Справа № 152/1090/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі судового засідання Годованюк І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2013 року Шаргородським районним судом видано судовий наказ у справі № 152/1090/13-ц про стягнення з ПрАТ "Шаргородський маслозавод" на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 2042,72 грн.

По примусовому виконанню вказаного судового наказу ВДВС Шаргородського РУЮ 04.07.2013 року відкрито виконавче провадження (а.с.29).

25.07.2013 року виконавче провадження відповідно до постанови начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 передано із ВДВС Шаргородського РУЮ Вінницької області до ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області для подальшого виконання (а.с.33).

25.07.2013 року постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Паламарчука В.В. дане виконавче провадження № 38690799 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 35931132, яке перебуває на виконанні ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області (а.с.31).

13.01.2016 року представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження посилаючись на те, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 25.08.2015 року здійснена державна реєстрація припинення ПрАТ Шаргородський маслозавод", запис № 8000222 (а.с.32,33).

Правонаступником ПрАТ Шаргородський маслозавод" є ТОВ "СУРІ" ( ) (а.с.45).

Судовий наказ Шаргородського районного суду від 27.05.2013 року на час розгляду заяви судом не виконано.

В судове засідання представник заявника не зявився, але від головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Паламарчука В.В. надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутності представника ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області, заяву підтримує в повному обсязі (а.с.49).

Стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялась належним чином (а.с.51).

Представник ПрАТ " Шаргородський маслозавод" в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином (а.с.42,43).

Представник ТОВ "СУРІ" в судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином (а.с.44).

Відповідно до вимог ч.2 ст.378 ЦПК України, неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. При вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути заяву без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву представника ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області, перевіривши матеріали справи за заявою та матеріали цивільної справи №152/1090/13-ц, вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У п. 54. рішення ЄСПЛ у справі "Іванов проти України", суд в черговий раз зазначив, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі "ОСОБА_3 проти України" від 29.06.2004 року, рішення у справі "Ромашов проти України" від 21.07.2004 року, рішення у справі "Дубенко проти України" від 11.01.2005 року, рішення у справі "Козачек проти України" від 07.12.2006 року … Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі " Сокур проти України" від 26 квітня 2005 року, і у справі "Крищук проти України" від 19 лютого 2009 року).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч.1 ст.2 ЗУ "Про виконавче провадження").

Сторонами провадження, згідно з ч. 1 ст.7 Закону України "Про виконавче провадження", є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Згідно із статтею 6 Закону України " Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 17 ЗУ "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема і судових наказів.

Виконання судового рішення є невід'ємною завершальною стадією судового провадження і заміна сторони на цій стадії може відбуватися як на підставі та у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, так і ЗУ "Про виконавче провадження", правонаступництво можливе на будь якій стадії процесу, в тому числі й на стадії виконання судового рішення.

Частинами 1, 2, 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1 ст.378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Виходячи з наведеного, сторони виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, державний виконавець, а також особа, яка набула прав стягувача, можуть звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Факт правонаступництва ТОВ "СУРІ" від ПрАТ "Шаргородський маслозавод" підтверджується інформацією МЮ України про юридичну особу від 07.12.2015 року та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 19.11.2015 року (а.с. 32-37, 45-48). Відтак, представник заявника ОСОБА_3 надав суду докази в підтвердження процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, з огляду на що заява відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, які згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" є джерелом права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись ст.ст. 210, 378 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити боржника Приватне акціонерне товариство "Шаргородський маслозавод", вулиця Леніна, 284 м. Шаргород Вінницької області (ідентифікаційний код 00444576) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "СУРІ", вулиця Будівельників, 25 Б, офіс 14 м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, 49085 (ідентифікаційний код 00444576) у виконавчому провадженні відкритому на підставі наказу Шаргородського районного суду Вінницької області від 24.05.2013 року у справі № 152/1090/13-ц про стягнення з ПрАТ "Шаргородський маслозавод" на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 2042,72 грн.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Т.О. СОКОЛОВСЬКА