Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 13.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір №0004.030-0200.327 комплексного добровільного страхування «Граве Каско». Згідно Договору страхування було застраховано майновий інтерес стосовно наземного транспортного засобу автомобіля марки «Porsche Panamera», державний номерний знак якого АА 5704 МВ. Відповідно до Договору страхування Страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу. 30.10.2012 року Страхувальник повідомив позивача про страховий випадок, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 26.10.2012 року в м.Києві по вул. В.Кільцева дорога. Позивач вказував на те, що гр. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «КІА», номерний знак якого АІ 9144 АО, порушивши п.п. 12.1,13.1 ПДР України, здійснив зіткнення із застрахованим автомобілем, в результаті чого останньому було завдано механічних пошкоджень. Зазначена обставина підтверджується відомостями №9096350 про ДТП від 30.10.2012 р., а також постановою Святошинського районного суду міста Києва від 16.11.2012 року. Вартість і перелік пошкоджень застрахованого автомобіля визначається на підставі Звіту №1388/1 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 06.11.2012 р., рахунком № 1003648 від 29.11.2012 р., виданого ТОВ «Віннер Автомотів». На підстави укладеного Договору страхування, заяви про виплату страхового відшкодування від 30.11.2012 р. та відповідно до Страхового акту №СНТ/0004.030-0200.0327/1 від 30.11.2012 року позивач виплатив належне страхове відшкодування в загальному розмірі 127 276,46 грн., про що свідчить платіжне доручення №35200 від 04.12.2012 року та платіжне доручення №35246 від 05.12.2012 року. Позивач вказував на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача при експлуатації автомобіля марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1, як заподіювача шкоди, була застрахована у НАСК «Оранта» згідно полісу №АВ/4046322, НАСК «Оранта» згідно Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та згідно рішення Господарського суду м. Києва від 08.04.2014 року в межах ліміту відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілої особи 50 000,00 грн., франшиза 510,00 гривень здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 49 490,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №74272 від 25.12.2014 року. Позивач просив в судовому порядку на підставі ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 77 786,46 грн. та судові витрати по справі.

Представник позивача до суду не з»явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача направив суду клопотання в якому просив справу розглядати без участі представника позивача, у клопотанні вказав, що позивач позов повністю підтримує.

Відповідач до суду не з»явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 13.04.2012 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Граве Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір №0004.030-0200.327 комплексного добровільного страху вання Граве Каско, за яким позивачем застраховані майнові інтереси останньої, що не суперечать чинному законодавству України та пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Porsche Panamera», державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до вищевказаного договору страхування Страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 26.10.2012 року о 17.20 годин, керуючи транспортним засобом - автомобілем КІА, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, по вул. В.Кільцева дорога в м.Києві, не вибрав безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції до транспортного засобу автомобілю «Порш», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, внаслідок чого сталося зіткнення, що спричинило пошкодження транс портних засобів, чим порушив п.п. 12.1,13.1 Правил дорожнього руху.

Згідно до постанови судді Святошинського районного суду м.Києва Почупайло А.В. від 16.11.2012 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і за вчинення вказаного адмінправопорушення ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 25 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 грн. Наведене підтверджується копією постанови судді Святошинського районного суду м.Києва Почупайло А.В. від 16.11.2012 року, яка набрала законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови №4 від 01.03.2013 року Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки розяснив, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова судді Святошинського районного суду м.Києва Почупайло А.В. від 16.11.2012 року, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, як слідує з вищенаведеного, вказана ДТП мала місце з вини ОСОБА_1.

Статтею 1188 ЦК України передбачене відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Вст. 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Отже відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, саме ОСОБА_1 з вини якого сталася дана ДТП, є відповідальним за спричинену в результаті ДТП шкоду.

30.11.2012 року ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою вх. № 32301 про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором комплексного добровільного страхування № 0004.030-0200.327 від 13.04.2012 року. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1388/1 від 27.11.2012 року, вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу марки «Porsche Panamera», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 129 775,58 грн. Страховим актом № СНТ/0004.030-0200.0327/1 від 30.11.2012 року пошкодження транспортного засобу марки «Porsche Panamera », державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 127 276,46 грн. На підставі страхового акту та заяви страхувальника позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором комплексного добровільного страхування № 0004.030-0200.327 від 13.04.2012 року перерахував ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 127 276,46 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень: № 35200 від 04.12.2012 року, № 35246 від 05.12.2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 року по справі №910/3440/14 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Граве Україна» до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 49 490,00 грн. позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Граве Україна» задоволено повністю, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Граве Україна» 49 490 грн. 00 коп. страхове відшкодування, 1 827 грн. 00 коп. витрати по сплаті судового збору. Вказане рішення набрало законної сили.

