АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/9057/15-ц Головуючий в І інстанції Черниш О.Л.
Номер провадження №22 ц/791/69/16 Доповідач Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.

ОСОБА_1

секретар Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа - відділ Реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсона, про встановлення факту народження,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження, зазначаючи про те, що 11 жовтня 2015 року в пологовому будинку № 2 м. Севастополя Автономної Республіки Крим вона народила доньку - ОСОБА_3, про що їй видано медичну довідку.

На даний час вона проживає в м. Херсоні, тому звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації народження доньки, проте дізналась, що видане їй в м. Севастополі медичне свідоцтво є недійсним, оскільки не відповідає п.2 частини 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, відповідно до якого підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Посилаючись на те, що їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації доньки з посиланням на вимоги Закону України „ Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України і рекомендовано звернутися до суду, оскільки видане їй медичне свідоцтво не визнається таким, на підставі якого проводиться державна реєстрація народження дитини, просила суд встановити факт, що громадянка України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 11 жовтня 2015 року народила в пологовому будинку № 2 м. Севастополя, Автономної Республіки Крим, Україна, - доньку - ОСОБА_3.

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2015 року у відкритті провадження за даною заявою відмовлено з підстав, передбачених ч.4 ст. 256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність і необґрунтованість ухвали.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у визначених законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що має місце спір про право, який підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки йдеться про бездіяльність державного органу щодо здійснення реєстрації народження дитини.

Проте до такого висновку суд прийшов з порушенням норм процесуального законодавства, що є підставою для скасування ухваленого судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження доньки - ОСОБА_3, яка народилась 11 жовтня 2015 року в пологовому будинку № 2 м. Севастополя Автономної Республіки Крим, про що видано довідку №004742.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п.2 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є , зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Відповідно до вимог частин 1, 4, 7 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ч. 2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не змінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом та будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до частини першої та другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, якщо орган державної влади та/або орган місцевого самоврядування (субєкт владних повноважень) бере участь у справі не на виконання своїх владних повноважень, а з інших правових підстав; не здійснює владних управлінських функцій щодо іншого учасника спору (наприклад, надання згоди іншому співвласнику житлового будинку на виконання переобладнання та перепланування), то залежно від змісту вимог і субєктного складу сторін справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог статті 15 ЦПК.

Враховуючи, що медична довідка про народження дитини, яку надала заявниця у підтвердження заявлених вимог, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсною і не створює для неї правових наслідків, внаслідок чого орган державної реєстрації актів цивільного стану України позбавлений можливості, без судового рішення, зареєструвати народження дитини, та зважаючи на зміст заявлених вимог щодо встановлення наявності юридичного факту, який має безспірний характер, за відсутності спору із субєктом владних повноважень, колегія суддів вважає, що справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому за відсутності підстав, передбачених ч.4 ст. 256 ЦПК України для відмови у відкритті провадження у справі, ухвала суду, як постановлена в порушення вимог процесуального законодавства, підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 25 листопада 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_1