Справа № 444/291/16-ц
Провадження № 2/444/281/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Луців І.І.

та представника органу опіки і піклування ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3-тя особа : Орган опіки та піклування Жовківської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини., мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, громадянином ОСОБА_4, який проживає там же. Від шлюбу у них народилось двоє дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які народились в ОСОБА_4. Батьком дітей є відповідач, що підтверджується родними листами (свідоцтвами про народження дітей).

Зазначає, що оскільки в них стосунки не склалися, важко було влаштувати дітей позивач разом з дітьми повернулася до України, де проживає мати. Батько дітей не допомагав, і позивач звернулася із позовом до Жовківського районного суду про стягнення аліментів. Рішенням суду від 16 вересня 2015 року присуджено стягнення аліментів на утримання 2-ох дітей в користь позивача до досягнення ними повноліття.

Крім цього, зазначає, що старший син ОСОБА_5 вже досяг повноліття і навчається в Львівському професійному ліцеї харчових технологій, молодший син ОСОБА_6 навчається в даний час в 11-му класі Жовківської середньої загальноосвітньої школи.

Вказує, що після постановлення рішення суду про стягнення аліментів позивач подала виконавчі листи для виконання до Празького суду для визнання рішення та проведення стягнення. Однак їй роз'яснено, що необхідно, щоб було рішення суду про те, що діти залишаються проживати із позивачем.

На даний час сторони проживають окремо і фактично місце проживання дітей визначено. Батько в минулому проти цього не заперечував, а тепер його місце знаходження позивачу невідоме. Діти проживають в Україні протягом 14 років.

Позивач наголошує, що, оскільки старший син досяг повноліття та молодший син досяг 14 років, то також визначили собі місце проживання - в Україні, в м. Жовкві. Однак для виконання рішення суду про стягнення аліментів необхідно рішенням суду визначити місце проживання, тепер лише неповнолітнього сина.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визначити місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матір'ю, в м. Жовква вул. Б. Хмельницького, 94 Львівської області, Україна.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві. Просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач у позовній заяві вказує адресу проживання відповідача : 36235 Чеська Республіка місто Абертами, вул. Длоуга 39.

Відповідно до ст. 110 ч. 9, 10 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Відповідно до ч. 7 ст. 74 ЦПК України, особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому статтею 419 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 415 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 ЦПК України, доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

04.03.2015 року Жовківський районний суд Львівської області на виконання Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 року № 1092/5/54 та Договору між Україною та ОСОБА_7 Республікою про правову допомогу від 18.11.2002 року надіслав копії позовної заяви з додатками, доручення про вручення судових документів, виклик (повідомлення) про день судового розгляду та підтвердження про вручення документа для виконання через компетентний суд ОСОБА_7 Республіки.

14.07.2016 року Головне управління територіального управління юстиції у Львівської області надіслало на адресу суду документи складені під час виконання на території ОСОБА_7 Республіки.

З офіційного повідомлення Районного суду м. Карлові Вари, вбачається, що документи допитуваному ОСОБА_3 передати не вдалось, оскільки місце його проживання невідоме.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить такі задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що 20.06.1997 року позивач з відповідачем, який є громадянином ОСОБА_7 Республіки, зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей : ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,

З копії родних листів (свідоцтв про народження дітей), вбачається, що позивачка є матірю дітей, а відповідач їхнім батьком.

Судом також встановлено, що діти проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

З копії довідки № 2941 від 16.02.2016 року, виданою загальноосвітньою школою № 2 I-III ступенів м. Жовква, вбачається, що ОСОБА_6 дійсно навчається в 11-А класі загальноосвітньої школи № 2 I-III ступенів м. Жовква.

З довідки № 553 від 16.02.2016 року, виданою Комунальним підприємством Жовківським МВУЖКГ, вбачається, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає разом з матір"ю, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 та братом ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 Сімейного Кодексу України України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60 ,88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визначити місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, з матір'ю, м. Жовква вул. Б. Хмельницького, 94 Львівської області, Україна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.