Провадження № 2/761/2162/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Малинникова О.Ф.

при секретарі - Данилевській Є.П.

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення.

Позивач зазначив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2014 року Києві у справі 761/8570/13-ц частково задоволено його позов, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 в місті.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року у задоволенні його позову про виселення відповідачів відмовлено на підставі того, що обидва не проживають у цій квартирі.

Оскільки є рішення суду від 29.09.2014 року про визнання недійсним договору купівлі-продажу зазначеної квартири між ним та відповідачами, яким встановлено, він не підписував договір та довіреність на підставі якої інша особа вчинила відчуження його квартири відповідачам. Він є власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.1995 року та зареєстрована за ним у КМБТІ А3812/6861, тому згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування квартирою.

На підставі зазначеного, позивач просив вселити його у АДРЕСА_1, звільнити від сплати судового збору, як інваліда другої групи. Судові витрати покласти на відповідачів.

В судове засідання з'явився позивач пояснив суду, що він з лютого місяця 2016 року вселився в спірну квартиру АДРЕСА_1, і там проживає до сьогоднішнього дня. Де знаходяться на даний час відповідачі по справі йому не відомо.

Цивільна справа № 761/38875/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення в судові засідання призначалась не одноразово, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду жодного разу не з'являлись.

В судове засідання 04.07.2016 року відповідачі повторно не з'явилась, хоча були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, та сповіщені про розгляд справи, будь-яких заяв щодо участі у розгляді справи не надіслали.

На підставі ст. 169 ЦПК України суд продовжив розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Суд, вивчивши позовну заяву позивача, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи 761/38875/15-ц, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 761/15714/15-ц позивач зазначив, що він є потерпілим від шахрайських дій стосовно укладеного договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17 січня 2009 року, укладеного проти його волі відповідачами.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2014 року у справі 761/8570/13-ц частково задовольнили його позов. Ухваливши рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17 січня 2009 року, яким встановлено, що позивач не підписував договір та довіреність на підставі, якої інша особа вчинила відчуження його квартири відповідачам. Позивач є власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.1995 року та зареєстрована за ним у КМБТІ А3812/6861.

Як встановлено судом Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.09.2014 року у справі 761/8570/13-ц частково задовольнили позов, ухваливши рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17 січня 2009 року.

Згідно із ст. 391 Цивільного кодексу України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування квартирою.

Вищевказане рішення стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про виселення з його квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року у задоволенні його позову про виселення відповідачів відмовлено, та цим рішенням встановлено що, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у спірній квартирі.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як зазначив позивач в судовому засіданні він звернувся до суду 28 жовтня 2915 року з цим позовом так як, не проживав у спірній квартирі. Додатково суду повідомив, що з лютого місяця 2016 року вселився в спірну квартиру АДРЕСА_1, і там без перешкод проживає до сьогоднішнього дня. Де знаходяться на даний час відповідачі по справі йому не відомо.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у вселення позивача в розв'язання її житлової проблеми, квартиру АДРЕСА_1, так як розв'язання його житлової проблеми вирішено та спірне питання про вселення відпало та вирішено.

На підставі ст. ст. 109, 131, 132 Житлового Кодексу України та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційному суду міста Києва через Шевченківський районний суд м. Києва, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя: Малинников О.Ф.