н/п 2/490/794/2016 Справа № 490/9719/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
15 січня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі Ковальовій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
01 грудня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»,та ОСОБА_1. укладений договір, відповідно умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов Договору відповідач дав згоду на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк».
Згідно Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт зобов*язаний погашати заборгованість по Кредиту, відсоткам за його використання, по перерахунку платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
В порушення умов, передбачених кредитним договором, у встановлений строк відповідач ОСОБА_1 грошові зобов*язання перед кредитодавцем не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.05.2012 р. з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за договором про відкриття карткового рахунку від 01 грудня 2005 року в сумі 11613,79 грн., з яких: заборгованість по кредиту складає 7407,10 грн., заборгованість по відсоткам 3653,65 грн.., штраф (процентна складова) 553,04 грн., а також судові витрати в розмірі 236,13 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Дане рішення суду не виконується, у зв`язку з чим позивач вважає, що є підстави для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 21202,88 грн.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України по справі №6-1206цс15 від 23.09.2015 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

У звязку з тим, що відповідач, скориставшись наданими банком коштами, незважаючи на стягнення заборгованості за рішенням суду, належним чином зобов*язання щодо їх повернення не виконує, станом на 30 червня 2015 року в розмірі 31330,82 грн., з яких: заборгованість по кредиту 7407,10 грн., заборгованість по процентам 23923,72 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 985,85 грн. Від цієї суми була відрахована кредитна заборгованість 11613,79 грн. по вказаному кредитному договору, яка була стягнута заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 травня 2012 року.

За кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті1054та частини другої статті1050 ЦК Україниу разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно із частиною другоюстатті 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зістаттею 1046 ЦК Україниза договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьоїстатті 1049 ЦК Українипозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першоїстатті 1048 ЦК Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст.525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору таЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 21202,88 грн.

Відповідно до положеньст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір відповідно до частки задоволених вимог 1 218 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 88, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 01.12.2005 року у розмірі 21202,88 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.П. Черенкова