Справа № 428/8233/15-ц
Провадження №2/428/2390/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Скочій Г.Д.,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 02.02.2007р. між ним на відповідачем був зареєстрований шлюб. 05.07.2007р. у них народився син ОСОБА_4. Під час спільного проживання мати не приділяла належної уваги до дитини, не займалася з нею в плані розвитку, її більше цікавили телевізор, компютер та її подруги. Позивачу це все набридло і він подав заяву на розлучення. 04.08.2014р. між ними був розірваний шлюб. Зараз вони проживають окремо, син проживає зі своєю матірю. Після розлучення відповідач не дає йому зустрічатися з сином. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом, він звернувся з заявою до органу опіки та піклування у захисті сімейних справ та інтересів, де і отримав дозвіл на спілкування зі своїм сином. Але відповіла проігнорувала рішення виконкому та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином. Просив суд зобовязати відповідача не перешкоджати його спілкуванню з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити спосіб його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити наступний час для спілкування і виховання дитини: щотижня, з 07-00 понеділка до 20-00 серединеділі та в інші дні за попередньою домовленістю з матірю, не порушуючи режиму дня дитини.

Крім того, позивач надав до суду заяву про зміну позовних вимог, в яких просить суд зобовязати відповідача не перешкоджати його спілкуванню з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити спосіб його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити наступний час для спілкування і виховання дитини: щотижня, з 07-00 пятниці до 21-00 неділі та в інші дні за попередньою домовленістю з матірю, не порушуючи режиму дня дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав змінені позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково пояснив, що він бажає бачитися з сином, спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні. З відповідачем шлюб розірваний 04.08.2014р. Син залишився проживати з відповідачем. У нього складності у спілкуванні сином, оскільки відповідач ставить йому умови для можливості вільного спілкування. Йому не подобається, що відповідач не проводжає дитину до школи, а лише садить його на марштурку. Треба займатися його навчанням. Відповідач перевела сина в іншу школу, хоча він та його родина були проти. Син тижнями не ходить до школи. Він дитину не бачив вже протягом місяця, відповідач двері не відкриває. Рішення опіки та піклування спочатку виконувалося, а тепер не виконується. Він кожного разу питає у сина чи бажає він йти до нього. Відповідач скаржиться до міліції, що начебто він їй погрожує. Його викликають до міліції. Кожної неділі він давав добровільно по 250 грн. на утримання сина, потім відбувся скандал з ініціативи відповідача, та він тепер допомагає матеріально тільки тоді коли спілкується з сином. Аліменти за рішенням суду не стягувалися. Він купував речі до школи, взуття. Дитина у них дійсно зі складним характером, проте у 9-ій школі у нього вже поли зявлятися друзі, у нього був дуже гарний вчитель. Відповідач казала, що якщо він не буде давати їй гроші, вона забере документи зі школи та переведе його до іншої школи. Вчитель питала у дитини чи хоче він переходити до іншої школи, син відповів, що ні. Проте відповідач не враховувала його думку та перевела його до іншої школи. Зараз він не сплачує аліменти взагалі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що аліментів вона від позивача не отримує та не отримувала. Кожного дня дитина відвідує гуртки, ходить на шахи, всі витрати сплачує вона особисто. Дитина від батька подарунків не отримає, оскільки бабуся вважає, що дарувати іграшки треба лише на Новий рік та День народження. Одягає сина по потребам здебільшого вона, позивач іноді міг куртку купити. Та в якості примирення позивач купив сину водолазку та колготки. Вона в якості протесту збирала речі та уходила до своєї квартири, оскільки він на її звернення не реагував, були постійні побої, виганяння о 3 годині ночі. Побої були при дитині. Через приклад батька син за три роки навчання у школі так і не знайшов собі друзів, оскільки егоїстично відносився до своїх однолітків. Після розлучення позивач казав, що зрозумів свої помилки та все буде по іншому, обіцяв допомагати та забезпечувати матеріально. Запропонував проживати у квартирі поруч зі школою. Вона протягом місяця лежала у лікарні з сином, у нього було запалення легенів, та відповідач відмовився купувати ліки. Їй приходилося залишати сина у лікарні та самій бігати по аптекам. Позивач постійно знаходиться у розїздах. Водити дитину на гуртки позивач відмовляється. Після переведення сина до іншої школи дитина зараз стала краще навчатися, приймає участь у змаганнях, добре складаються відносини з однолітками. Поведінка дитини після спілкування з психологом покращилася. Під час сварки позивач причинив їй побої, вона зверталася до міліції та досі йде досудове розслідування, тоді ж він хватав дитину за плечі та відтаскував його за двері, на її думку це ненормально. Вона не згодна на спілкування сина з батьком, оскільки він дуже агресивний, він не зможе нормально виховувати дитину. Вона є приватним підприємцем, графік її роботи з 9 години до обіду. Вона дозволяє батьку приходити та бачитися з дитиною. Після спілкування з батьком, дитина налаштована проти неї, грубить їй та вимагає щось робити, а не просить. Психолог сказала, що треба обмежити спілкування дитини з батьком, зменшивши спілкування. Позивач під час спілкування порушував графік дитини.

Представник третьої особи ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення змінених позовних вимог. Додатково пояснив, що 30.06.2015 року до них звернувся позивач з заявою, що після розлучення дитина залишилася проживати з відповідачем, яка перешкоджає у спілкуванні з сином, та просив викликати відповідача на бесіду щодо визначення способів його участі у вихованні сина. Викликалася відповідач, їй пояснили всі правові норми, які стосувалися даного питання. Відповідач написала заяву, що вона не заперечує проти спілкування сина з батьком, він регулярно відвідує сина. Оскільки батько завжди перебуває в інших містах, вона вважає, що графік побачень не може бути чітким, а повинен узгоджуватися з нею заздалегідь. Вона дозволяє батьку відвідувати сина у зручний для нього час. Потім рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради був затверджений графік спілкування сина з батьком. Батько з понеділка по середу повністю займався б вихованням сина, водив би його до школи, на гуртки та інше.

Суд, заслухавши пояснення сторін, врахувавши думку представника органу опіки і піклування виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Сімейного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Статтею 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, який проживає окремо, спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Згідно з ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Соболь) ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 02.02.2007 року у Відділі РАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, 05.02.2007р.н..

Згідно рішення виконавчого комітету № 349 від 14.07.2015 року визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: призначено час для спілкування та виховання дитини щотижня, з 7-00 понеділка до 20-00 середи та в інші дні за попередньою домовленістю з матірю, не порушуючи режиму дня дитини. Попереджено батьків про недопустимість налаштування дитини проти кожного з батьків.

Суд вважає, що дане рішення було прийнято за згодою батьків, є обґрунтованим та не суперечить інтересам інтересам дитини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Із системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Враховуючи, що позивач проживає окремо від дитини і користується правом на її виховання в обмеженому вигляді, тобто у формі спілкування з нею, суд вважає, що воно повинно мати задовільний педагогічний зміст, бути достатньо різноманітним та регулярним.

Для правильного виховання дитини важливо, щоб у її вихованні брали участь обидва з батьків - мати і батько. Усунення одного з них від виховання дитини не тільки порушує права цього батька, але як правило, порушує право самої дитини на гідне виховання.

Твердження позивача , що батько є агресивним та негативно впливає на дитину не підтверджені в суді належними доказами, а звернення позивача до правоохоронних органів із заявою про застосування позивачем відносно неї насильства, свідчить про неприязні стосунки між сторонами та не може бути підставою для відмови в позові.

Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує вік дитини, а також те, що дитина перебуває у віці «дитинство» та потребує, щоб виховний вплив батька, який мешкає окремо, не обмежувався лише короткочасними побаченнями та не створював певні обставини, що можуть сприяти або бути підставою для виникнення складних ситуацій для дитини, в якій їй прийдеться обирати між батьком чи матір'ю, та на думку суду, виховний вплив батька навпаки повинен мати характер повноцінного виховного процесу, що в свою чергу і буде позитивно впливати на виховання дитини та однаково рівно сприйняття нею обох із батьків, без втручання іншого з батьків.

На підставі викладеного, враховуючи вік дитини, думку представника органа опікі та суд вважає за необхідне задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі та встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити наступний час для спілкування і виховання дитини: щотижня, з 07-00 пятниці до 21-00 неділі та в інші дні за попередньою домовленістю з матірю, не порушуючи режиму дня дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 141, 153, 157, 159 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_7 не перешкоджати спілкуванню ОСОБА_1 з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити наступний час для спілкування і виховання дитини: щотижня, з 07-00 пятниці до 21-00 неділі та в інші дні за попередньою домовленістю з матірю, не порушуючи режиму дня дитини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення в повному обсязі буде складено протягом пяти днів від дня закінчення розгляду справи.

Суддя Г. Д. Скочій