Справа № 598/1034/16-ц
провадження № 2/598/342/2016
РІШЕННЯ

іменем України

"25" липня 2016 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі Шевчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення проїзного документу на дитину без згоди батька,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про надання дозволу на оформлення проїзного документа без згоди батька. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 січня 2014 року, рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області між нею та ОСОБА_3 шлюб розірвано. Від даного шлюбу у них народились діти: ОСОБА_4, 22 лютого 1997 року, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. На даний момент вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а відповідач у свою чергу участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком дитини не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач безпідставно чинить перешкоди у здійсненні нею заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зокрема, відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку, дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_5 за кордоном для відпочинку та оздоровлення останньої. Водночас донька часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за порадами лікарів, необхідний періодичний відпочинок дитини на узбережжі моря, а також виїзд дитини за кордон, вочевидь сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості. Тому вважає, що така позиція відповідача як батька неповнолітньої ОСОБА_5 шкодить її інтересам та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами.

Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує та не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, хоча про час та місце розгляду справи йому було повідомлено належним чином, за зареєстрованим місцем проживання.

На підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд вважає за можливе прийняти заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що даний позов слід задовольнити.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 січня 2014 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД № 197634 виданого 24 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Збаразького районного управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5 народилась 31 травня 2004р., її батьками є сторони по справі (а.с.7).

Згідно довідки за № 1083 від 24.06.16 року Збаразької ЦРКЛ ОСОБА_5 часто хворіє респіраторними-вірусними інфекціями і потребує санаторно-курортного лікування в літній період (а.с.9).

Відповідно до довідки №1321 від 15 червня 2016 року виданої МКП Збараж та акту обстеження матеріально-побутових умов від 25 травня 2016р. ОСОБА_5 проживає разом із ОСОБА_2 за адресою м.Збараж вул. Р.Білинських, 1/39. Мати займається вихованням доньки. Батько ОСОБА_3 вихованням дитини не займається (а.с.8, 10).

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до вимог статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини.

Як вбачається зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 3 Конвенції про права дитини, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статті 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 22 частини 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року N 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 участі у забезпеченні та вихованні дитини не приймає, чинить перепони для матері, що виражається у ненаданні дозволу на виїзд за кордон доньки для її оздоровлення та суперечить Конвенції про права дитини, якою встановлено, що дитина повинна бути забезпечена спеціальним захистом, їй повинні бути надані можливості та сприятливі умови, для фізичного, розумового, духовного розвитку, рости здоровим в умовах свободи і гідності. Також, дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення - мати право на здоровий ріст під опікою і відповідальністю батьків; гармонійний розвиток особистості; рости матеріально забезпеченим.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст.313 ЦК України, ст.7 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на оформлення проїзного документа (паспорта громадянина України для виїзду за кордон) громадянину, який не досяг 16-річного віку неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3.

Надати дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди з України до Італії та інших країн Шенгенського простору громадянину України, який не досяг 16-річного віку, неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди батька ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Збаразьким районним судом за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ А.І.Левків