Вищевказаним рішенням суду було встановлено, що 13.04.12 між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Граве Україна» та ОСОБА_2 укладено Договір комплексного добровільного страхування №0004.030-0200.327, за яким позивачем застраховані майнові інтереси останнього, що не суперечать чинному законо давству України та пов»язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспорт ним засобом марки «Porsche Panamera», державний номерний знак НОМЕР_2. 26.10.12 ОСОБА_1 17-20 год., керуючи транспортним засобом «Кіа Riо», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. В. Кільцева в м.Києві, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Porsche Panamera», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, чим заподіяв механічні пошкодження останному. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.12. у справі № 3/2608/7462/12 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 30.11.12. ОСОБА_2 звернулась до позивача з заявою вх. № 32301 про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором комплексного добровільного страхування № 0004.030-0200.327 від 13.04.12. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1388/1 від 27.11.12., вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу марки «Porsche Panamera», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 129 775,58 грн. Страховим актом № СНТ/0004.030-0200.0327/1 від 30.11.12. пошкодження транспортного засобу марки «Porsche Panamera», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати в якості страхового відшкодування 127 276,46 грн. На підставі страхового акту та заяви страхувальника позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором комплексного добровільного страхування № 0004.030-0200.327 від 13.04.12., перерахував ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 127 276,46 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 35200 від 04.12.12., № 35246 від 05.12.12. У відповідності до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Приписами ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 127 276,46 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП, встановлена у судовому порядку. Як вбачається з полісу № АВ/4046322, цивільно-правова відпо відальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «Кіа Rio», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована у Відкритому акціонерному товаристві Національної акціонерної страхової компанії «Оранта». 19.09.13. позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою вих. № 44019, в якій просив відповідача відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 127 276,46 грн. В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що відповідачем було сплачене страхове відшкодування в порядку регресу. Полісом № АВ/4046322 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 510 грн. У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відтак, розмір страхового відшкодування в порядку регресу зменшується на суму франшизи у розмірі 510 грн. Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку № 1388/1 від 27.11.12., вартість матеріального збитку завданого транспортному засобу марки «Porsche Panamera», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП складає 129 775,58 грн., а до позивача перейшло право вимоги в межах суми 127 276,46 грн., яке обмежене лімітом відповідальності, визначеного полісом АВ/4046322 (50 000,00 грн.). Враховуючи визначені полісом № АВ/4046322 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, що обмежений розміром шкоди, право на зворотню вимогу якої перейшло до позивача, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 49 490,00 грн. (50 000,00 - ліміт відповідальності за полісом АВ/4046322 - 510 грн. - франшизи). За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 49 490,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом в повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином вищевказані обставини, які були встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 року по справі №910/3440/14 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Граве Україна» до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 49 490,00 грн. не доказуються при розгляді даної справи і приймаються судом до уваги.

Таким чином у суді встановлено, що відповідно до полісу № АВ/4046322, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «Кіа Rio», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, застрахована у Відкритому акціонерному товаристві Національної акціонерної страхової компанії «Оранта». Полісом № АВ/4046322 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 510 грн. Це слідує з копії рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2014 року по справі №910/3440/14 за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Граве Україна» до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення 49 490,00 грн.

Згідно до копії платіжного доручення №74272 від 25.12.2014 року Відкрите акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» сплатило ПрАТ СК «Граве Україна» 51 317,00 грн. згідно наказу №910/3440/14 від 24.04.2014 року Господарського суду м. Києва, з яких 49 490,00 грн. страхове відшкодування.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами.

Судом встановлено вину відповідача у скоєнні ДТП та факт сплати Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Граве Україна» суми страхового відшкодування, а тому вимоги позивача до відповідача є обгрунтованими.

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) проведеною Відкритим акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» складає суму 77 786,46 грн. / 127 276,46 грн. 49 490,00 грн. = 77 786,46 грн./.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Граве Україна» суму 77 786, 46 грн.

Суд також вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі які складаються із: судового збору в сумі 777,86 грн., що підтвержується платіжним дорученням № 55769 від 17.08.2015 року.

На підставі ст.ст. 993,1188,1194 ЦК України, ст. 27 Закону України Про страхування, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючись ст.ст. 10,60,61,88,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Граве Україна» 77 786,46 грн. та судовий збір в сумі 777,86 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_4