Провадження № 2/161/1010/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 січня 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом виконавчого комітету Луцької міської ради в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

Виконком Луцької міської ради 30 листопада 2015 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивує тим, що з метою забезпечення соціального захисту дитини, яка залишилась без батьківського піклування, виконавчий комітет Луцької міської ради просить розглянути в судовому засіданні питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей з 04.08.2008р., як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. 13.10.2009р. виконавчий комітет Луцької міської ради звертався до Луцького міськрайонного суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо малолітньої дочки ОСОБА_1. Під час судового розгляду справи ОСОБА_2 просив не позбавляти його батьківських прав, зобов'язався належним чином виховувати та утримувати дочку. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.03.2010р. було позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_1 та відмовлено у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батька батьківських прав щодо дитини. Малолітня ОСОБА_1 проживала разом із бабою ОСОБА_4, тіткою ОСОБА_5 та батьком за адресою: АДРЕСА_1. З пояснень ОСОБА_6 відомо, що її син не проявляв достатньої батьківської уваги та турботи до дитини, ініціативи до спілкування з дочкою, не брав участі у підготовці дитини до навчання, в забезпеченні її необхідним одягом, взуттям та шкільним приладдям. Фактично вихованням та утриманням ОСОБА_1 займалась її баба та тітка. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 нехтував батьківськими обов'язками по догляду та утриманню дочки, влаштовував конфліктні ситуації в сім'ї, 01.06.2015р. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_1 стали проживати окремо, в квартирі тітки за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_5 створила належні умови для проживання, навчання та відпочинку племінниці, забезпечила її усім необхідним відповідно до вікових потреб. ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя: зловживає спиртними напоями, водить сумнівні компанії, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Батько самоусунувся від виховання та утримання дочки. Згідно інформації комунального закладу "Луцька ЗОШ І-ІІ ступенів №11-колегіум Луцької міської ради", де навчається ОСОБА_1, ОСОБА_2 жодного разу не був в школі, не спілкувався із класоводом, не відвідував батьківські збори та родинні свята, не цікавився навчанням дитини. Батько не купує дитячий одяг, взуття, продукти харчування тощо, та не надає матеріальної допомоги на їх придбання. ОСОБА_2 неодноразово попереджався працівниками служби у справах дітей про можливі наслідки ухилення від виховання та утримання дитини, проте відповідних висновків не зробив, не змінив ставлення до виконання батьківських обов'язків.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник органу опіки та піклування подав суду заяву, згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать надіслані повідомлення. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 є її батьком (а.с. 12).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виховання та матеріального утримання малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із змісту статті 150 СК України слідує, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно інформації комунального закладу «Луцька ЗОШ І-ІІІ ступенів №2» відповідач ОСОБА_2 не цікавиться навчанням дочки ОСОБА_1, не відвідує батьківські збори, не підтримує зв'язок із класним керівником та іншими вчителями. ОСОБА_1 закінчила перший клас Луцької ЗОШ № 11-колегіум. Протягом року у навчанні та вихованні дитини приймала участь тітка учениці - ОСОБА_5, яка щодня приводила дитину до школи. Між ними спостерігалися дуже теплі стосунки. ОСОБА_5 цікавилася навчанням дитини, завжди відвідувала батьківські збори. Учениця з любов'ю відгукується про тітку, навіть називає її мамою. Всі матеріальні витрати здійснює ОСОБА_5.

За рік навчання тато ні разу не прийшов в школу, не поцікавився навчанням дочки, не познайомився з вчителькою. На всі шкільні та класні свята ОСОБА_1 приходила ОСОБА_5. Соціальний педагог та класовод у жовтні 2014 року відвідали сім'ю та обстежили житлово-побутові умови виховання та проживання учениці. Комісія виявила добрі умови проживання ОСОБА_1, учениця має всі необхідні речі для проживання і навчання. На час відвідування сім'ї батька вдома не було. Дитина гарно вихована, має високий і достатній рівень у навчанні.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_1 перебуває на обліку в службі у справах дітей як така, що опинилася в складних життєвих обставинах з 04.08.2007р. Станом на даний час ОСОБА_2 ухиляється від виховання та утримання дочки: не цікавиться її життям, здоров'ям та навчанням, не купує дитячий одяг, взуття, продукти харчування тощо, та не надає матеріальної допомоги на їх придбання.

Відповідач ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та матеріального утримання дитини, не проявляє до неї належної батьківської уваги та турботи, не виконує належним чином свої батьківські обов'язки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує доньку необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створює належних умов для отримання дитиною освіти.

Зазначені обставини суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дитини в результаті її винної поведінки та свідомого нехтування останнім своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як вбачається з висновку служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради №3 від 14.01.2016р. , відповідач ОСОБА_2 участі у вихованні та навчанні дитини не приймає, не піклується про стан здоров'я, духовний та моральний розвиток, не цікавиться її потребами, матеріально дитину не підтримує, а тому, враховуючи інтереси дитини , орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_1.

Рішенням Луцької міської ради № 44-2 від 20 січня 2016 року затверджено висновок органу опіки та піклування Луцької міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини.

Таким чином, аналізуючи наведене та приймаючи до уваги, що відповідач не займається вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини, не цікавиться станом її здоров'я, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 12, 60, 212-215, 224 ЦПК України, ст. 164 п. 2 ч.1 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551,2 грн. (п'ятсот п'ятдесят однієї гривні 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Івасюта