Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Слободенюк В.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на її користь додаткові витрати в розмірі 850 грн. щомісяцчно на утримання сина ОСОБА_5, 2009 року народження.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком ОСОБА_5, 2009 року народження, який проживає з позивачем. Позивач належним чином піклується про здоров'я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Син відвідує зразкову студію музично-естетичного виховання «Ладоньки», внесок за відвідування студії становить 400 грн. за місяць. 3 10 вересня 2014 року син відвідує заняття з карате, внески становлять 250 грн. за місяць. Також позивач сплачує вартість харчування в дитячому садочку, а це 200 грн. на місяць. За власні кошти позивач оздоровлювала сина літом 2015 року в смт. Залізний Порт, вартість відпочинку становила 10 000 тисяч гривень. Систематично син також відвідує басейн. В зв'язку з чим наявні додаткові витрати на дитину, участь в яких зобов'язаний брати відповідач.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві. Вказала, що додаткові витрати на дитину викликані особливими обставинами, а саме розвитком здібностей дитини. Так, малолітній син сторін відвідує ДЗС «Ладоньки», де займається танцями, заняття карате, басейн, отримує покращене харчування в ДНЗ ясла-садок, а тому потребує додаткових щомісячних витрат, які полягають у оплаті цих занять, харчуванні, купівлі спеціального спортивного одягу. Просила стягнути додаткові витрати в розмірі 850 грн. щомісячно, які будуть понесені у майбутньому.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що постійно сплачує кошти на утримання дитини, купляє синові продукти харчування, необхідний одяг. Йому відомо, що син відвідує заняття з танців та карате, проте вони є безкоштовні, лише час від часу потрібно сплачувати благодійні внески, які він теж частково оплачував.

Представник відповідача позов не визнала, оскільки сам по собі факт навчання дитини у студії «Ладоньки», харчування у дитячому садочку, а також відпочинок на морі, до особливих обставин не відноситься. Також, позивачем не надано доказів на який період дитину зараховано на навчання у студію «Ладоньки», не надано доказів вартості такого навчання, а лише долучено до позовної заяви одну квитанцію про сплату благодійного внеску на розвиток студії, яка не підтверджує щомісячну оплату навчання дитини. Позивачем не надано доказів щомісячної сплати коштів за заняття сина у студії карате ГО «Клуб «Білий Лотос», а надано лише повідомлення із вказаного клубу, з якого вбачається, що позивач добровільно сплачує членські внески у громадську організацію, що також не є додатковими витратами. Зазначила, що відповідач систематично добровільно купує дитині одяг, взуття, продукти харчування, іграшки, а також несе інші витрати пов'язані з вихованням та розвитком дитини.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи сторони є батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Рівненського міського суду від 18 травня 2015 року малолітню дитину ОСОБА_5 залишено проживати з матір'ю та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 600 грн. щомісячно починаючи з 24 лютого 2015 року і до досягнення повноліття дитиною.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз'яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до приписів ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Водночас, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач пред'явила позов до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину у виді постійних (щомісячних) платежів у розмірі 850 гривень.

На обґрунтування суми таких постійних платежів позивач вказувала на додаткові витрати пов'язані із розвитком здібностей дитини, а саме - зайняттям сином карате та плаванням, відвідуванням студії музично-естетичного виховання «Ладоньки», а також зазначала про витрати пов'язані із харчуванням в дитячому садочку.

Однак, позивачем не надано суду жодного розрахунку додаткових витрат на дитину або обґрунтування необхідності майбутніх витрат саме у розмірі 850 гривень на місяць.

Як слідує з повідомлення громадської організації «Клуб «Білий Лотос» ОСОБА_5 дійсно відвідує заняття з карате Годзю-рю з 10 вересня 2014 року. Добровільні щомісячні членські внески у дану громадську організацію у розмірі 250 грн. надає ОСОБА_4 Квитанцій про оплату вказаних занять позивачем не надано.

Як вбачається з відповіді адміністрації КЗ «Рівненський міський палац культури» ОСОБА_5 відвідує заняття у зразковій студії музично-естетичного виховання «Ладоньки» з вересня 2015 року, відвідування занять є систематичними та сприяє розвитку його здібностей, потребує спеціального одягу та взуття, які забезпечуються батьками. З відповіді керівників вказаної студії ОСОБА_6, ОСОБА_7 слідує, що благодійні внески в сумі 400 грн. систематично сплачуються. З квитанцій від 02 та 15 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_5 сплачені у Благодійний фонд «Майбутнє України» благодійні внески на розвиток ДЗС «Ладноньки» в сумі 400 грн.

Разом з тим, добровільні щомісячні членські внески, благодійні внески, які позивач сплачувала у вказаній громадській організації та студії, не можуть вважатися додатковими витратами на дитину, оскільки є добровільними і їх внесення не носить обов'язковий характер. Доказів, що заняття у громадській організації «Клуб «Білий Лотос» та студії музично-естетичного виховання «Ладоньки» є платними, та з відвідувачів стягуються щомісячні обов'язкові платежі позивач не надала.

На підтвердження придбання спеціального одягу та взуття для занять у студії «Ладоньки» позивачем надано одну квитанцію від 18.01.2016 року про придбання взуття на суму 455 грн., проте з вказаної квитанції не вбачається, яке саме взуття було придбано, чи є воно спеціальним і призначене для занять танцями.

Щодо відвідування басейну, то позивачем не надано суду жодних доказів відвідування дитиною басейну, доказів фактичних або передбачуваних на плавання витрат, не вказано взагалі вартість абонемента на один місяць в басейні чи вартість занять у ньому.

Стосовно додаткових щомісячних витрат на харчування дитини в дошкільному навчальному закладі, суд приходить до висновку, що дошкільне навчання та харчування дитини як її природна потреба та обов'язок батьків, охоплюється питанням стягнення аліментів та не може розглядатися як додаткові витрати на дитину в розумінні положень ст. 185 СК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини в сумі 850 грн. щомісячно.

Керуючись ст. 185 Сімейного кодексу України статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитинувідмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. О. Першко