У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Леванчука А.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, Державна казначейська служба України, прокуратура Липовецького району Вінницької області, Липовецький РВ УМВС України у Вінницькій області, про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,за касаційною скаргою заступника прокурора Вінницької області на ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 15 серпня 2008 року виконуючим обов'язки прокурора Липовецького району Вінницької області Кокотом О.Г. було порушено кримінальну справу № 08110149 по факту неналежного виконання медичними працівниками Липовецької центральної районної лікарні своїх професійних обов'язків внаслідок недбалого ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті породіллі ОСОБА_8, 1976 року народження, за ознаками злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України.

14 травня 2009 року постановою слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції Генсіцького О.В., його було притягнуто в якості обвинуваченого та пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України.

20 травня 2009 року постановою слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції Генсіцького О.В., йому було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Постановою слідчого СВ Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції Луцького Т.М. від 19 травня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 4 червня 2014 року, було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 КК України.

Посилаючись на положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», позивач ОСОБА_6 просив відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету України моральну шкоду, завдану йому внаслідок незаконних дій органів досудового розслідування, прокуратури і суду у розмірі 70 644 грн.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року, визначено, що розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_6 внаслідок незаконних дій органів досудового розслідування, прокуратури і суду становить 70 644 грн. Постановлено Державній казначейській службі України списати у безспірному порядку з відповідного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 70 644 грн. на відшкодування моральної шкоди. Виплата громадянинові суми відшкодування проводиться установою банку на підставі чека, виданого органом Державної казначейської служби України після подання громадянином копії ухвали суду про розмір відшкодування шкоди за умов наявності коштів на рахунку відповідного територіального органу Держказначейства.

У касаційній скарзі заступник прокурора Вінницької області просить скасувати постановлені судові ухвали, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга заступника прокурора Вінницької області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 серпня 2008 року виконуючим обов'язки прокурора Липовецького району Вінницької області Кокотом О.Г. було порушено кримінальну справу № 08110149 по факту неналежного виконання медичними працівниками Липовецької центральної районної лікарні своїх професійних обов'язків внаслідок недбалого ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті породіллі ОСОБА_8, 1976 року народження, за ознаками злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1 КК України.

14 травня 2009 року постановою слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції ГенсіцькогоО.В., ОСОБА_6 було притягнуто в якості обвинуваченого та пред'явлено йому обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 140 ч. 1КК України.

20 травня 2009 року постановою слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції Генсіцького О.В., обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Постановою слідчого СВ Липовецького РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції Луцького Т.М. від 19 травня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 4 червня 2014 року, було закрито у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 КК України.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суди дійшли висновку про підставність і обґрунтованість заяви ОСОБА_6 щодо відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Однак з таким висновком судів погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої та у звязку з приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органудержавної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання.

Згідно із чч. 1, 2 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом, зокрема, у разі закриття кримінальної справи органом попереднього (досудового слідства).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання досудового слідства, прокуратури і суду» відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Статтею 4 зазначеного Закону встановлено, що відшкодування моральної шкоди проводиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання досудового слідства, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Вирішуючи спір, суди не перевірили всіх обставин у справі, ступінь душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо нього та виходячи із цього дійшли передчасного висновку про відшкодування моральної шкоди у розмірі 70 644 грн.

Також суди залишили поза увагою, що на підтвердження своїх вимог ОСОБА_6 зазначено лише перелік обставин, які на його думку, свідчать про незаконність дій органів досудового розслідування, прокуратури і суду, а також посилання на особисті припущення щодо незаконності дій органів досудового розслідування, незаконність яких у встановленому законом порядку встановлена не була.

Крім цього, судам при новому розгляді справи, слід прийняти до уваги надану під час касаційного розгляду справи постанову прокуратури Вінницької області від 21 жовтня 2015 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000269 від 4 червня 2014 року (яка і була підставою для подання заяви у даній справі) та направлення матеріалів кримінального провадження до прокуратури Липовецького району для організації подальшого розслідування.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були допущені як місцевим, так і апеляційним судами, то постановлені ухвали підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду і цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Вінницької області задовольнити частково.

Ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає. В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко А.О. Леванчук Г.І. Мостова Головуючий Судді: