У х в а л а

іменем україни

6 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Деснянська районна у м. Києві державна адміністрація, про визнання права власності та усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду м. Києва від 9 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ним кімнатою площею 14,9 мІ з балконом у вказаній квартирі.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що йому та відповідачам ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в рівних частках, по 1/3 частини, належить квартира АДРЕСА_1. Вказував, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 лютого 2008 року було визначено порядок користування зазначеною квартирою, однак відповідачі, не зважаючи на наявність вказаного рішення, чинять йому перешкоди у користуванні та розпорядженні кімнатою площею 14,9 мІ.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 9 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та усунуто йому перешкоди у користуванні та розпорядженні кімнатою площею 14,9 мІ з балконом у вказаній квартирі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 9 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_4 права власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватирішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову про визнання права власності на частину квартири, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, щоОСОБА_4 є співвласником квартири, доказів оспорювання чи невизнання відповідачами його права власності позивачем не надано, а тому обраний ним спосіб захисту не ґрунтується на вимогах закону.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 9 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.А. Черненко

Д.Д.Луспеник

С.Ф. Хопта