У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МазурЛ.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про усунення перешкод у розпорядженні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила і просила усунути їй перешкоди у розпорядженні нерухомим майном; встановити розмір часток у будинку АДРЕСА_1 якими фактично володіють та користуються вона та відповідач у розмірах 73/100 частки та 27/100 частки відповідно; виділити в натурі їй 73/100 частки у вказаному будинку; поділити земельну ділянку площею 505 кв. м, кадастровий № НОМЕР_1, розташовану по АДРЕСА_2 та виділити їй частку з даної земельної ділянки площею 0,0302 кв. м. відповідно до варіанту № 2, що міститься в додатку № 3 до висновку №1304 судової будівельно-технічної експертизи, складеного ТОВ «Подільський центр судових експертиз» 10 січня 2013 року; припинити її право спільної часткової власності на будинок та право спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_4 посилалася на те, що вона разом із відповідачем є співвласниками будинку по АДРЕСА_2. У 2005 році зі згоди колишнього співвласника ОСОБА_6 нею було зведено прибудови до своєї частини будинку, які введено в експлуатацію, за рахунок чого збільшився розмір її частки у будинку. Вона має намір оформити право власності на свою частину будинку та земельної ділянки, однак ОСОБА_5 та ОСОБА_8 чинять їй перешкоди, не надаючи згоди на перерозподіл часток у будинку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 листопада 2013 року, ухваленим за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2013 року, заяву задоволено. Скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про усунення перешкод у розпорядженні майном. Позов ОСОБА_4 задоволено. Усунуто ОСОБА_4 перешкоди в розпорядженні власним нерухомим майном, що чинять ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не надаючи ОСОБА_4 згоди на перерахунок часток у будинку. Встановлено розмір часток у будинку АДРЕСА_1 якими фактично володіють та користуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірах 73/100 частки та 27/100 частки відповідно. Виділено в натурі ОСОБА_4 73/100 частки у будинку АДРЕСА_1 що складається з частини житлового будинку «А» з прибудовами «А-2», «а», «а-1», веранду «а-6» площею 75,4 кв. м., відповідно до фактичного користування, а саме прихожу 1-1 площею 7,2 кв. м., кухню 1-2 площею 14,7 кв. м., вбудовану шафу 1-3 площею 1,8 кв. м., кімнату 1-4 площею 16,6 кв. м., кімнату 1-5 площею 10,2 кв. м., санвузол 1-6 площею 3,6 кв. м., коридор 1-7 площею 2,0 кв. м., веранду І площею 3,0 кв. м., сходи II площею 1,8 кв. м., кімнату III площею 14,5 кв. м., сараї «В», «в1», погріб «п/В», літню кухню «Б», тамбур «б», криницю № 4, хвіртку № 2. Виділено ОСОБА_4 із земельної ділянки площею 505,0 кв. м., розташованої по АДРЕСА_1 кадастровий № НОМЕР_1, частку площею 0,0302 кв. м., відповідно до варіанту № 2, що міститься в додатку № 3 до висновку № 1304 судової будівельно-технічної експертизи, складеного ТОВ «Подільський центр судових експертиз» 10 січня 2013 року. Припинено ОСОБА_4 право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 та право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 505,0 кв. м., кадастровий № НОМЕР_1, розташовану по АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, виходячи із того, що остання не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо перерозподілу часток у будинку в розмірах 73/100 частки та 27/100 частки відповідно.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 3 квітня 2013 року, у справі № 6-12цс13.

Разом із цим відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо поділу земельної ділянки та виділення її частки ОСОБА_4 з припиненням права спільної сумісної власності на неї, суд обґрунтовано виходив із відсутності висновку експертизи, яким би було визначено варіанти поділу спірної земельної ділянки, при тому що частки співвласників у ній, є рівними.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає встановленим у справі обставинам та вимогам закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, відхилити, рішення апеляційного суду Вінницької області від 13 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк

Колегія суддів: