири за особисті кошти відповідача за первісним позовом.

Таким чином, порівняння змісту постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаних постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Київської області від 17 лютого 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко