Справа № 450/827/14-ц Провадження № 2/450/80/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., при секретарі Микитів Н.С., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про поділ спільного майна подружжя,-

встановив:

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.04.2014 року провадження у цій справі було відкрито.

02.02.2016 року представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 було подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти будь які дії та накладення арешту на майно зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2, а саме на житловий будинок загальною площею 233, 8 кв.м., який розташований за адресою м. Пустомити, вул. Крипякевича, 14, а також на нежитлові приміщення площею 83 кв.м., яке знаходиться за адресою Львівська область, м. Пустомити, вул. Грушевського, 8, що придбане ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу.

Свої вимоги мотивує тим, що позивач 24.03.2014 року звернулась до Пустомитівсього районного суду Львівської області з позовом про поділ майна подружжя. У відповідності до вимог ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду. Згідно ст.152 ЦПК України, видами забезпечення позову є накладення арешту на майно або на грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших в осіб та заборона вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані кілька видів забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

Проаналізувавши вимоги позивача, суд приходить до висновку про відмову в забезпеченні позову з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ППВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа,котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Окрім того, згідно положень ст. 60 ЦПК України, котрі підлягають застосуванню і при розгляді заяви про забезпечення позову, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч цим вимогам, заява не містить належного обґрунтування необхідності застосування обраного позивачем виду забезпечення позову, а також того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у цій справі.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення або отримання копії такої.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяОСОБА_4