справа № 325/1164/2015-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року. смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Діоба Г.О.,

при секретарі Цукановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення начальника відділу державної виконавчої служби (далі - ВДВС) Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) "Державний ощадний банк України",

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірним рішення начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 про скасування процесуального документу, яке оформлене 02 червня 2015 року постановою ВП № 20460605 та скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування вимог скарги зазначив, що на виконанні у ВДВС Приазовського районного управління юстиції перебувало виконавче провадження про стягнення з нього на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" грошових коштів, яке було відкрите на підставі виконавчого листа виданого Приазовським районним судом на виконання рішення у цивільній справі № 2-45/10 від 29.03.2010р.

25.03.2015р. державним виконавцем Бабак Х.А. було закінчене виконавче провадження у зв'язку з повним погашенням ним боргу. 02 червня 2015р. начальником ВДВС Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що виконавцем при прийнятті рішення про закінчення виконавчого провадження враховані документи, які начебто не підтверджують виконання ним боргових зобов'язань за виконавчим документом.

Вважає постанову ВП № 20460605 від 02.06.2015р. начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки після ухвалення судом рішення у справі про стягнення з нього на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості, в той же день, тобто, 29.03.2010 року він частково добровільно виконав рішення суду шляхом передачі готівкою 163 000 гривень представнику позивача у справі ОСОБА_3 без оформлення касових документів. В подальшому, при примусовому виконанні судового рішення, на його запит кредитор - ВАТ «Державний ощадний банк України» підтвердив внесення ним до банку 29.03.2010 року грошових коштів у сумі 19 900,29 доларів США за курсом 7,9300 гривень за долар, а всього на загальну суму 157809,30 грн.

Таким чином, він 29.03.2010р. добровільно частково виконав рішення суду у цивільній справі, однак, з незрозумілих причин, начальником ВДВС Приазовського районного управління юстиції ця сума не врахована та постанова про закінчення виконавчого провадження скасована.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав за викладеними в ній обставинами та просить задовольнити її.

Начальник ВДВС Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що 02.06.2015 року він скасував постанову державного виконавця Бабак Х.А. про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2015 року за дорученням вищестоящої посадової особи, хоча особисто вважає, що державний виконавець правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 вважає скаргу такою, що задоволенню не підлягає з підстав, які викладені у наданих суду письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та необхідність задоволення скарги.

Судом встановлено, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 29.03.2010 року у цивільній справі № 2-45/10 задоволено позов ВАТ «Державний ощадний банк України» (далі - банк) та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 362732,58 гривень в рахунок погашення існуючої станом на 22 лютого 2010 року заборгованості за кредитним договором № 506 від 07.05.2007р., а також стягнуто 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього - 364552,58 гривень. Зазначене рішення суду набрало законної сили 09 квітня 2010 року.

На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП № 20460605 про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку 364552,58 грн.

25.03.2015 року державним виконавцем Бабак Х.А. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 20460605 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення суду щодо стягнення суми боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь банку.

02.06.2015р. зазначена вище постанова державного виконавця скасована постановою начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_2 як така, що винесена передчасно, оскільки державним виконавцем були враховані платіжні доручення, якими стягувачу перераховувалась заборгованість за виконавчим документом та лист керуючого ТВБВ № 10007/0265 філії ЗОУ ВАТ "Ощадбанк" від 11.04.2011р. № 7/805 про сплату заборгованості за кредитним договором № 506 від 07.05.2007р., до якого було додано розрахунок сум заборгованості боржника за кредитним договором, розрахунок відсотків за користування кредитом, розрахунок пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 2007 по 2011 рік, а вищезазначені документи не підтверджують сплату боржником залишку заборгованості в сумі 157809,29 гривень за виконавчим листом № 2-45/2010, тому що з цих документів неможливо встановити, що грошові кошти сплачені боржником саме на виконання вищезазначеного виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Тобто, законна сила судового рішення це така його властивість, яка робить рішення загальнообов'язковим для виконання.

Законна сила рішення суду проявляється в тому, що наявність чи відсутність прав і фактів, що лежать у його основі, установлюються остаточно, і в тому, що встановлені рішенням суду права підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу уповноважених осіб.

Примусове виконання судових рішень у цивільних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 8 частини 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" імперативно визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їх права чи свободи.

