Провадження № 2/369/313/16
04.07.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «Приватбанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, про визнання договору іпотеки припиненим, припинення обтяження та заборони на нерухоме майно,
У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, про визнання договору іпотеки припиненим, припинення обтяження та заборони на нерухоме майно.
З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 23 травня 2005 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 769, відповідно до умов якого він передав банку в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15.
Відповідно до умов п. 8 договору іпотеки іпотека за цим договором розповсюджується також і на земельну ділянку площею 0,370 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15.
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон і відчужень обєктів нерухомого майна, на підставі Договору іпотеки приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 зареєстровано обтяження на вищевказане нерухоме майно.
28 листопада 2008 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Додаткову угоду до кредитного договору , відповідно до умов якої будо змінено суму та валюту кредиту, порядок його погашення.
Наприкінці 2009 року він виконав покладені на нього зобовязання за кредитним договором, в редакції Додаткової угоди від 28 листопада 2008 року.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено по справі № 2-4027/10, що в рахунок погашення кредитної заборгованості у грудні 2009 року він сплатив банку: 04 грудня 2009 року 10 000 євро, 16 грудня 2009 року - 10 000 євро, 30 грудня 2009 року - 20 000 євро і тому будь-якої заборгованості перед банком у нього немає.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 04 липня 2011 року по справі № 2-1944/2011 ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено у задоволенні заявлених ним позовних вимог.

У січні 2015 року банк знову звернувся до суду із позовом про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 55878,41 євро, що еквівалентно 1076218,18 грн., однак позовні вимоги банку не були розглянуті, оскільки згідно ухвали суду від 30 червня 2015 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором було залишено без розгляду.

Закінчення строку дії кредитного договору № KIGO GA 0000 673M від 23 травня 2005 року та відсутність в нього заборгованості за вказаним договором свідчить про припинення основного зобовязання , що є підставою для припинення договору іпотеки, припинення обтяжень нерухомого майна, які були зареєстровані нотаріусом ОСОБА_3, на підставі договору іпотеки.

У звязку з даною обставиною він звертався до відділення банку для вирішення питання про припинення іпотеки та обтяжень іпотечного майна, однак йому було повідомлено, що за ним обліковується заборгованість за кредитним договором.

Наявність реєстраційних записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна про заборону нерухомого майна, а саме домоволодіння та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15, перешкоджає йому у реалізації права власності на належне йому нерухоме майно.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просив визнати припиненим Договір іпотеки, укладений 23 травня 2005 року, укладений між ним та ПАТ КБ «Приватбанк»; припинити обтяження іпотекою домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15, реєстраційний номер обтяження 1999573, зареєстроване в Державному реєстрі іпотеки приватним нотаріусом ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 25 березня 2005 року; припинити заборони на нерухоме майно домоволодіння за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15, реєстраційний номер обтяження 1999571, та земельну ділянку площею 0,370 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15, реєстраційний номер обтяження 1999572 зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна приватним нотаріусом ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 23 березня 2005 року.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

У судове засідання представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним, чином, причини неявки суду не відомі.

У судове засідання треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_3, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що поданий позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 травня 2005 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № KIGO GA 0000 673M, відповідно до умов п. 1.1. якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти шляхом: надання готівкою через касу на строк до 22 травня 2009 року 42 280,00 євро на наступні цілі: на будівництво будинку в сумі 40 000 євро та на оплату страхових платежів в сумі 2280,00 євро, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № KIGO GA 0000 673M, 23 травня 2005 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки, відповідно до умов п. 1 якого предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку майна, зазначеного в пп. 7, 8 цього договору, в забезпечення виконання зобовязань іпотекодавця перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.

Відповідно до умов п. 2 договору іпотеки за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобовязань іпотекодавця за кредитним договором № KIGO GA 0000 673M від 23 травня 2005 року, з повернення кредиту, наданого у вигляді відновлювальної лінії в сумі 42 280,00 євро у строк до 22 травня 2009 року включно; сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,25 % за місяць у період сплати з 23 по 29 число кожного місяця; щомісячного надання грошових коштів у період сплати сумою не менше суми відсотків за користування кредитом для погашення заборгованості за кредитним договором; сплати відсотків за користування кредитом при порушенні іпотекодавцем зобовязань по погашенню кредиту у розмірі 2,5 % відсотків за місяць від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.

