Справа № 577/2353/16-ц
Провадження № 2/577/820/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого- судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Побутсервіс", треті особи приватний нотаріус Конотопського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, уточнивши позовні вимоги, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу частини будинку побуту від 25.04.2016 р. та застосувати наслідки недійсності вказаного договору. Вимоги обгрунтовує тим, 25.04.2016 р. між ТОВ «ВКФ «Побутсервіс» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу частини будинку побуту (м.Конотоп, вул.Червоної Калини, 5) на 2-му поверсі, а саме коридору пл. 11,4 м. кв., коридору пл. 6.3. м. кв., перукарні пл. 13,6 м. кв., перукарні пл.12,8 м. кв., побутової пл. 6,1 м. кв., побутової пл. 5,5 м. кв., коридору пл. 2,0 м. кв., коридору пл.6,4 м. кв., санвузлу пл. 1,1 м. кв., санвузлу пл. 1,1 м. кв., кладової пл. 1,5 м. кв., сходової клітки пл. 16 м. кв. Вважає договір недійсним, оскільки загальні збори ТОВ Виробничо-комерційна фірма "Побутсервіс", на яких було прийнято рішення про продаж частини будинку, проведені без повідомлення інших співвласників, питання вибору покупця не вирішувалося. На момент проведення вказаних зборів заяви ОСОБА_2 не існувало. В техпаспорті будинку побуту приміщення: коридор пл. 11,4 м. кв., коридор пл. 6.3 кв.м., побутова пл. 6,1 м. кв., побутова пл. 5,5 м. кв., коридор пл. 2,0 м. кв., коридор пл. 6,4 м. кв., санвузол пл. 1,1 м. кв., санвузол пл. 1,1 м. кв., кладова пл. 1,5 м. кв., сходова клітка пл. 16 м. кв. зазачені, як допоміжні приміщення, а тому належать всім співвласникам нежитлових приміщень будинку побуту. Рішення про здійснення продажу ОСОБА_2М частини внутрішнього обєму будівлі (приміщень загального користування) без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі цих часток з обєкта нерухомого майна й набуття ними статусу обєкта цивільних прав не відповідає закону. Крім того, ТОВ «ВКФ «Побутсервіс» розпорядилося допоміжними приміщеннями, які є приналежністю нежитлових приміщень, без згоди інших співвласників будинку побуту, що і змусило звернутися до суду.

ОСОБА_1, її представник ОСОБА_17 позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

ОСОБА_2, його представник ОСОБА_18, представники ТОВ ВКФ "Побутсервіс" ОСОБА_19 і ОСОБА_20, кожен окремо, заперечують задоволенню позовних вимог та пояснили, що спірний договір укладено відповідно до чинного законодавства України з дотриманням усіх необхідних вимог.

Треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_16 підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_13 помер (а.с. 118-119, 126), спадкоємець останнього належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (а.с. 127-128, 156).

Третя особа ПН Конотопського міського нотаріального округу ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує задоволенню позовних вимог.

Треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Третя особа ОСОБА_10 в судове засідання не з"явилась, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлена.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що нежитлове приміщення по пр.Червоної Калини на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 - 9/100 ч., ОСОБА_2 1/50 ч. і 1/20 ч., ОСОБА_4 - 3/200 ч., ОСОБА_5 - 3/200 ч., ТОВ ПКФПобутсервіс - 191/500 ч., ОСОБА_6 - 1/50 ч., ОСОБА_7 -1/50 ч., ОСОБА_8 - 1/50 ч., ОСОБА_9 -1/50 ч., ОСОБА_10 -3/100 ч., ОСОБА_11 - 1/125 ч., ОСОБА_12 -64/1200 ч., ОСОБА_21 - 64/1200 ч., ОСОБА_14 - 64/1200 ч., ОСОБА_15 - 1/100 ч., ОСОБА_16 1/100 ч. (а.с. 168-179). 25.04.2016 р. ТОВ «ВКФ «Побутсервіс» та ОСОБА_2 уклали договір купівлі - продажу частини будинку побуту (м.Конотоп, вул.Червоної Калини, 5) на 2-му поверсі, а саме коридору пл. 11,4 м. кв., коридору пл. 6.3. м. кв., перукарні пл. 13,6 м. кв., перукарні пл.12,8 м. кв., побутової пл. 6,1 м. кв., побутової пл. 5,5 м. кв., коридору пл. 2,0 м. кв., коридору пл.6,4 м. кв., санвузлу пл. 1,1 м. кв., санвузлу пл. 1,1 м. кв., кладової пл. 1,5 м. кв., сходової клітки пл. 16 м. кв. (а.с. 16-19, 86-87).

На переконання суду, не заслуговують на увагу твердження позивача в частині того, що ТОВ ПКФПобутсервіс, в порушення вимог ч.ч. 2, 3 ст. 362 ЦК України, провело збори щодо продажу спірного майна без повідомлення інших співвласників будинку та питання щодо вибору покупця не вирішувалося.

Свідки ОСОБА_19, ОСОБА_20, кожен окремо, пояснили, що 22.01.2016 р. зборами уповноважених представників ТОВ ПКФПобутсервіс було прийнято рішення про продаж нежитлових приміщень та скорочення штату працівників. Співвласники нежитлових приміщень були повідомлені усно та через оголошення у газеті Факти. 25.01.2016 р. на торгах щодо продажу спірної частини нежитлового приміщення, за участі ОСОБА_1, переміг ОСОБА_2 і комісія надала згоду на його продаж.

ОСОБА_22 показала, що 25.01.2016 р. була секретарем зборів представників ТОВ ПКФПобутсервіс щодо продажу спірної частини нежитлового приміщення. На торгах переміг ОСОБА_2, про що і було складено відповідний протокол.

З копії обяви вбачається, що ТОВ ПКФПобутсервіс шляхом розміщення у газеті Факти оголошення повідомило про продаж нежитлового приміщення будинку побуту на 2-му поверсі (а.с. 102).

Згідно протоколу №40-а від 25.01.2016 р. на торгах щодо продажу спірної частини нежитлового приміщення, за участі ОСОБА_1, переміг ОСОБА_2 і комісія надала згоду на його продаж (а.с. 108 зв. бік).

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач у судовому засіданні підтвердила факт її участі у вищевказаних торгах, отже вона була завчасно повідомленою про проведення таких, як того вимагає ч. 2 ст. 362 ЦК України. Питання ж вибору покупця, згідно ч.3 ст. 362 ЦК України, ТОВ ПКФПобутсервіс було вирішено шляхом проведення торгів і переможцем було визнано особу, яка запропонувала найбільшу ціну за обєкт продажу.

Суд також не бере до уваги твердження позивача в частині того, що рішення про здійснення продажу ОСОБА_2М частини внутрішнього обєму будівлі (приміщень загального користування) без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі цих часток з обєкта нерухомого майна й набуття ними статусу обєкта цивільних прав не відповідає закону. Однак, ОСОБА_1 не зазначено відповідну норму Закону яку порушено при укладені спірного договору. Дане твердження спростовується фактом отримання ОСОБА_2 технічного паспорту на частку будинку побуту по пр. Червоної Калини №5 м.Конотопа (а.с. 164-166).

Не заслуговують на увагу суду твердження позивача в частині того, що ТОВ ПКФПобутсервіс, в порушення вимог ст.ст. 186, 369 ЦК України, розпорядилося допоміжним приміщеннями, які є приналежністю нежитлових приміщень, без згоди інших співвласників будинку побуту. Вказаними нормами регулюються питання щодо майна, що є у спільній сумісній власності, в той час як спірне майно належить сторонам на праві спільної часткової власності.

Згідно ч. 4 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може предявити до суду позов про переведення на нього прав та обовязків покупця.

ОСОБА_1 уточнивши позовні вимоги змінила предмет і підстави позову, а саме виключила позовну вимогу щодо переведення відносно неї прав і обовязків покупця за спірною угодою. Натомість просить застосувати наслідки недійсності правочину.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму ВС України №9 від 06.11.2009 р. недотримання вимог ст. 362 ЦК України у разі продажу учасником спільної часткової власності своєї частки іншій особі не є підставою для визнання правочину недійсним. Інші співвласники у цьому випадку вправі вимагати переведення на них прав і обовязків покупця.

Аналогічної правової позиції дотримався ВС України у цивільній справі №6-106 цс 12.

Отже, за таких обставин суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх безпідставністю.

Позивач під час розгляду справи змінила підстави і предмет позову, а саме виключила позовну вимогу щодо переведення на неї прав і обовязків покупця за спірною угодою. У звязку зі зменшенням розміру позовних вимог 15.07.2016 р. остання звернулася до суду із відповідною заявою про повернення їй 2200 грн. судового збору, яка, на підставі ст. Закону України Про судовий збір, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать і витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб»єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальну заробітну плату з 1 травня встановлено в розмірі 1450 грн. Представник ОСОБА_2 за ордером ОСОБА_18 приймала участь у судових засіданнях на протязі 4 год. 41 хв., тому з позивача

За таких обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, граничний (максимальний) та мінімальний розміри компенсації витрат на правову допомогу у погодинному розмірі, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що з позивача на користь ОСОБА_2 слід стягнути понесені ним і документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн. (а.с. 28-29).

Керуючись ст.ст. 203, 362, 369 ЦК України, ст. ст.10,60,88,212 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Зобовязати Конотопське управління Державної казначейської служби України Сумської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканці м. Конотоп вул. Ватутіна, 13/7, і/н: судовий збір в розмірі 2200 (дві тисячі двісті) грн., який був сплачений у Конотопському відділенні АБ "Експрес-Банк" 27 травня 2016 року, платіжне доручення №01-92241 на р/р 0141, отримувач: ГУ ДКСУ у Сумській обл., код отримувача 37784555, код банку отримувача 837013.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гетьман В. В.