Згідно з положенннями ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що підставою для скасування 02 червня 2015 року начальником ВДВС Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_2 постанови державного виконавця від 25.03.2015р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 20460605 на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" було, на думку начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції, не підтвердження сплати боржником залишку заборгованості в розмірі 157809,29 гривень. Приймаючи зазначене рішення, начальник ВДВС Приазовського районного управління юстиції фактично вважав, що лист керуючого ТВБВ № 10007/0265 філії ЗОУ ВАТ "Ощадбанк" від 11.04.2011р. № 7/805 про сплату заборгованості за кредитним договором № 506 від 07.05.2007р. не підтверджує сплату ОСОБА_1 157809,29 гривень за виконавчим листом № 2-45/2010.

Заперечуючи проти скарги ОСОБА_1, ПАТ "Державний ощадний банк України" посилається на те, що рішення суду, за яким проводилось стягнення в примусовому порядку, набрало законної сили 09.04.2010р., а 29.03.2010р. ОСОБА_1 було сплачено на рахунок банку суму 19900,29 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.03.2010р. становить 157809,29 гривень, та зазначені кошти були зараховані як оплату за кредитним договором № 506 від 07.05.2007р. Банк вважає, що фактично в процесі здійснення виконавчого провадження з ОСОБА_1 було стягнуто та перераховано на рахунок банку як стягувача за період з 23.12.2010р. по 24.03.2015р. загальну суму - 206743,29 гривень, а тому за виконавчим документом залишок нестягнутої суми заборгованості складає 157809,29 гривень.

Заперечення з приводу відсуності підстав врахування сплати 29.03.2010р. грошових коштів як часткове виконання вищезазначеного рішення суду з огляду на те, що ця сплата не підтверджує оплату ОСОБА_1 залишку заборгованості в сумі 157809,29 гривень за виконавчим листом № 2-45/2010, не можуть бути прийняті до уваги як неспроможні.

З наданих суду представником ПАТ "Державний ощадний банк України" оригіналів платіжних документів, а саме заяв на переказ готівки № 367901, № 367903_001, № 367904_001, № 367905_001 від 29.03.2010р., які були дослідженні в судовому засіданні, вбачається, що 29 березня 2010 року на користь банку в рахунок погашення ОСОБА_1 кредиту за рішенням суду було перераховано загалом 20529 доларів США, що за курсом НБУ становить 162794,97 гривень.

Приймаючи до уваги призначення платежів за вказаними вище заявами на переказ готівки, враховуючи відсутність станом на 29.03.2010 року будь-яких інших грошових зобов'язань ОСОБА_1 перед ПАТ «Державний ощадний банк України», крім як за рішенням Приазовського районного суду від 29.03.2010 року у цивільній справі № 2-45/10, суд дійшов висновку про необхідність врахування сплати грошових коштів на користь банку 29 березня 2010 року за заявами на переказ готівки № 367901, № 367903_001, № 367904_001, № 367905_001 як часткове добровільне виконання в розмірі 162794,97 гривень ОСОБА_1 рішення Приазовського районного суду від 29.03.2010 року у цивільній справі № 2-45/10.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в період з 29 березня 2010 року по 24 березня 2015 року на рахунок стягувача - ПАТ «Державний ощадний банк України» на виконання рішення Приазовського районного суду від 29.03.2010 року у цивільній справі № 2-45/10 фактично були перераховані грошові кошти загальним розміром 369538,26 гривень, з яких 162794,97 гривень у порядку добровільного виконання судового рішення та 206743,29 гривень в порядку примусового виконання зазначеного рішення у виконавчому провадженні № 20460605.

З огляду на те, що станом на 25 березня 2015 року рішення Приазовського районного суду від 29.03.2010 року у цивільній справі № 2-45/10 фактично було виконано в повному обсязі, державний виконавець правомірно виніс 25.03.2015р. постанову ВП № 20460605 про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що рішення начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції про скасування зазначеного вище процесуального документу державного виконавця є неправомірним та постанова ВП №20460605 від 02 червня 2015 року в зв'язку з цим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 383, 384, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірним рішення начальника відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 про скасування процесуального документу, яке оформлене 02 червня 2015 року постановою ВП № 20460605.

Постанову про скасування процесуального документу ВП № 20460605 від 02.06.2015 року начальника відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 5 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.О. Діоба