Справа №751/8469/14
Провадження №6/751/142/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Цибенко І. В.

при секретарі Брик Л. М.

за участю представника ПАТ «Альфа-Банк »

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Чернігові справу за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.05.2014 року у справі № 1371-9/539/14 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ ФТД «Наташа-М», Приватного підприємства «НІАНАТ» про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и в :

11 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз по справі № 1371-9/539/14 від 14 травня 2014 року. Заявлені вимоги мотивує тим, що 14 травня 2014 року третейським судом винесено рішення про солідарне стягнення з ТОВ ФТД Наташа-М, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ПП Ніанат на користь ПАТ Альфа-Банк заборгованості за договором про надання траншу № SME 0003613-2 від 10.11.2011 року в розмірі 9116852, 37 грн. В обгрунтування своїх вимог вказує, що рішенням Центрального районного суду м. Миколайова від 14.04.2009 року з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість в розмірі 6910807, 51 грн за рамковою угодою № SMER 00056 від 12.09.2007 року.. Отже, за наявності рішення компетентного суду між тимиж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав, третейський суд мав припинити провадження. Крім того, третейський суд вийшов за межі компетенції та стягнув заборгованість з поручителя за договором поруки який вже припинився в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України. Також вказує на те, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню, оскільки воно було винесено без її відома та участі. Просить скасувати рішення третейського суду від 14 травня 2014 по цивільній справі № 1371-9/539/14.

В судове засідання заявник не зявилась подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. В своїй заяві також зазначила про необхідність суду перевірити чи підвідомча справа третейському суду в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про третейські суди" та чи відповідає це правовій позиції, викладеній у постанові ВСУ від 02.09.2015 року.№ 6-856 цс15.

Представник ПАТ "Альфа-Банк" в судовому засіданні заперечила проти скасування рішення третейського суду. Вказала, що договір про надання траншу № SME 0003613-2 від 10.11.2011 року на забезпечення якого було укладено договір поруки з заявницею, не є споживчим. Крім того, ОСОБА_1 як поручитель, не є споживачем банківських послуг розумінні ЗУ "Про захист прав споживачів".

Інші заінтересовані особи ТОВ ФТД Наташа-М, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ПП Ніанат в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч. 2 ст. 389-4 ЦПК України.

Справа розглядалась неодноразово. Так, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 грудня 2014 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення третейського суду відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року скасовано вищевказані ухвали суду першої та апеляційної інстанції та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав того, що судом належним чином не перевірено чи підвідомча дана справа третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" та чи відповідає це правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду України від 02 вересня 2015 року в справі № 6-856цс15.

Частиною 3 статті 51 Закону України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: - справа, по якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до закону; - рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; - третейську угоду визнано недійсною судом; - склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідає вимогам закону; - третейський суд вирішив питання про права і обовязки осіб, які не брали участь у справі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 10.11.2011 року між ПАТ "Альфа - Банк" та ОСОБА_2 укладено договір про надання траншу № SME 0003613-2 в сумі 9 397 000 грн. рамках Рамкової угоди № SMERS 00056 від 12.09.2007 року. На забезпечення виконання вищевказаного договору та ряду інших договорів укладених відповідно до Рамкової угоди № SMERS 00056 від 12.09.2007 року між ПАТ "Альфа - Банк" та ОСОБА_1 укладено договір поруки 10.11.2011 року № SMERS00056/9. У вищезазначених договорах сторони передбачили, що спори з виконання, зміни, розірвання договору, які не вирішенні шляхом переговорів, у тому числі про недійсність договору, розглядаються Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській Громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз".

14 травня 2014 року суддею Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз ОСОБА_4 винесено рішення по справі № 1371-9/539/14 за позовом ПАТ Альфа-Банк до ТОВ ФТД Наташа-М, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ПП Ніанат про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором про надання траншу № SME 0003613-2 від 10.11.2011 року в розмірі 9116852, 37 грн.(а.с. 8-10).

Враховуючи, що сторони передбачили, що судовий захист прав та законних інтересів за договорами відбувається у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській Громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз", твердження заявника, що третейський суд вийшов за межі третейської угоди, є необгрунтованими.

Крім того, помилковими є доводи заявника ОСОБА_1 щодо існування рішення суду у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмету і з тих самих підстав, оскільки третейським судом винесено рішення про стягнення заборгованості за договором про надання траншу № SME 0003613-2 від 10.11.2011 року, в той час як рішенням Центрального районного суду м. Миколайова від 14.04.2009 року з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ПП Ніанат стягнуто заборгованість, що виникла за договором про надання траншів від 12.09.2007 року та 14.09.2007 року (а.с. 13, 14).

В ухвалі від 20.01.2016 року Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав суду на необхідність перевірки чи підвідомча справа третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України "Про третейські суди" та чи відповідає це правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду України від 02 вересня 2015 року в справі № 6-856цс15.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають з цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, які не підвідомчі третейському суду.

Вказаний перелік таких справ доповнений Законом України від 3 лютого 2011 року N 2983-VI, який набрав чинності 11.03.2011 року, пунктом 14, який передбачає, що справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку ( кредитної спілки) не підвідомчі третейському суду.

Відповідно до п.22 і п.23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 11.05.2004 року з наступними змінами та доповненнями, споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника, а споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Верховний Суд України в ухвалах про перегляд судових рішень в порядку п. 4 частини 1 статті 355 ЦПК України від 22.12.2015 року по справі № 6-2791ц15 та від 19.01.2016 року по справі №6-2765ц15 за заявою ОСОБА_3 та ПП "Ніанат", які є поручителями, та з яких рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській організації Всеукраїнський фінансовий союз від 14.05.2014 року у справі № 1371-9/539/14 солідарно стягнуто заборгованість за договором про надання траншу № SME 0003613-2 від 10.11.2011 року, висловив позицію, що поручителі не є споживачами банківських послуг у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів".

З огляду на вищезазначене, у цьому правовому спорі поручитель ОСОБА_1 не є споживачем банківських послуг у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", в той час як у постанові від 2 вересня 2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" спір щодо заборгованості за кредитним договором не підвідомчий третейському суду, оскільки заявник (сторона кредитного договору) є споживачем послуг банку.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про те підстав для скасування рішень третейського суду, визначених Законом України Про третейські суди та ст. 389-5 ЦПК України немає.

На підставі викладеного , керуючись ст. 56 Закону України «Про третейські суди», ст.ст. 212-215; 293, 389-1 - 389-6 ЦПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 14.05.2014 року у справі № 1371-9/539/14 за позовом ПАТ «Альфа Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ТОВ ФТД «Наташа-М», Приватного підприємства «НІАНАТ» про стягнення заборгованості за договором про надання траншу № SME 0003613-2 від 10.11.2011 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: (Підпис) ОСОБА_5

з оригіналом згідно

Ухвала станом на 23.02.2016 законної сили не набула.

Суддя І. В. Цибенко