Справа №2о/331/8/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., перевіривши відповідність заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні,вимогам статей 119,120, 258 ЦПК України,

В С Т А Н О В И Л А :

15.01.2016 р. ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт перебування її ( заявниці), не менше як п»ять років на утриманні ОСОБА_2, який помер 14.08.2002 р. та ОСОБА_3

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 січня 2016 р. заяву залишено без руху, заявницю повідомлено про необхідність виправлення недоліків заяви у строк, передбачений ч.1 ст. 121 ЦПК України.

На виконання вимог суду заявниці необхідно надати суду заяву в новій редакції з :

1.)чітким викладенням змісту заяви ;

2.)із зазначенням по тексту ухвали виникнення, зміна або припинення яких саме особистих чи майнових прав заявниці залежить від встановлення факту, про який вона просить в заяві ;

3.)з повним та послідовним викладенням всіх обставин в обґрунтування заявленої вимоги в сенсі п.2 ч.1 ст. 256 ЦПК України та позицій Верховного Суду України, викладених в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» ;

4.)із залученням до участі в справі належної заінтересованої особи.

На виконання вимог судді, викладених в ухвалі від 18.01.2016 р., у передбачений законом строк, заявниця надала суду заяву в новій редакції.

Перевіркою виконання заявницею вимог судді, викладених в ухвалі від 18.01.2016 р., встановлено наступне.

Так, в ухвалі від 18.01.2016 р для заявниці було зазначено, що в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було роз»яснино підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи. Однією з найважливіших підстав є те, що згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Факти, що мають юридичне значення це факти, з якими закон пов»язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Така позиція Верховного Суду України узгоджується з положеннями, викладеними у п.8 вищезазначеної постанови, в якому зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для : отримання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди. І такий перелік юридичних наслідків встановлення факту перебування особи на утриманні є вичерпним.

Ще однією важливою ознакою встановлення факту перебування особи на утриманні є доведення факту перебування на утриманні особи, яка померла.

При викладенні змісту заяви заявниці було запропоновано врахувати вимоги ЦПКУ та роз»яснень Верховного Суду України.

При складанні заяви в новій редакції заявницею вимоги ЦПКУ та роз»яснення Верховного Суду України, зміст яких було викладено по тексту ухвали, не враховані.

Надалі, заявниця просить суд встановити факт її перебування не менш як п»ять років на утриманні дідуся ОСОБА_2, який помер 14.08.2002 р.

Заявницею мета встановлення такого факту по тексту заяви не зазначена, на що суд звернув її увагу.

Крім того, суд звернув увагу заявниці на те, що по тексту заяви нею застосовується поняття утриманця, визначене ч.2 ст. 1265 ЦК України, яка регулює поняття п»ятої черги спадкоємців за законом.

Хоча в заяві заявниця зазначала, що встановлення факту, що має для неї юридичне значення, їй необхідно для оформлення документів на виїзд до США для воз»єднання з бабусею.

При цьому, з тексту заяви вбачається, що бабуся заявниці ОСОБА_4 мешкає в США.

А правові наслідки встановлення факту перебування заявниці на утриманні бабусі, які зазначені в заяві, не передбачені вимогами ЦПКУ та не узгоджуються з позиціями Верховного Суду України.

На вказані норми цивільного права, які суд зазначив по тексту ухвали, заявниця уваги не звернула і певні протиріччя не усунула.

Крім того, заявниці було запропоновано, виходячи із мети заявленої вимоги, залучити до участі в справі належну заінтересовану особу.

Вказана вимога суду заявницею не виконана.

Аналіз заяви в новій редакції, вимог судді, викладених в ухвалі судді від 18.01.2016 р. в їх сукупності, свідчить про їх невиконання заявницею, у зв»язку з чим заява підлягає поверненню у відповідності до ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Так, згідно чс.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ :

Повернути ОСОБА_1 її заяву про встановлення факту перебування на утриманні.

Роз»яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в п»ятиденний строк з дня отримання ухвали суду апеляційної скарги.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

29.01.2016 .