Згідно умов п. 7. договору іпотеки в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором іпотекодавець надає в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 374,1 кв.м., житловою площею 122,7 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: огорожа № 1. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 06 липня 1999 року за реєстровим № 3625. Предмет іпотеки передається в іпотеку з невідємними приналежностями, які знаходяться в ньому. Предмет іпотеки зареєстрований у Києво-Святошинському бюро технічної інвентаризації 09 липня 2004 року, записаний у книгу № 1 за № 135, у встановленому законом порядку, як окремий виділений в натурі обєкт права власності. Предмет іпотеки знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15.

Згідно умов п. 8 договору іпотеки у відповідності до ст. 6 Закону України «Про іпотеку», іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальним розміром 0,370 га, на якій розташоване майно і якою іпотекодавець володіє на праві приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 072483, виданого 10 жовтня 2000 року Петрівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку та земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Вишневої державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_4 06 липня 1999 року за реєстровим № 3625. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства, земельна ділянка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15.

Відповідно до умов п. 9 договору іпотеки майно та земельна ділянка складають предмет іпотеки за цим договором.

В подальшому 28 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № KIGO GA 0000 673M від 23 травня 2005 року, відповідно до умов п. 8.1 якої банк надав позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 23 травня 2009 року по 23 травня 2009 року включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 36 820 доларів США на наступні цілі: у розмірі 40 000 доларів США, а також у розмірі 2 280 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених в п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми виданого кредиту ( у момент надання кредиту/щомісяця в період сплати), винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. даного договору. Період сплати з 23 по 29 число кожного місяця, в розмірі 6 856,19 євро.

Відповідно до умов п. 8.3. додаткової угоди забезпечення виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає жилий будинок, який розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15.

Як вбачається з матеріалів справи згідно рішення Києво-Святошинського районного суд Київської області від 25 жовтня 2010 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Вказане рішення Києво-Святошинського районного суд Київської області від 25 жовтня 2010 року залишене без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2011 року.

В рішенні Києво-Святошинського районного суд Київської області від 25 жовтня 2010 року зазначено, що при укладені умов договору від 23 травня 2005 року та від 28 листопада 2008 року сторони договору діяли вільно, виходячи з власних інтересів, прийняли рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд визначили характер договору, який вони уклали, його умови (зміст), в тому числі валюту зобовязання. Вказування в угоді іншої валюти не може бути граматичною помилкою, оскільки валюта договору є однією з істотних умов укладення кредитних договорів. З матеріалів справи та пояснень сторін встановлено, що у грудні 2009 року ОСОБА_1 сплатив банку у рахунок погашення заборгованості: 04 грудня 2009 року 10000 євро, 16 грудня 2009 року 10000 євро, 30 грудня 2009 року 20 000 євро.

В ухвалі колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2011 року зазначено, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з урахуванням конкретних обставин справи, виходив з того, що при укладенні умов договору від 23 травня 2005 року та додаткової угоди від 28 листопада 2008 року сторони діяли вільно, виходячи з власних інтересів, прийняли рішення про вибір контрагента та про вступ з ним в договірні відносини, на власний розсуд визначили характер договору, який вони уклали, його умови (зміст), в тому числі і валюту зобовязання. Доказів на підтвердження доводів, що в додатковій угоді була допущена граматична помилка суду подано не було, додаткова угода недійсною не визнавалась, зміни в неї не вносилися і вона є чинною на час розгляду справи судом.

Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2013 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про зміну умов договору, стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 липня 2011 року і ухвалено нове, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про зміну умов договору, стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

У вказаному рішенні колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2013 року встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 жовтня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2011 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № KIGO GA 0000 673M від 23 травня 2005 року, із внесеними змінами до нього від 28 листопада 2008 року, в розмірі 155 650,94 грн.. На обґрунтування ухваленого рішення та постановленої ухвали судами зазначено, що свої зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором, із внесеними до нього змінами, виконав повністю і помилки в додатковій угоді від 28 листопада 2008 року, в зазначенні валюти не встановлено, доказів на підтвердження цієї обставини позивач не надав. Також в рішенні апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2013 року зазначено, що 29 березня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, де правовою підставою для задоволення заявлених вимог, серед іншого, зазначив ст. 651 ЦК України. ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано будь-яких доказів на підтвердження факту порушення договору ОСОБА_1 або інших випадків, встановлених договором чи законом, із чим пов'язується зміна (розірвання) договору згідно положень ст. 651 ЦК України. Також в рішенні зазначено, що у справі містяться судові рішення про виконання ним взятих на себе зобовязань у повному обємі, які (рішення), згідно ст. 61 ЦПК України мають преюдиційне значення.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі : припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що згідно умов п. 1 договору іпотеки предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку майна, зазначеного в пп. 7, 8 цього договору, в забезпечення виконання зобовязань іпотекодавця перед іпотекодержателем, в силу чого іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.

Відповідно до умов п. 30 договору іпотеки термін дії договору встановлений до виконання іпотекодежателем зобовязань за Кредитним договором № KIGO GA 0000 673M від 23 травня 2005 року та всіма додатками до нього.

Позивачем ОСОБА_1 у повному обсязі виконано зобовязання за Кредитним договором № KIGO GA 0000 673M від 23 травня 2005 року, що встановлено рішенням Києво-Святошинського районного суду від 25 жовтня 2010 року, яке залишене без змін згідно ухвали колегії суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2011 року, та рішенням апеляційного суду Київської області від 04 лютого 2013 року. Також слід зазначити, що на час звернення з позовом до суду закінчився встановлений строк виконання вищевказаного іпотечного договору.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 основне зобовязання за кредитним договором № KIGO GA 0000 673M від 23 травня 2005 року виконано, заборгованість по кредиту погашена, а строк дії кредитного договору закінчився, тому у відповідності до вимог ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека згідно договору іпотеки від 23 травня 2005 року слід вважати припиненою.

Згідно наявної в матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, датовану 22 вересня 2015 року за реєстраційним № 44273881 вбачається, що на домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15, накладено заборону відчуження, а саме: тип обтяження заборона на нерухоме майно, зареєстровано 23 травня 2005 року реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_3, реєстраційний номер обтяження на домоволодіння № 1999573, на земельну ділянку № 1999571.

Зняття заборони відчуження нерухомого майна здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року за № 868.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.9 ч.1, п.5 ч.2 ст. 27 цього Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація обтяжень проводиться, зокрема, на підставі договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Враховуючи положення вищенаведених норм вбачається, що у разі припинення іпотеки здійснюється державна реєстрація саме припинення іпотеки, що тягне за собою виключення запису про обтяження нерухомого майна іпотекою з відповідних реєстрів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі слід стягнути з відповідача згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 9, 15, 26, 27 цього Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 1, ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 17, Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 526, 598, 599 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213-215, 218, 224, 226 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати припиненим Договір іпотеки від 23 травня 2005 року, укладений між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 банк «Приватбанк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 769.

Припинити обтяження за іпотекою на домоволодіння, яке розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, будинок 15, реєстраційний номер обтяження 1999573, зареєстроване в Державному реєстрі іпотеки приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 на підставі Договору іпотеки від 23 травня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 769.

Припинити заборони на нерухоме майно домоволодіння, яке розташоване за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, будинок 15, реєстраційний номер обтяження 1999571 та земельну ділянку площею 0,370 га за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петрівське, вул. Шевченко, 15, реєстраційний номер обтяження 1999572, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, на підставі Договору іпотеки від 23 травня 2005 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «ОСОБА_2 банк «Приватбанк» та ОСОБА_1.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 461 грн. 60 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.