справа № 208/9340/14-ц
№ провадження 2/208/903/16
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді, ОСОБА_1, при секретарі ПентраковськійМ.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м.Дніпродзержинська цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 «про стягнення заборгованості», -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05.09.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 23860,00 доларів США. В забезпечення вищезазначених кредитних зобов'язань 05.09.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 було укладено договір поруки згідно з яким, остання, у випадку невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і ОСОБА_2 як солідарний боржник. 13.02.2012 року ПАТ "УкрСиббанк" уклало з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»договір факторингу відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»свої права вимоги по кредитному договору.

Посилаючись на те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 01.12.2013 року утворилася заборгованість в розмірі 32599,00 доларів США позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним зобов'язанням.

Представник позивача надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі та задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачі позов не визнали, надали письмові заперечення проти нього. В обгрунтування своїх заперечень відповідачі посилались на те, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»не набуло прав вимоги ні за договором про надання споживчого кредиту від 05.09.2007р., ні договором поруки від 05.09.2007р., ні за іпотечним договором від 05.09.2007р., які було укладено між відповідачами та АКІБ «УкрСиббанк». Це випливає з наступного: у договорі факторингу від 13.02.2012р. не зазначено права вимоги за якими кредитними договорами зобовязується передати ПАТ «УкрСиббанк» позивачу; позивачем не подано копії додатку № 1 до зазначеного договору, підписаного його сторонами; у договорі відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012р. не зазначено права вимоги за якими іпотечними договорами зобовязується передати ПАТ «УкрСиббанк» позивачу; ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»» не надано копії додатку № 1 до зазначеного договору, підписаного його сторонами; всупереч умовам п.3.2. договору факторингу від 13.02.2012р. і п.2.1. договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012р. відсутні акти приймання-передання прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту від 05.09.2007р. і за іпотечним договором від 05.09.2007р., які було укладено між відповідачами та АКІБ «УкрСиббанк»; у договорах факторингу і відступлення прав вимоги за договорами іпотеки відсутні умови про передачу прав вимоги за договором поруки, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 Крім того, відповідачі звернули увагу на відсутність належних доказів, які б засвідчували те, що ПАТ «УкрСиббанк» є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», з яким відповідачами були укладені кредитний договір і договір поруки. Копія консолідованої фінансової звітності АКІБ «УкрСиббанк» за 2011 рік, на яку посилається позивач, не є належним доказом вказаного. Адже, згідно зі ст.16 Закону України «Про банки і банківську діяльність» установчим документом банку є його статут. Також відповідачі не погодились з розрахунком суми їх заборгованості, здійсненим позивачем.

Представник відповідачів повідомив суд про те, що станом на час розгляду справи позивач у позасудовому порядку отримав задоволення своїх вимог до відповідачів у повному обсязі за рахунок предмета іпотеки квартири відповідачів за адресою: АДРЕСА_1, шляхом її продажу. В обґрунтування зазначеного представник відповідачів надав до суду копію інформаційною довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 43839801 від 15.09.2015р., видану Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Представник відповідачів надав суду заяву, у якій просив провести судовий розгляд без його участі, у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази і зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 23860,00 доларів США. В забезпечення вищезазначених кредитних зобов'язань 05.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки згідно з яким, остання, у випадку невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, відповідає перед кредитором у тому ж розмірі що і ОСОБА_2 як солідарний боржник.

Також 05.09.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та громадянами ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір № 0/1, згідно з умовами якого вказані іпотекодавці у забезпечення кредитних зобов'язань ОСОБА_2 передали в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1, Україна. Відповідно до п.1.2. зазначеного іпотечного договору іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань ОСОБА_2 за кредитними договорами від 05.09.2007р. № 0 і від 05.09.2007р. № 0, у тому числі зобовязань по поверненню отриманих кредитів, по сплаті плати за кредит (процентів), по сплаті неустойки (штрафів, пені), вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимог по зобовязанням за кредитними договорами і зверненням стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням кредитних договорів і договору іпотеки тощо.

13.02.2012 року ПАТ "УкрСиббанк" уклало з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" відступило ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»свої права вимоги по кредитному договору. Також 13.02.2012 року ПАТ "УкрСиббанк" уклало з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ»нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, укладеними з іпотекодавцями у забезпечення зобов'язань позичальників за кредитними договорами.

Відповідно до п.1.2.2 вищезазначеного кредитного договору позичальник - відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути кредит у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку № 1 до договору. Разом з тим, відповідачем ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувались, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором. Згідно з розрахунком позивача заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 13.02.2013р. по основній сумі кредиту склала 20 867,72 доларів США, за процентами 11 731,86 доларів США, всього 32 599,58 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку (05.08.2015р.) становила 707 736,88 грн.

Відповідачі не визнали зазначену суму заборгованості, надали копії квитанцій про сплату кредиту за період з 04.10.2007р. по 25.03.2011р. на користь АКІБ «УкрСиббанк» на суму 9668,06 доларів США. Також відповідачі звернули увагу суду на суперечливість розрахунків позивача, в обґрунтування чого надали копію листа ТОВ «Укрборг» від 22.07.2015р. № 734869, надісланого на їх адресу від імені ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на підставі договору від 01.11.2013р. № 6-К, укладеного між ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» і ТОВ «Укрборг», в якому загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором визначена позивачем у розмірі 80 000 грн.( а.с. 97-109)

29.07.2015р. ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» відповідно до ст.38 Закону України «Про іпотеку» та на підставі іпотечного договору від 05.09.2007 року № 0/1, договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року, договору факторингу від 13.02.2012 року № 2 уклало з ТОВ «ІМПРЕСІВ» () договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 2561. На підставі вказаного договору нотаріусом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.07.2015р. зареєстровано право власності на зазначену квартиру за ТОВ «ІМПРЕСІВ». ( а.с. 202-209)

Виходячи з викладеного, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у позасудовому порядку на підставі іпотечного договору від 05.09.2007 року № 0/1, договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 13.02.2012 року та договору факторингу від 13.02.2012 року № 2 задовольнило свої вимоги до відповідачів у повному обсязі шляхом здійснення продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 згідно з іпотечним договором від 05.09.2007 № 0/1 і передали в іпотеку у забезпечення кредитних зобов'язань ОСОБА_2 за кредитними договорами від 05.09.2007р. № 0 і від 05.09.2007р. № 0. Відповідно до п.1.2. зазначеного іпотечного договору іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобовязань ОСОБА_2 за зазначеними кредитними договорами, у тому числі зобовязань по поверненню отриманих кредитів, по сплаті плати за кредит (процентів), по сплаті неустойки (штрафів, пені), вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимог по зобовязанням за кредитними договорами і зверненням стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням кредитних договорів і договору іпотеки тощо.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.3 зазначеного Закону України у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Ст.38 зазначеного Закону України встановлено право іпотекодержателя та визначено порядок продажу предмета іпотеки. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки позивач у позасудовому порядку отримав задоволення своїх вимог до відповідачів у повному обсязі за рахунок предмету іпотеки квартири, що належала відповідачам за адресою: АДРЕСА_2, керуючись ст.ст.11, 12, 13, 14, 15, 16, 512, 525, 526, 575, 589, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 3, 38 Закону України «Про іпотеку», ст.ст.3 - 15, 58, 59, 60, 88, 212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М.Ізотов