Справа № 559/2947/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

в особі секретаря Ніколаєвої О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний Банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -,

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNH4КР87890132 від 08.03.2006 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1482 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, втановлених кредитним договором.

Згідно умов укладеного договору, який складається із заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала та станом на 06.11.2015 року має заборгованість 33268,58 грн., яка складається з наступного: 927,65 грн - заборгованість за кредитом; 8178,28 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 22102,24 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань, 500 грн -штраф фіксована частина, 1560,41 грн.- штраф процентна складова

Вказану заборгованість просить стягнути з відповідачки на їхню користь та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, в поданій заяві просить розгляд справи проводити без участі представника.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що дійсно у 2006 році нею був взятий споживчий кредит у банківській установі позивача. З метою виконання взятих зобовязань щомісячно сплачувала заборгованість по кредитному зобовязанню . У липні місяці 2007 року працівниками банківської установи їй було повідомлено про повне погашення кредитного зобовязання. Однак письмового підтвердження з банківської установи не вимагала та неотримувала. Лише у листопаді місяці 2015 року після надходження із суду позовних вимог відповідача їй стало відомо про існування боргу. В свою чергу звернулась до Приватбанку для з"ясування обставин виникнення заборгованості, де їй було повідомлено, що за споживчим кредитом у неї існувала заборгованість на 17 гривень, із яких було нараховано усю суму заборгованості по позовних вимогах. Вважає дії позивача свідомо неправомірними та просить застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом достовірно встановлено, що позивачем відповідно до укладеного договору № DNH4КР87890132 від 08.03.2006 року ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 1482 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, втановлених кредитним договором.

Згідно до поданого розрахунку відповідачка сумлінно щомісячно погашала кошти по кредитному зобовязання до липня 2007 року.

Також з поданого стороною позивача розрахунку встановлено відсутність з 11.09.2007 року заборгованості по тілу кредиту, процентів за користування кредитом, суми пені та штрафних санкцій.

За таких обставин, за відсутності участі представника позивача у справі та належних доказів обґрунтування заявлених вимог, суд вважає позові вимоги непідтвердженими.

Разом з тим, суд приймає до уваги заявлене клопотання сторони відповідача про відмову у задоволенні вимог у звязку з пропуском строку звернення до суду із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що з липня місяця 2007 року по 19.11.2015 року часу звернення до суду з позовними вимогами, позивач жодного разу не попереджав відповідача про існування заборгованості по кредитному зобовязанню та не ставив вимоги щодо добровільного виконання взятого зобовязання.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідач не надав до суду доказів обґрунтування пропуску строку позовної давності та не ставив вимоги щодо його поновлення. За таких обставин, клопотання позивача щодо застосування строку позовної давності є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60,61, 212, 214, 215, 218, 224, 256 - 261 ЦПК України, ст.ст.2,15,526,553,554,611,612,1054 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: