Номер провадження: 22-ц/785/1196/16
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Заїкін А.П., Калараш А.А.

При секретарі - Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5

-про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається,-

ВСТАНОВИЛА:

28.08.2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з вищезазначеними позовними вимогами та просила суд стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на утримання на період навчання сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини від його заробітку та всіх видів доходів, починаючи з дня подання до суду позову. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що навчання сина в Одеській Національній Морській Академії вимагає значних затрат, а вона знаходиться в тяжкому матеріальному стані, син стипендію не отримує, а його батько не надає матеріальну допомогу.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка навчається - задоволено. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на час навчання на утримання дитини - сина ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 28.08.2015 року до закінчення навчання, тобто до лютого 2017 року. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що суд не взяв до уваги його матеріальний стан, так як він являється інвалідом 3-ї групи та витрачає значні кошти на лікування. Одночасно посилається на те, що син навчається на держбюджеті, отримує стипендію та кошти за проходження практики.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

При стягненні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, які суд постановив стягнути з відповідача на користь позивачки, судом взято до уваги матеріальний стан сторін, зокрема отримання відповідачем пенсії та доходу за роботу сезонного характеру та з врахуванням ст.182 СК України прийшов до висновку, що відповідач має можливість надавати допомогу сину на період його навчання в розмірі ? частини від отриманого ним доходу.

Проте повністю погодитись з таким судження районного суду при визначенні розміру аліментів судова колегія не може з наступних підстав.

Стаття 199 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Матеріалами справи встановлено, що 12.03.1993 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС по м.Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області про що зроблено відповідний актовий запис № 101.

Від сумісного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_8.

30.09.2013 р. рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, шлюб між сторонами був розірваний.

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні про що свідчить довідка видана ОСББ «УЮТ» від 28.08.2015 року № 52.

Син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається в Одеській національній морській академії IV рівня акредитації на п'ятому курсі факультету морських перевезень та технологій. ( а.с. 5)

Відповідно до довідки від 17.08.2015 року курсант ОСОБА_8 з квітня 2015 року стипендію не отримує.

Його мати-позивачка по справі, перебуває в центрі зайнятості .

Відповідач по справі являється інвалідом 3-ї групи, отримує пенсію щомісячно в розмірі 1200 грн. Працював в ОРЦ «Одісей» в період з 19.05.2015 року по 31.08.2015 року та отримав сукупний дохід в розмірі- 3 984 грн.96 коп.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року встановлено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Виходячи з вищезазначеного, судова колегія погоджується з судженням районного суду про те, що син відповідача потребує матеріальної допомоги, а відповідач має матеріальну можливість його утримувати на період його навчання.

Проте, при визначені розміру аліментів, районний суд не взяв до уваги, що відповідачеві призначена індивідуальна програма реабілітації інваліда, призначено медикаментозне та санаторно-курортне лікування.( а.с.33).

Виходячи з вищезазначеного судова колегія приходить до висновку про зменшення розміру визначених аліментів до 1/6 частини виходячи з стану здоров'я відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що він не в змозі утримувати сина судова колегія не приймає до уваги так як вони спростовуються матеріалами справи.

Не приймаються до уваги і доводи відповідача про те, що син не потребує допомоги так як отримує стипендію та оплатну практику за недоведеністю.

Послання на те, що його син навчається на держбюджеті не є правовою підставою для відмови в заявлених вимогах оскільки саме навчання потребує: транспортні витрати, підручники, канцелярські товари тощо.

Виходячи з вищезазначеного та у відповідності до вимог ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України, судова колегія приходить до висновку щодо зменшення розміру аліментних зобов'язань на утримання повнолітнього сина на період його навчання до 1/6 частини.

Керуючись ст.ст.218; 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.10.2015 змінити в частині розміру аліментів, зменшивши їх до 1/6 частини. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.А.Калараш

А.П. Заїкін