АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/966/16 Справа № 208/3486/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю "Ньюз Тревел", публічного акціонерного товариства "Банк "Контракт", треті особи: приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Вусо", Інспекція з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області про захист прав споживача, стягнення збитку та відшкодування моральної шкоди за невиконання договору про надання туристичних послуг,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2015 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до умов договору на туристичне обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року, укладеного між позивачем та ФОП ОСОБА_4, яка діяла від імені та за дорученням ТОВ «Ньюз Тревел», позивачі придбали комплекс туристичних послуг, а саме: подорож тривалістю з 25 лютого 2015 року по 07 березня 2015 року для двох дорослих за маршрутом Київ-Дубаї-Коломбо-Мале-Коломбо-Дубаї-Київ із проживанням у готелі Kuredu Island 4* вартістю 146 130 грн. Однак 17 січня 2015 року ТОВ «Ньюз Тревел» з невідомих позивачам причин призупинив відправлення туристів, що призвело до невиконання до невиконання умов договору щодо надання замовленого позивачами туристичного продукту.

Враховуючи вищезазначене, позивачі просили суд стягнути на їх користь солідарно з відповідачів суму: в розмірі 138047,13 грн. майнову шкоду, отриману в результаті невиконання зобовязання за договором туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року, в розмірі 138047,13 грн. майнову відповідальність за шкоду отриману в результаті невиконання зобовязання за п. 6.2 Договору туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року, в розмірі 100 000 грн. моральну шкоду отриману в результаті невиконання зобовязання договором туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року та стягнути з відповідачів усі судові витрати по справі.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з ТОВ «Ньюз Тревел» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_2 суму в розмірі 138047,13 грн. - майнову шкоду, отриману в результаті невиконання зобовязання за договором туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року та суму в розмірі 138047,13 грн. майнову відповідальність за шкоду отриману в результаті невиконання зобовязання за п. 6.2 Договору туристичного обслуговування № 4 від 13 січня 2015 року. Також, на користь позивачів було стягнуто з ТОВ «Ньюз Тревел» суму в розмірі 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 1000 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору на користь позивачів. Судові витрати по сплаті судового збору на користь держави з відповідача було стягнуто у сумі 1760,95 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2, ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять частково скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції посилався на наступне.

Судом встановлено, що позивачі 13 січня 2015 року уклали з ТОВ «Ньюз Тревел» Договір на отримання туристичних послуг, відповідно до якого замовили тур на Мальдіви тривалістю з 25 лютого 2015 року по 07 березня 2015 року. На вимогу турагента ОСОБА_2 та ОСОБА_2 сплатили відповідачу ФОП ОСОБА_4 за товарним чеком від 10 січня 2015 року вартість турпакета у сумі 138280 грн. Відповідно до товарного чека від 14 січня 2015 року ФОП ОСОБА_4 додатково отримала вартість турпакета у сумі 7850 грн., а всього за вищезазначеними товарними чеками суму у розмірі 146130 грн.

Крім того, до договору турагентом позивачам було надано сертифікат №286704 ПрАТ «СК «Вусо», в якому зазначено, що відповідальність туристичного оператора ТОВ «Ньюз Тревел» щодо зобовязань з організації туристичної подорожі, вказаної у даному сертифікаті та договорі на туристичне обслуговування, в наслідок невиконання або неналежного виконання зобовязань за договором по причині банкрутства (неплатоспроможності) застраховано за генеральним договором добровільного страхування відповідальності туристичного оператора №1562735 від 16 жовтня 2014 року у ПрАТ «СК «Вусо».

16 січня 2015 року відповідач ТОВ «Ньюз Тревел» розмістив на своєму офіційному сайті оголошення про призупинення з 17 січня 2015 року відправлення туристів за придбаними туристичними послугами, що призвело до невиконання п. 3.3.4., 3.3.6. умов договору № 4 від 13 січня 2015 року щодо надання замовленого позивачами туристичного продукту.

Відповідач ФОП ОСОБА_4 повернула позивачам частину коштів у розмірі 8055,87 грн. Решта сплачених позивачами коштів 138074,13 грн. не повернута.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_4, суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до змісту договору № 4 від 13 січня 2015 року, його укладено між ТОВ «Ньюз Тревел» та громадянами ОСОБА_5 і ОСОБА_2, а тому твердження в заяві позивачів про необізнаність щодо укладення договору саме з TOB «Ньюз тревел» є необґрунтованими та безпідставними. При цьому ФОП ОСОБА_4, підписуючи такий договір, діяла від імені та за дорученням TOB «Ньюз Тревел» в статусі комерційного представника (агента), про що зазначено в преамбулі договору № 4 від 13 січня 2015 року.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Безпідставними є посилання позивачів в своїй апеляційній скарзі на порушення норм чинного законодавства та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема в частинні відмови стягнення заборгованості з ФОП ОСОБА_4 та зменшення розміру компенсації моральної шкоди, оскільки, на виконання вказаних положень договору № 4 від 13 січня 2015 року підприємцем ОСОБА_6 13 січня 2015 року було виконане її зобов'язання, а саме на підставі виставленого товариством «Ньюз Тревел» рахунку-фактури № SF-286704 від 12 січня 2015 року здійснено безготівкове перерахування грошових коштів в сумі 138074,13 грн. на розрахунковий рахунок TOB «Ньюз Тревел», що підтверджується платіжним дорученням № 1752. А, згідно до п.2.2 ст. 2 договору встановлено, що всі грошові кошти, що надходять на рахунок турагента від туриста, з подальшим перерахуванням їх на рахунок туроператора, належать виключно туроператору та його партнерам, і довірені турагенту лише до повного розрахунку за надані послуги.

Натомість TOB «Ньюз Тревел» в односторонньому порядку відмовився від виконання своїх зобов'язань за агентськими договорами та договорами на туристичне обслуговування щодо надання туристичних продуктів, а відповідно до п. 6.4 договору № 4 від 13 січня 2015 року турагент (туроператор) не несе відповідальності та не сплачує будь-якого відшкодування за можливі порушення та дії, які не належать до його компетенції.

Таким чином комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє.

Таким чином, агент, ФОП ОСОБА_6, не відповідає перед замовниками за порушення зобов'язань особою, в інтересах та за дорученням якої агент уклав договір про надання послуг.

Щодо посилань позивачів в апеляційній скарзі на необґрунтованість вирішення питання про стягнення моральної шкоди, то у відповідності до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно до п. 5 вказаної постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини-останнього в її заподіянні

Визначаючи та встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції керувався вимогами розумності та справедливості, відповідно до законодавства України.

Інші доводи апелянта не є підставами для скасування законного рішення.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про врахування вимог розумності та справедливості при визначення розміру моральної шкоди та недоцільності стягнення заборгованості солідарно с ТОВ «Ньюз Тревел» та ФОП ОСОБА_4 на користь позивачів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, з дотриманням норм процесуального права. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_7