Справа № 2/756/657/16
УХВАЛА

27 січня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Богдан О.О.

при секретарі Мірошниченко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 15.11.2014 р. позивачем з ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 9.

Позивач набув право вимагати від банку сплатити суму боргу у розмірі 9 400,00 доларів США, який виник у зв'язку з наданням ОСОБА_2 банку у тимчасове строкове користування грошових коштів за договором з банком, що за курсом НБУ на день укладення договору складає 144 876, 72 грн. (15,412417 грн. за 1 долар США).

Відповідно до п. 4 договору право власності на суму боргу (на грошові кошти) визначену у п. 2 договору, перейшло від ОСОБА_2 (Цедента) до позивача (цесіонарія) з моменту підписання договору сторонами, тобто з 15.11.2014 р.

21.11.2014 р. вкладникам банку було повідомлено, що на підставі постанови правління НБУ від 20.11.2014 р. № 733 Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК» до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 20.11.2014 р. № 123 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 р. було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», код СДРПОУ 19017842, МФО 380537, місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 27 т, м. Київ, 04119, Україна

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» було запроваджено строком на три місяці з 21.11.2014 р. по 20.02.2015 р.

Вкладникам на сайті Фонду було повідомлено також про те. що про час та порядок виплат вкладникам ПАТ «ВіЕйБі Банк» буде повідомлено додатково на офіційному сайті Фонду - www.fg.gov.ua, на сайті ПАТ «ВіЕйБі Банк» - www.vab.ua/ukr та у відділеннях даного банку.

Позивач очікував відповідного повідомлення, щоб звернутися за отриманням належних йому грошових коштів.

Проте, як стало відомо позивачу 23.12.2014 р. ОСОБА_2 без відома позивача самостійно звернувся до банку та отримав там виписку за поточним (картковим) рахунком, де, серед інших обліковуються грошові кошт в доларах США в сумі 9 400,00 доларів США, які починаючи з 15.11.2014 р. є власністю позивача.

Крім того, 23.12.2014 р. своїм листом ОСОБА_2 повідомив позивача про відмову від договору, оскільки вважає його помилковим, а також про його розірвання в односторонньому порядку та припинення з 23.12.2014 р.

В листі ОСОБА_2 також повідомив, що він вважає своєю власністю вищевказані грошові кошти і не визнає моє право власності на них у зв'язку з розірванням договору, про те, що він у зв'язку з особистими обставинами передумав відступати право вимоги до банку та передавати позивачу право власності на зазначені грошові кошти, а також про те, що вказані грошові кошти будуть ним подаровані іншій особі.

Також він запропонував розглянути інші варіанти щодо погашення своєї заборгованості.

06.01.2015 р. позивачем було отримано листа від ОСОБА_3., згідно якого вона повідомила про те, що всі грошові кошти, які знаходилися на вищевказаному рахунку, в тому числі - належні мені грошові кошти в розмірі 9 400,00 доларів США, ОСОБА_2 нібито подарував їй 31.12.2014 р. і те, що їх власником є вже вона.

В листі ОСОБА_3 повідомила, що право власності на всі грошові кошти в сумі 115 151,62 доларів США, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1, відкритому згідно договору № VЕ 207765 про відкритгя банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи від 19.06.2009 р. між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в тому числі - 9 400,00 доларів США, право вимоги на які ОСОБА_2 відступав позивачу за договором цесії, який він в подальшому нібито розірвав в односторонньому порядку, з 31.12.2014 р, належать їй, а тому позивач нібито не має права претендувати на вказані грошові кошти.

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_3 запропонувала позивачу з приводу отримання вказаних грошових коштів до банку не звертатися та не вимагати їх видачі, а питання щодо погашення боргу між позивачем та ОСОБА_2 вирішувати самостійно іншим чином.

Позивач вважає, що така поведінка відповідачів є незаконною, суперечить нормам чинного законодавства України та порушує його право власності.

Позивач своєї згоди на розірвання договору не надавав, тобто, ОСОБА_2 необгрунтовано та безпідставно (неправомірно) в односторонньому порядку відмовився від договору відступлення права вимоги (цесії) № 9 від 15.11.2014 р., порушив позивача право власності на грошові кошти

та подарував 31.12.2014 р. ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 115 151,62 доларів США, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1, відкритому згідно договору № VЕ 207765 про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи від 19.06.2009 р. між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в тому числі - 9 400,00 доларів США, право вимоги на які ОСОБА_2 відступив позивачу за договором цесії, право власності на які перейшло до позивача з 15.11.2014 р., який він в подальшому нібито розірвав.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просив суд задовольнити позов та визнати за ним право власності на грошові кошти у розмірі 9 400, 00 доларів США.

Заявою від 26.01.2016 року представник ОСОБА_1 зменшив позовні вимоги до 95 гривень, не обґрунтовуючи їх.

До початку судового засідання представник ОСОБА_1 надав суду заяву, згідно якої просив суд залишити позов без розгляду.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

У зв'язку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника ОСОБА_1 та залишити позов без розгляду.

Керуючись ст. 207, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Богдан О.О.