У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи Г.П.,
суддів:Скрипки А.А., Шевченка В.М.,
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:позивача ОСОБА_1 , представника Чернігівської міської ради Приходько М.М., відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: Управління квартирного обліку і приватизації житла Чернігівської міської ради, прокуратура Чернігівської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , про визнання ордеру недійсним, виселення, зобов`язання надати ордер,

в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2015 року, яким відмовлено в задоволенні його позову до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання ордеру недійсним, виселення, зобов`язання надати ордер, та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої дійшов висновку, що при розподілі житла сім`ї відповідача ОСОБА_2 та видачі йому ордера на службову квартиру АДРЕСА_1 жодним чином житлові права позивача не порушено, оскільки відповідачу виділено службове житло, а не житло для постійного проживання, і в списку розподілу житлової площі згідно з протоколом засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України № 330 від 13.12.2011 року ОСОБА_2 перебував на черзі попереду позивача.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване судове рішення є незаконним в силу невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права та вимог верховенства права.

ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції не дослідив і не спростував окремо жодного наданого ним доказу, не взяв до уваги навіть ті докази, які базуються на нормах законодавства. Також судом не було досліджено надані ним протоколи засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ від 27.02.2008 року та 13.12.2011 року, з яких вбачається, що ОСОБА_2 , який обіймав посаду начальника гарнізону, зловживав службовим становищем, щоб отримати незаконно житло, яке повинно було надаватися в першу чергу пільговикам. Не досліджено судом першої інстанції і рішення міськвиконкому №258 від 22.10.2012 року.

Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що судом не було взято до уваги та не спростовано його доводи про те, що саме з вини посадових осіб Управління квартирного обліку і приватизації житла Чернігівської міської ради розподіл житла був здійснений незаконно і житло за рахунок пільгових категорій протиправно надано іншим особам, зокрема, начальнику Чернігівського гарнізону ОСОБА_2

ОСОБА_4 також звертає увагу суду, що на його сім`ю не поширюються норми ч.1 ст. 12 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, на які послався суд першої інстанції, оскільки вони стосуються діючих військовослужбовців, а не колишніх.

За таких обставин ОСОБА_4 вважає, що ордер на спірне житлове приміщення повинен бути визнаний недійсним у судовому порядку з підстав надання особою таких, що не відповідають дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушенні прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень, та застосовано наслідки, передбачені ст. 117 Житлового кодексу України.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Чернігівської міської ради Приходько М.М., відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, оскільки по справі не доведено наявності підстав, передбачених ст. 59 ЖК УРСР, для визнання недійсним ордеру на службову квартиру АДРЕСА_2 , виданого ОСОБА_2 та порушення житлових прав позивача ОСОБА_4 видачею зазначеного ордеру, а також незаконності рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 258 від 22.10.2012 р. про затвердження спільних рішень адміністрацій і профспілкових комітетів підприємств, організацій, житлових комісій про виділення житлової площі та видачу ордерів, зокрема, ОСОБА_2 на службову трикімнатну квартиру, житловою площею 52,34 кв.м, квартиру АДРЕСА_1 , на сім`ю з чотирьох осіб, а відповідно, не доведено наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ст. 59 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами таких, що не відповідають дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

По справі встановлено, що рішенням № 2 від 7 грудня 2011 року квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернігова щодо розподілу житла між військовослужбовцями Чернігівського гарнізону в новому житловому будинку, розташованому у АДРЕСА_3 було розподілено 10 трикімнатних квартир, з яких: трикімнатна квартира АДРЕСА_1 підлягала виділенню ОСОБА_2 як службова без зняття з квартирного обліку по загальній черзі за № 846 на склад сім`ї з 4-х осіб, а квартира АДРЕСА_4 - ОСОБА_4 на склад сім`ї з 4-х осіб по загальній черзі за № 26, по першочерговій черзі за № 4, при цьому квартира виділяється в загальну чергу із зняттям з квартирного обліку (а.с.130-131). Крім того, даним рішенням квартиру АДРЕСА_4 заплановано як резерв для надання майору ОСОБА_8 по загальній черзі за № 45 на склад сім`ї з 4-х осіб в тому випадку, коли комісія з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України відмовить у її виділенні сім`ї старшого прапорщика запасу ОСОБА_4 , який не бажає здавати раніше виділену йому двокімнатну квартиру (а.с.131).

Згідно з протоколом № 330 від 13 грудня 2011 року засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних сил України погоджено рішення квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова від 07 грудня 2011 року № 2 щодо розподілу ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 ; питання про виділення сім`ї ОСОБА_4 трикімнатної квартири АДРЕСА_5 було знято з розгляду через небажання здати наявне у нього житло (а.с.34-38). Погоджено надання квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_8 (а.с.36).

Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 258 від 22.10.2012 року „Про затвердження списків громадян, поставлених на квартирний облік, виділення житла підприємствам, громадянам міста, видачу ордерів трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 надано статус службової, а також затверджено спільні рішення адміністрацій і профспілкових комітетів підприємств, організацій, житлових комісій про виділення житлової площі та видано ордери, зокрема, ОСОБА_2 на службову трикімнатну квартиру, житловою площею 52,34 кв.м, квартиру АДРЕСА_1 , на сім`ю з чотирьох осіб (він, дружина, дочка, син), без зняття з квартирного обліку, проживали по АДРЕСА_6 гуртожиток військової частини (а.с.84-87).

