РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4333/15-ц

провадження у справі № 2/0285/195/16

01 лютого 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді……….….Літвин О.О.

при секретарі…………….....Гром Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до місцевої територіальної громади в особі Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 (далі - Будинок).

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті рідного дядька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Останній, в свою чергу, правомірно набув на нього право власності, однак не зареєстрував у встановленому законом порядку. Як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Сторони в судове засідання не прибули.

До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, відповідач - позов визнав.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 - рідний дядько позивача, після смерті якого відкрилась спадщина на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги № 14, особовий рахунок НОМЕР_1 за 2011-2015 року належав померлому.

Земельна ділянка площею 0,42 га, на якій розташований Будинок, приватизована померлим ОСОБА_3 не була та державний акт на неї не видавався.

Позивач є спадкоємцем померлого за законом п'ятої черги, після смерті якого спадщину прийняла.

Інші спадкоємці за законом, донька померлого ОСОБА_4, своєю заявою від 06.06.2015 року, та брат померлого ОСОБА_5, своєю заявою від 09.06.2015 року, від прийняття спадщини відмовились.

18.09.2015 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований до 1984 року та має наступні господарські будівлі: сарай, літню кухню, гараж та убиральню.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2015 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (до 1984 року) законодавства, яке не пов'язувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію.

Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном, оскільки за його життя законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.

Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав в нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на Будинок.

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок разом з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 успадкований після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.О. Літвин