АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/7218/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1416/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю : представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Реви В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам"янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємтсва "Нігинський кар'єр" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом, вказав, що у червні 2015 року він був прийнятий на роботу на посаду помічника машиніста тепловозу ДП "Нігинський кар"єр". Наказом від 27 жовтня 2015 року № 113-к його було звільнено з роботи на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі 11 жовтня 2015 року в нетверезому стані.

Вважаючи таке звільнення незаконним, вказував, що було порушено процедуру звільнення, йому не було вручено копії наказу про звільнення, не було надано для ознайомлення матеріалів перевірки, на підставі яких було прийнято спірний наказ, не витребувано від нього пояснень щодо перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Схід вагонів на залізничній колії стався 11 жовтня 2015 року, під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Після аварійної ситуації вся робота на залізничній колії була зупинена. Після усунення наслідків аварії, всі працівники зміни пройшли медичний огляд, в результаті якого було встановлено, що він не перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Роботу 11 жовтня 2015 року він продовжував до 18 год. Лише 15 жовтня 2015 року начальник зміни ознайомив його з актом, в якому було вказано про те, що 11 жовтня 2015 року, під час виконання своїх трудових обов'язків ,він перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Просив суд ухвалити рішення, яким поновити його на роботі на посаді помічника машиніста тепловоза 5 розряду ДП «Нігинський кар`єр», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 жовтня 2015 року та 7 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Кам"янець-Подільського міськрайонного суду від 25 травня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що при вирішенні спору судом було невірно проведено оцінку доказів, оскільки взято до уваги письмові докази та показання свідків, які не є належними і допустимими доказами.

Зокрема, судом не враховано тієї обставини, що акт від 11 жовтня 2015 року та акт - висновок службового розслідування були складені після інциденту; проведення перевірки на стан алкогольного сп'яніння медичним працівником ОСОБА_4 за допомогою приладу „Алкотест-203", є незаконним, оскільки особа не мала відповідних знань та не пройшла відповідної підготовки для роботи з цим приладом; показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не слід брати до уваги, оскільки вони є працівниками підприємства і не можуть об'єктивно свідчити в суді; оскільки після проведення перевірки 11 жовтня 2015 року його було повідомлено, що він тверезий та допущено до роботи, тому в нього були відсутні підстави для проведення повторного огляду на встановлення стану сп'яніння. При рівні алкогольної інтоксикації 3,1%, який, начебто, був у нього виявлений, він фізично не зміг би виконувати роботу, і йому самому необхідно було надати медичну допомогу.

В суді представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, підтримав рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 наказом директора державного підприємства «Нігинський кар'єр» № 73-к від 22 червня 2015 року з 22 червня 2015 року був прийнятий на роботу до державного підприємства «Нігинський кар'єр» на посаду помічника машиніста тепловоза по 5 розряду з 10-денним терміном стажування.

Наказом директора ДП «Нігинський кар'єр» № 113-к від 27 жовтня 2015 року позивач був звільнений з роботи з 27 жовтня 2015 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з появою на роботі в нетверезому стані 11 жовтня 2015 року.

Перебування ОСОБА_3 на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння 11.10.2015 року підтверджується наказами по підприємству, поясненнями свідків, актом-висновком службового розслідування, актом перевірки наявності стану алкогольного сп'яніння, проведеної медичним працівником підприємства із застосуванням приладу перевірки.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом в тому числі і у випадку появи на роботі в нетверезому стані.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року, № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при вирішенні позовів про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпП, слід мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Для працівника з ненормованим робочим днем час знаходження на роботі понад встановлену його загальну тривалість вважається робочим.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Факт появи на роботі в нетверезому стані може встановлюватись не тільки спеціальним обстеженням, а також будь-якими іншими належними та допустимими доказами, яким суд має дати відповідну оцінку. При цьому не має значення ступінь алкогольного або наркотичного сп'яніння. Для наявності підстав для звільнення достатньо факту такого сп'яніння.

Інструкцією з охорони праці № 3, затвердженою директором ДП «Нігинський кар'єр», визначено порядок огляду працівника на стан сп'яніння з застосуванням індикаторної трубки «Контроль тверезості» або інших спеціальних приладів працівниками служби охорони праці або медичним працівником за наявності на підприємстві осіб, які мають спеціальні знання та пройшли спеціальну підготовку. Результати огляду оформляються актом.