Пунктом 9 (підпункт 9.1) цього ж рішення відмовлено у затвердженні протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України №330 від 13.12.2011 року в частині зняття з розгляду комісії питання щодо виділення трикімнатної квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 , який перебуває на черзі з 23.03.1999 року на загальних підставах за №26 та у позачерговому списку за №4 (а.с.87).

Проте, відмовивши в затвердженні протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України в частині зняття з розгляду комісії питання щодо виділення квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_4 , виконавчий комітет затвердив рішення про виділення зазначеної квартири майору ОСОБА_8 на склад сім`ї з 4-х осіб за наявності права ОСОБА_4 на отримання вказаної квартири згідно рішення від 7 грудня 2011 року № 2 КЕВ м. Чернігова (пункт 8.1.5. - а.с.86).

Згідно Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081, особи, звільнені з військової служби, які перебувають на квартирному обліку у ЗС України, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання в населеному пункті за місцем перебування їх на квартирному обліку згідно з чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, або списків осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень; облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

На підставі рішення про надання житла виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради, а в закритому військовому містечку - квартирно-експлуатаційний орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення, безпосередньо військовослужбовцю, на ім`я якого він виписаний, або за його дорученням іншій особі.

Згідно підпункту 2 пункту „а та підпунктів 6, 7, 8 пункту „б ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження: зокрема здійснення контролю за станом квартирного обліку та додержання житлового законодавства на підприємствах, в установах, організаціях, розташованих на відповідній території, незалежно від форм власності; видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій.

Виходячи з зазначених норм матеріального права, підставою для отримання житла військовослужбовцем є рішення відповідного органу Збройних Сил України, а до компетенції органу місцевого самоврядування відноситься питання видачі ордеру на підставі рішення за умови дотримання норм житлового законодавства при його прийнятті.

Оскільки Чернігівською міською радою було відмовлено в затвердженні протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України в частині зняття з розгляду комісії питання щодо виділення квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 , цим фактично відновлено право ОСОБА_4 на отримання квартири АДРЕСА_4 згідно з рішенням квартирно - експлуатаційного відділу м. Чернігова щодо розподілу житла між військовослужбовцями Чернігівського гарнізону в новому житловому будинку АДРЕСА_8 від 7 грудня 2011 року. Зазначене рішення міської ради цій частині є чинним, ніким не оскаржено.

Таким чином, відсутні підстави визнавати порушеними житлові прав ОСОБА_4 внаслідок затвердження списків в частині надання службової квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 на сім`ю з 4 чоловік та видачу йому ордера на зазначену квартиру за наявності іншого житла, яке підлягало виділенню позивачу.

Статтею 15 ЦК України визначено право особи на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Статтями 12, 13 ЦК України встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх цивільних прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, додержуватися моральних засад суспільства, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживанням правом в інших формах. Відповідно до ч. 3 ст. 16 ЦК суд може відмовити у захисті цивільного права з підстав порушення зазначених вимог закону.

Апеляційний суд враховує, що, будучи обізнаним про наявність права згідно рішення КЕВ від 7 грудня 2011 року № 2 та рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 22 жовтня 2012 року № 258 про відмову в затвердженні протоколу засідання комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України в частині зняття з розгляду комісії питання щодо виділення квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 , позивач звернувся з позовом не з метою відновлення права на квартиру АДРЕСА_4 , яка підлягала виділенню йому згідно вищезазначеного рішення, а на іншу квартиру.

Зазначені обставини були встановлені під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання частково недійсним рішення, визнання недійсним ордеру на квартиру АДРЕСА_9 та зобов`язання видати ордер, про що зазначено в ухвалі апеляційного суду Чернігівської області від 16 березня 2015 року, якою залишено без змін рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 грудня 2014 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 (справа № 750/10336/14, провадження № 2/750/3154/14, апеляційне провадження № 22-ц/795/182/2015). Зазначена цивільна справа була досліджена під час апеляційного розгляду справи за письмовою заявою позивача ОСОБА_4 (заява ОСОБА_4 на а.с.141, журнал судового засідання про задоволення клопотання позивача а.с.142-143, запит про витребування справ а.с.146).

ОСОБА_4 також звертався з позовом до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_13 про визнання частково недійсним рішення, визнання недійсним ордеру на квартиру АДРЕСА_10 та зобов`язання видати ордер, і в задоволенні позову йому було відмовлено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року (цивільна справа №750/2836/14, провадження № 2/750/1170/14).

Крім того, не можна визнати порушеними житлові права ОСОБА_4 внаслідок видачі ОСОБА_2 ордеру на службову квартиру АДРЕСА_1 , оскільки позивач ОСОБА_4 як військовослужбовець у відставці не мав права на отримання службового житла.

Згідно Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. № 1081 та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012 року за № 24/20337, військовослужбовці та члени їх сімей, за відсутності в них за місцем проходження служби жилого приміщення, мають право на отримання службових жилих приміщень; службове жиле приміщення надається під час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку та без урахування пільг, передбачених під час забезпечення громадян житлом.

З врахуванням вищевикладеного, та обставина, що відповідач ОСОБА_2 на час отримання ним службової квартири не перебував в черзі на отримання житла, як і посилання в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції на неодноразову відмову позивача від отримання житла в зв`язку з небажанням здати раніше отриману квартиру, не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильний висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: