Справа № 350/22/16-ц
Номер провадження 2/350/142/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді Бейка А.М.

секретяря Маєвської С.П.

адвоката Родікова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави, суд -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з вищенаведеним позовом, стверджуючи, що 03 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, був укладений договір позики, згідно якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 8000 доларів США, а відповідач зобов'язався повернути їх до 09.07.2015 року. В забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між сторонами був укладений договір застави майна: автомобіля марки VOLKSVAGEN, модель Т4, тип легковий пасажирський - В, 2001 року випуску, номер шасі ( кузова, рами) № НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано - Франківській області, 18.01.2011 року. Оскільки відповідач грошові кошти не повернув, станом на 01.12.2015 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 191584 грн. Тому позивач просить в рахунок погашення даної заборгованості звернути стягнення на предмет застави шляхом передачі його у власність заставодержателя.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що позов визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Договором позики від 03.03.2011 року/а.с.28-29/ підтверджено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір позики.

Згідно п.п. 2.1 та 4.1 Договору позики позикодавець передав у платне тимчасове користування позичальнику грошові кошти у сумі 8000 доларів США, а Позичальник зобов'язався повернути таку ж суму грошей у строк до 09.07.2015 року/а.с.28/.

03.03.2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, уклали Договір застави транспортного засобу /а.с.25-27/, а саме автомобіля марки VOLKSVAGEN, модель Т4, тип легковий пасажирський - В, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано - Франківській області, 18.01.2011 року та ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії /а.с.14/.

Згідно п.11 Договору застави від 03.03.2011 року/а.с.25-27/ забезпеченням виконання позичальником взятих на себе зобов'язань за договором позики є передача в порядку укладення договору застави транспортного засобу: автомобіля марки VOLKSVAGEN, модель Т4, тип легковий пасажирський - В, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано - Франківській області, 18.01.2011 року та належить відповідачу ОСОБА_4 на праві власності. Договір застави є додатковим правочином до договору позики.

Відповідно до п.14 договору застави транспортного засобу у разі невиконання заставодавцем умов основного зобов'язання заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави і задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог, включаючи суми позики, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, витрат, понесених у звязку з предявленням вимоги. Заставодержатель на власний розсуд визначає спосіб звернення стягнення на заставне майно серед яких звернення стягнення на заставне майно шляхом набуття/переходу права власності на таке майно в цілому з врахуванням різниці вартості предмета застави згідно експертної оцінки майна та суми, яка підлягає сплаті на день виконання зобовязань.

Оскільки відповідач своєчасно не погасив заборгованість за договором позики, станом на 01.12.2015 року виникла заборгованість в сумі 191584 грн., про що свідчить розрахунок позовних вимог (а.с.23).

З висновку №3877 від 07.12.2015 року про вартість автомобіля/а.с.15/ вбачається, що вартість автомобіля марки VOLKSVAGEN, модель Т4, тип легковий пасажирський - В, 2001 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_1 становить 148316 грн.

Ст.1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу із врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як передбачається ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У відповідності до ст.ст.19, 20 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою. Воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст.24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленого законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувала або третіх осіб звернутися до суду.

З огляду на вищенаведене, враховуючи невиконання боржником ОСОБА_4 основного зобов'язання за договором позики, фактичну співрозмірність суми боргу та вартості предмета застави, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та звернути стягнення на предмет шляхом його передачі у власність заставодержателю.

На підставі наведеного, ст.ст.509, 512, 526, 527, 530, 553, 554, 1046, 1049 ЦК України, ст.19, 20 ЗУ «Про заставу», ст.24, 26 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», керуючись ст.209, 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави - задоволити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за договором позики від 03.03.2011 року в розмірі 8000 доларів США, що еквівалентно 191584,00 грн., звернути стягнення на предмет застави : автомобіль марки VOLKSVAGEN, модель Т4, тип. легковий пасажирський - В, 2001 року випуску, д.н.з № НОМЕР_1 номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_2, що зареєстрований Калуським ВРЕР при УДАІ УМВС в Івано - Франківській області 18.01.2011 року та належить ОСОБА_4, вартістю 148316 грн., шляхом його передачі у власність заставодержателю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення, а особами, які не були присутніми у судовому засіданні, у той же строк з часу отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Бейко