Як вбачається з акту, складеного медичним працівником підприємства ОСОБА_4 та черговим ІТП ОСОБА_5, ОСОБА_3 11 жовтня 2015 року, під час перебування на роботі був перевірений на стан алкогольного сп'яніння. При перевірці приладом «Алкотест-203» було встановлено 3,1% алкогольної інтоксикації.

Згідно акту-висновку службового розслідування комісії підприємства, з доповненням до службового розслідування, підписаного членами комісії в складі: головного інженера, заступника директора з виробництва, начальника служби безпеки, інженера по охороні праці, начальника залізничного цеху, ОСОБА_3 11 жовтня 2015 року пройшов перевірку на алкогольну інтоксикацію медичним працівником ОСОБА_4 в присутності чергового ІТП по підприємству ОСОБА_5 та змінного майстра ОСОБА_9, якою було встановлено алкогольну інтоксикацію 3,1%. Від підпису актів позивач відмовився.

В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_5 надав пояснення відповідно до яких 11 жовтня 2015 року ОСОБА_3 перебував на робочому місці в стані алкогольного сп'яніння, про це свідчив різкий запах алкоголю від працівника та неадекватна поведінка. Після аварії позивач та ще двоє працівників, були відсторонені від роботи та продовжили вживати алкогольні напої в лісопосадці.

Аналогічні пояснення в суді надали також свідки ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 При цьому ОСОБА_3 не заперечував проти проведення медичного обстеження та його результатів.

Суд першої інстанції з врахуванням вимог чинного законодавства, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України дав належну оцінку вищевказаним доказам по справі та обґрунтовано відмовив в позові

Доводи апеляційної скарги, що огляд позивача щодо встановлення перебування його в стані алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог нормативних актів є безпідставними.

Заперечення апелянта не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України та зводяться до переоцінки тих же доказів, оцінка яких була проведена судом з дотриманням вимог процесуального закону.

Інструкція з охорони праці №3, затверджена директором ДП „Нігинський кар'єр" 13 серпня 2015 року передбачає можливість проведення перевірки для встановлення у працівника стану сп'яніння шляхом його огляду відповідальними працівниками підприємства з використанням трубок „Контроль тверезості" або інших спеціальних технічних засобів та (або) працівниками медичних закладів. Відповідно до умов цієї інструкції, ознаками перебування особи у стані сп'яніння є, зокрема, запах алкоголю з рота, нестійка хода, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці тощо.

До проведення огляду особи на стан сп'яніння із застосуванням індикаторної трубки „Контроль тверезості" або інших спеціальних засобів допускаються працівники служби охорони праці (медичні працівники при наявності на підприємстві), які мають спеціальні знання і пройшли відповідну підготовку.

Ні з акту огляду від 11 жовтня 2015 року, ні з акту службового розслідування не вбачається, що ОСОБА_3 висловлював свою незгоду з результатами перевірки його на стан алкогольного сп'яніння.

В зв'язку з цим у роботодавця були відсутні підстави для направлення позивача для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

При цьому сам ОСОБА_3 з метою спростування результату його огляду на підприємстві, в медичний заклад 11 жовтня 2015 не звертався та інших медичних документів щодо спростування результатів огляду не надав.

Крім того, факт перебування апелянта на роботі 11 жовтня 2015 року в стані алкогольного сп'яніння підтверджується показаннями свідків, які також є іншими доказами, що в сукупності з результатами спеціального обстеження є належними і допустимими доказами, оцінка яких проведена судом у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України.

В своїх показаннях свідки вказували на те, що ознакою алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 11 жовтня 2015 року було: запах алкоголю з рота, нестійка хода, порушення мови, що в повній мірі відповідає висновку, який міститься в акті від 11.05.2015 року, складеному медпрацівником ОСОБА_4 та черговим ІТП ОСОБА_5

Позивачем вказані вище докази, які вказують на те, що 11 жовтня 2015 року, під час виконання трудових обов'язків, він перебував у стані алкогольного сп'яніння, не було спростовано, а посилання апелянта на неправильність висновків суду без спростування досліджених в судовому засіданні доказів не можуть бути взяті до уваги.

Доводи представника апелянта про те, що ОСОБА_3 був допущений до роботи без належної професійної підготовки та належного технічного забезпечення не спростовують обставин щодо підстав його звільнення відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, за появу на роботі 11 жовтня 2015 року в нетверезому стані.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кам"янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Швець О.Д. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 53,54