печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3714/16-ц
У Х В А Л А

01 лютого 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного підприємства «Парламентський телеканал «Рада» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2016 р. до приміщення Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

За правилом ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із позову вбачається, що предметом спору є визнання недостовірною інформації, яка була поширена ОСОБА_2 під час його виступу на пленарному засіданні Верховної Ради України та розповсюджену ДП «Парламентський телеканал «Рада».

За правилами Цивільного процесуального законодавства, позовна заява, по формі та змісту повинна відповідати ст. ст. 119, 120 цього Кодексу.

Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

З позовної заяви вбачається, що спірною є інформація наступного змісту: «… пані ОСОБА_1, яка була в часи ОСОБА_3-стоматолога головним схемщиком і головним відмивальником коштів державного бюджету…».

При цьому позивачем не зазначається яким чином така інформація порушує її особисті немайнові права, з посиланням на докази, що підтверджують кожну з таких обставин та не наведено обставин, які б підтверджували, що спірна інформація не є оціночними судженнями, а містять фактичні дані.

Таким чином, приходжу до висновку, що такі обставини є перешкодою для відкриття провадження у цивільній справі.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху, про що повідомляю позивача і надаю йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання ним ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Державного підприємства «Парламентський телеканал «Рада» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, залишити без руху, надавши позивачу строк у 5 (п'ять) днів для усунення зазначених недоліків, який починає перебігати з дня отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: