Справа № 699/1/16-ц
Номер провадження 4-с/699/2/16
УХВАЛА

28.01.2016 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Могильної І.В.

представника скаржника - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та постановлення державним виконавцем незаконних рішень, суд

встановив:

Заявник ОСОБА_2 подала у суд дану скаргу і просить :

1. Визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_3 щодо проведення реалізації майна, що підлягає забезпеченню виконання судового рішення відповідно до Кредитного договору №100 від 25.12.2007 року та Іпотечного договору №3716 від 25.12.2007 року в порядку,визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» під час виконання виконавчого провадження №27882 від 02.08.2011 року.

2. Визнати незаконним та скасувати Розпорядження державного виконавця відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_3 №5866 від 09.12.2015 року про утримання з ОСОБА_2 коштів в розмірі 20% для погашення заборгованості в сумі 467594,20 грн.

3. Визнати незаконною та скасувати Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 09.12.2015 року «Про накладення арешту на все рухоме майно»,що належить ОСОБА_2

Свою скаргу ОСОБА_2 мотивує тим, що державний виконавець не виконує свої посадові обовязки для повного виконання рішення суду, такі дії державного виконавця є незаконними та порушують права скаржника відповідно до порядку здійснення черговості стягнення в процесі виконання судового рішення.

В суді представник заявника скаргу та її обґрунтування підтримав і надав суду пояснення, аналогічні змісту скарги.

Головний державний виконавець Ковалевська В.В., повідомлена належним чином про час і місце судового розгляду у судове засідання не зявилася. Від неї також не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності та причини поважності не явки до суду. Згідно листа відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції, начальник відділу просить розглянути скаргу без працівника відділу у звязку з великим навантаженням в роботі державного виконавця.

Суд, розглянувши скаргу, вважає, що вона підлягає до задоволення в силу наступного.

В суді встановлено, що 18 лютого 2011 року Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області був виданий виконавчий лист №2-27/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» кошти в сумі 423265,64 грн. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та 1820,00 грн. у відшкодування судових витрат.

02 серпня 2011 року старшим державним виконавцем Катерушою О.П. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №27882194).

04 серпня 2011 року старшим державним виконавцем Катерушою О.П. була винесена постанова про арешт майна боржника житлового будинку, що розташований по вул.Некрасова буд.21 в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області та оголошення заборони на його відчуження.

10 травня 2012 року старшим державним виконавцем Пилипенком О.В. складено акт опису й арешту даного майна житлового будинку / домоволодіння загальною площею 88,3 кв.м., житлова площа 38,6 кв.м.

05 вересня 2013 року до Головного управління юстиції у Черкаській області направлено заявку про реалізацію арештованого нерухомого майна, а саме житлового будинку, що розташований по вул.Некрасова буд.21 в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області вартістю 224694,00 грн.

На виконання рішення суду скаржником було надано до відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції всі необхідні документи для проведення реалізації заставного майна відповідно до кредитного договору № 100 від 25 грудня 2007 року та іпотечного договору № 3716 від 25 грудня 2007 року.

09 грудня 2015 року головним державним виконавцем Ковалевською В.В. винесена постанова про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, так як боржник ОСОБА_2 борг в добровільний термін не погасила, яку заявник отримав 24 грудня 2015 року.

21 грудня 2015 року на адресу місця роботи скаржника надійшло розпорядження головного державного виконавця Ковалевської В.В. від 09 грудня 2015 року №5866 про утримання з ОСОБА_2 коштів у розмірі 20% для погашення заборгованості в розмірі 467594,20 грн. із яких 5% для погашення виконавчого збору в розмірі 42508,56 грн. про що боржнику стало відомо цього ж числа.

Ч. 1 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Ч. 2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача, яку боржник ОСОБА_2 не подавала.

Ч. 3 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника державний виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю за місцем отримання боржником відповідних доходів.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення.

Згідно ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно, такий документ повертається стягувачу-заставодержателю в порядку, встановленому п. 8 ч.1 ст. 47 цього Закону. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Враховуючи викладене суд приходить до висновку що головним державним виконавцем не проводилося дій, що повязані з реалізацією нерухомого майна боржника - житлового будинку по вул. Некрасова буд.21 в м. Корсуні-Шевченківському Черкаської області.

Приписами ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тобто, суд встановив обґрунтованість скарги.

Строки звернення із скаргою не пропущені, так як оскаржувана постанова винесена 09 грудня 2015 року, заявник копію постанови отримав 24 грудня 2015 року. Розпорядження винесено 09 грудня 2015 року, заявнику стало про нього відомо 21 грудня 2015 року, а з скаргою до суду звернувся 30 грудня 2015 року (дата здачі на пошту), тобто в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася про порушення її прав чи свобод.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 293 ч.1 п.27,294,383-387 ЦПК України, ст.ст. 52, 54, 68, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

1.Визнати бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_3 щодо проведення реалізації майна, що підлягає забезпеченню виконання судового рішення відповідно до Кредитного договору №100 від 25.12.2007 року та Іпотечного договору №3716 від 25.12.2007 року в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» під час виконання виконавчого провадження №27882194 від 02.08.2011 року.

2.Визнати незаконним та скасувати Розпорядження головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_3 №5866 від 09.12.2015 року про утримання з ОСОБА_2 коштів в розмірі 20% для погашення заборгованості в сумі 467594,20 грн. (виконавче провадження №27882194).

3.Визнати незаконною та скасувати Постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 09.12.2015 року «Про арешт рухомого майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» (виконавче провадження №27882194).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі,якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує,апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Савранський О. А.