Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/297/15-ц Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» або банк, або кредитор) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 Просило стягнути з відповідача заборгованість за процентами за користування коштами за кредитним договором від 11 квітня 2006 року, нарахованих на прострочену заборгованість по тілу кредиту, за період із 10 грудня 2009 року по 10 грудня 2014 року в сумі 11 482,90 грн. В обґрунтування позову посилалося на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконав зобов'язання за кредитним договором.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу. Просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що договір містить всі істотні умови, необхідні для його укладення, зміст умов кредитного договору є чітким та зрозумілим для сторін, договір підписаний сторонами. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, а саме, перерахував кошти на відповідний рахунок магазину на купівлю холодильника, але відповідач, отримавши товар, кредитні кошти не повернув та процентів за користування коштами не сплатив.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи ОСОБА_1 невідоме. За таких обставин, відповідач викликався в суд через оголошення у пресі, що відповідає вимогам ч.9 ст.74 ЦПК України. Оголошення про виклик ОСОБА_1 опубліковано у газеті «Урядовий кур'єр» за 12 січня 2016 року. Відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання відповідачу кредитних коштів в порядку, визначеному умовами договору, відсутні відомості про здійснення відповідачем будь-якої оплати в підтвердження отримання кредитних коштів, необґрунтований позов в частині нарахування процентів за межами строку дії договору.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що заява позичальника, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам та Тарифи склали між сторонами кредитно-заставний договір.

За умовами заяви позичальника від 11 квітня 2006 року №DNH4KP30980833 ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, надав ОСОБА_1 кредит у сумі 3 146 грн. на строк 12 місяців по 11 квітня 2007 року включно, з умовою сплати процентів за користування коштами у розмірі 2,09% у місяць, на суму залишку заборгованості за тілом кредиту в обмін на зобов'язання відповідача повернути кредит та сплатити проценти (а.с.7).

ОСОБА_1 доручив банку, без додаткового погодження, перерахувати кредитні кошти в сумі 2 420 грн. на рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі - ПП ОСОБА_2 для купівлі ОСОБА_3 холодильника вартістю 2 775 грн.

Відповідно до прибуткового касового ордера від 11 квітня 2006 року №3576 та квитанції до нього ОСОБА_1 сплатив ПП ОСОБА_2 355 грн. (а.с.53).

Згідно видаткової накладної від 11 квітня 2006 року №GM-0001819 відповідач ОСОБА_1 одержав від ПП ОСОБА_2 холодильник вартість 2 775 грн. (а.с.51-52).

Меморіальним ордером від 12 квітня 2006 року №60412ВО2ХХ, згідно договору купівлі-продажу від 11 квітня 2006 року №GM 0000366, банк перерахував ФОП ОСОБА_2 2 420 грн. (а.с.74). Факт перерахування банком коштів підприємству торгівельно-сервісної мережі підтверджується також випискою по рахунку (а.с.75).

Таким чином, вищезазначеними належними та допустимими доказами позивач довів належне виконання ним умов договору, тобто надання відповідачу кредиту для купівлі останнім холодильника.

Однак, відповідач кредит не повернув та проценти за користування коштами не сплатив. Так, судовим наказом судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 квітня 2009 року №2н-1097/09 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 13 774 грн. 59 коп. боргу за кредитним договором (а.с.98).

Судовий наказ є особливою формою судового рішення. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст.ст.61,95 ЦПК України).

Згідно з довідкою від 19 січня 2016 року державним виконавцем Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ 01 червня 2009 року за судовим наказом винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, але жодних погашень за даним провадженням не відбулося, тобто судовий наказ не виконаний (довідка та копія постанови приєднані до матеріалів справи).

Згідно зі ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.1 ст.631 ЦК України).

За змістом ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно п.4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, затверджених наказом по банку від 21 березня 2006 року №391, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 6% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом (а.с.70-73).

У відповідності до ч.ч.1 та 3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст.ст.525,526,599 ЦК України, змісту кредитного договору, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що наявність судового наказу про стягнення заборгованості, який не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права кредитора на отримання процентів за продовженням ОСОБА_1 користуватися кредитом.

Так, розмір неповернутого тіла кредиту становить 3 146 грн. Розмір процентної ставки за день дорівнює 0,2% (6% : 30 дн.=0,2%). Позивач просить стягнути проценти за користування тілом кредиту за період з 10 грудня 2009 року по 10 грудня 2014 року, тобто за 1 825 днів. Таким чином, сума процентів за користування кредитом за спірний період становить 11 482 грн. 90 коп. (3 146 грн. х 0,2% х 1 825 дн. = 11 482,90 грн.), а тому таку суму належить стягнути з відповідача на користь позивача.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, то, згідно ст.309 ЦПК України, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, яким задовольняє позов у повному обсязі, стягуючи з відповідача на користь позивача 11 482 грн. 90 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Рішення ухвалюється на користь банку, а тому, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені витрати на оплату судового збору та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» 11 482 грн. 90 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом за договором від 11 квітня 2006 року №DNH4KP30980833, 243 грн.60 коп. судового збору та 420 грн. витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: