Провадження № 2/554/395/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2016 року
Октябрський районний суд м. Полтави
у складі: головуючого судді Кулешової Л.В.,
при секретарі Довбенко А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства "Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління" Полтавської міської ради про стягнення компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні та моральної шкоди,
У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чино, про що свідчать розписки про отримання судових повісток. Заяви про розгляд справи за відсутності представника або відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 27 січня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 працював в комунальному підприємстві "Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління" Полтавської міської ради за строковим трудовим договором машиністом котка 5-ого розряду з 27 травня 2011 року та був звільнений 07 червня 2013 року за власним бажанням, що підтверджується ксерокопією трудової книжки позивача ( а.с.8).
Згідно з судовим наказом Октябрського районного суду м.Полтави від 17 червня 2015 року з КП «Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління» на користь ОСОБА_1 стягнута компенсація за невикористану відпустку у сумі 6086,40 грн. ( а.с.18).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач в день звільнення та до ухвалення судового наказу не здійснив виплату всіх сум, що належали позивачу від підприємства.
Згідно з ч. 1 ст. 47, ч. 1 ст. 116 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Норми ст. 117 КЗпП України передбачають, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Враховуючи, що вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації за невикористану відпустку були задоволені, а тому суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки в межах заявлених позовних вимог за період з 08 червня 2013 року, оскільки позивач був звільнений 07 червня 2013 року по 17 червня 2015 року.
Згідно з довідкою відповідача середньоденна заробітна плата позивача складає 21,52 грн. ( а.с.17).
За період з 08 червня 2013 року по 17 червня 2015 року кількість робочих днів складає 499 днів.
Позивач також просить стягнути моральну шкоду у сумі 5000 грн.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх часткового задоволення, оскільки наведені позивачем обставини заподіяння моральної шкоди знайшли своє підтвердження.
Відповідно до вимог розумності і справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди є завищеним. Суд визнає, що позивач зазнав моральної шкоди внаслідок несвоєчасної виплати належних йому від підприємства коштів, що призвело до втрати ним душевного спокою, нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, оскільки позивач є особою похилого віку, пенсіонером та він не отримав кошти, на які розраховував.
За таких обставин, суд, з урахуванням ступеню стійкості і глибини фізичних, та душевних страждань отриманих позивачем, вважає стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 1000 грн., визнаючи вказаний розмір достатнім для відшкодування душевних страждань позивача.
Згідно зі ст..88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.47,116,117,237-1 КЗпП України, ст. 10,11, 60, 88,212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з комунального підприємства "Полтавське підрядне шляхове ремонтно-будівельне управління" Полтавської міської ради судовий збір на користь держави у сумі 551,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : Л.В.Кулешова