АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1277/16 Справа № 183/2583/15 Головуючий у 1 й інстанції - Майна Г. Є. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

18 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2015 року

по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Національно акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Національно акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2015 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (код ЄРДПОУ 20782312, м. Київ) 108 072,51 грн. страхового відшкодування, а також відшкодування справленого судового збору у розмірі 1 080,73 грн., а всього 109 153,24 грн. (сто дев'ять тисяч сто п'ятдесят три гривні 24 копійки).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2013року між ОСОБА_3 та ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" укладений договір страхування транспортних засобів № 061490, за яким застрахований автомобіль "Volkswagen Passat", державний номер НОМЕР_2.

29 травня 2014року о 05 год. 20 хв. на вул. Радянській, 224 в м. Новомосковську Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів "Volkswagen Passat", державний номер НОМЕР_3, та "ВАЗ 210430", державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2014року ОСОБА_2 визнаний винним у вчинені даної ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

В результаті вищевказаної ДТП автомобілю "Volkswagen Passat", державний номер НОМЕР_3, завдані механічні ушкодження, внаслідок цього, його власнику заподіяно матеріальну шкоду.

За заявою страхувальника про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з настанням ДТП, позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із рахунку № С000039617, враховуючи висновок № 1012/14 про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого автомобілю "Volkswagen Passat", державний номер НОМЕР_3, складеного 10 липня 2014року судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_4, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 158 072,51грн., що підтверджується платіжними дорученнями.

Позивач звернувся з регресною вимогою до відповідача, в якій запропонував йому в добровільному (позасудовому) порядку відшкодувати завдану шкоду в розмірі 158 072, 51грн., надіславши 01 квітня 2015року претензію.

На момент ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована в НАСК "Оранта" за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс) № АС/5808085.

21 квітня 2015 року НАСК "Оранта" було сплачено на рахунок позивача 50 000,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що ПрАТ "СК "ПЗУ Україна" після сплати страхового відшкодування набуло права регресу до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і з урахуванням відшкодування НАСК "Оранта" 50 000 грн. правомірно стягнув з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" 108 072,51 грн. страхового відшкодування.

Доводи в апеляційній скарзі відповідача на те, що в матеріалах справи знаходяться два різних висновку про розмір відновлювального ремонту і один із них завищений на 21143 грн.48 коп.,відповідач заявляв клопотання про призначення експертизи в суді першої інстанції,однак вона не була проведена і повернута експертом в зв'язку з тим,що автомобіль вже був відремонтований і тому він вважає,що позивач не довів суду реальної вартості завданих збитків,на підставі яких страхова компанія здійснила виплату, колегія суддів вважає не обґрунтованими,оскільки відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко