справа № 278/3685/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Ліщинської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності, третя особа - управління Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просив визнати за ним право власності земельну ділянку площею 0,42 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері.

В судове засідання сторони не з'явились, проте як від позивача так і представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позові підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача позов визнав. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання представника третьої особи суду не відомі, хоча останній завчасно та належним чином був повідомлений про день та час його проведення.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_2 (а.с.9). Після смерті останньої залишилась спадкова маса у вигляді, зокрема, земельної ділянки 0,42 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства і яка фактично належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 (а.с.12, 14). Позивач є єдиним спадкоємцем до майна його померлої матері (а.с. 11). Постановою нотаріуса від 20 листопада 2015 року (а.с.10) останньому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне у справі нерухоме майно, у зв'яєзку з неподанням державного акта на права власності на земельну ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_2 або витягу з Державного реєстру речових права на вказане нерухоме майно про реєстрацію земельної ділянки на ім'я спадкодавця.

За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший аніж судовий спосіб не має змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя була фактичним власником спірної у даній справі земельної ділянки, однак за життя належним чином оформити своє право власності на неї не встигла, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за законом після смерті матері, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена позивачем.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 674,38 гривні, з відповідача на користь позивача. Окремо суд звертає увагу відповідача на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,42 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку та ведення підсобного господарства, як за спадкоємцем за законом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 674,38 гривні.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян