Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/280/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

Іменем України

03.02.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

суддів Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний підприємець ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», в порядку захисту прав споживачів про стягнення безпідставно перерахованих коштів, -

ВСТАНОВИЛА :

10.07.2013 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний підприємець ОСОБА_4, публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», в порядку захисту прав споживачів про стягнення безпідставно перерахованих коштів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2015 року позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, безпідставно перераховані кошти в сумі 17600 грн. згідно договору про надання споживчого кредиту № 200213823 від 28 грудня 2012 року, а також вирішено питання про судові витрати.

У апеляційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_2 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Сторони у судове засідання не зявилися , належним чином повідомлені. Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» 28.12.2012 року було укладено договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_3, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в розмірі 17600 грн. на придбання пластикових вікон з ПВХ (полівінілхлорид) профіль за ціною 20600 грн. з попереднім першим внеском за товар в сумі 3000 грн. сплаченим ним під час укладання договору споживчого кредиту (а.с.6-9).

Відповідно до п.1.2.2 договору споживчого кредиту з метою контролю за цільовим використанням кредиту, банк перерахував суму кредиту на користь продавця фізичній особі підприємцю ОСОБА_2.

Згідно специфікації до кредитного договору № НОМЕР_3 від 28.12.2012 року вбачається, що даний документ надавався ОСОБА_3 для предявлення Торгової організації ФОП ОСОБА_2, «Вікна», м. Кіровоград, вул. Преображенська, буд. 28-А, ПАТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_3 кредит на суму 17800 грн. на строк 24 місяців на придбання пластикових вікон з ПВХ (полівінілхлорид) профіль за ціною 20600 грн. з попереднім першим внеском за товар в сумі 3000 грн., сплаченим ним під час укладання договору споживчого кредиту (а.с.53).

Таким чином, між позивачем та відповідачем фактично укладено договір купівлі продажу пластикових вікон з ПВХ (полівінілхлорид) профіль.

Згідно Договору від 28.12.2012 року, укладеному між замовником ОСОБА_3 та виконавцем ПП Діденко ОСОБА_5, адреса виконавця м. Кіровоград, вул. Преображенська, 28 а, виконавець зобовязалась виготовити та встановити ОСОБА_3 пластикові вікна з ПВХ (полівінілхлорид) профіль, зазначені як товар в договорі споживчого кредиту від 28.12.2012 року на суму 20600 грн., на договорі стоїть печать ФОП ОСОБА_4В, що товар оплачений. (ас.51).

Згідно із замовленням від 03.01.2013 року ФОП ОСОБА_4В повинна була виготовити та встановити ОСОБА_3 - 11 вікон з ПВХ (полівінілхлорид) профіль, а фактично встановила 5 вікон на суму 5494,57 грн., при цьому 6 вікон на суму15124,76 грн. - встановлені не були.

У відповідності до Акту прийому-передачі від 25.05.2013 року ОСОБА_3 передав ПП ОСОБА_4 товар 5 пластикових вікон з ПВХ (полівінілхлорид) профіль у відповідності до Договору купівлі-продажу № б/н від 28.12.2012 року. (ас.56).

З довідки АТ «ОТП Банк» № 15/1685 від 20.03.2013 року вбачається, що ОСОБА_3 зобовязання по кредитному договору № НОМЕР_3 від 28.12.2012 року виконав в повному обсязі, тобто виплатив кредит на суму 17800 грн.(ас.10)

З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст. 1212, 1213 ЦК України дійшов висновку про наявність правових підставі для задоволення позову.

При цьому суд зазначив, що позивачем ОСОБА_3 шляхом укладення договору споживчого кредиту, було перераховано на користь відповідача ФОП ОСОБА_2, як попередню оплату кошти за договором купівлі-продажу, який сторони мали намір укласти, але згоди щодо всіх істотних умов такої угоди у передбачений законом письмовій формі не досягли, а відтак договір вважається таким, що неукладений.

Враховуючи, що гроші в розмірі 17600 грн. згідно договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_3 від 28 грудня 2012 року були перераховані безпідставно відповідачу ОСОБА_2, з якою ніякого договору укладено позивачем не було, 03.05.2013 року позивачем на адресу відповідача направлялась претензія про повернення безпідставно сплачених коштів, але відповідачем вимоги не виконані (а.с.11).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а апеляційну скаргу вважає необґрунтованою виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем підсудності розгляду даної справи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне. Як вбачається із матеріалів справи провадження у справі було відкрито 19.07.2013 року.( ас. 13а) 10 жовтня 2013 року судом було постановлено заочне рішення , яке ухвалою суду від 23 липня 2015 року скасовано судом і справу призначено до розгляду у загальному порядку. Таким чином оскільки суд розглядав справу, постановляв заочне рішення , то передача справи до іншого суду на даній стадії є неможливою, що відповідає положенням ч.4 ст. 116 ЦПК України. Не спростовують висновків суду першої інстанції і доводи скарги стосовно того, що правовідносини які склалися між позивачем та відповідачем не врегульовані Законом України «Про захист прав споживача», тому у позивача були відсутні правові підстави для звернення з позовом до суду про стягнення коштів у сумі 17600 грн. згідно Договору від 28.12.2012 року про надання споживчого кредиту № 200213823.

Приймаючи рішення , суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та послався на ст. ст. 1212, 1213 ЦК України , як на правову підставу для задоволення позову. Як встановив суд першої інстанції , будь-які договірні стосунки між позивачем та відповідачем відсутні , разом із тим ОСОБА_2 Банком були перераховані кошти у сумі 17600 грн. , оскільки саме вона зазначена у договорі про надання споживчого кредиту від 28 грудня 2012 року як Продавець 1 ( ас. 6) Разом із тим Договір від 28.12.2012 року укладений між замовником ОСОБА_3 та виконавцем ПП Діденко ОСОБА_5, адреса виконавця м. Кіровоград, вул. Преображенська, 28 а, відповідно до якого виконавець зобовязалась виготовити та встановити ОСОБА_3 пластикові вікна з ПВХ (полівінілхлорид) профіль, зазначені як товар в договорі споживчого кредиту від 28.12.2012 року на суму 20600 грн., на договорі стоїть печать ФОП ОСОБА_4В, що товар оплачений. (ас.51).

Таким чином , кошти у сумі 17600 грн. були отримані ОСОБА_2 без достатньої правової підстави , а тому підлягають поверненню ОСОБА_3 у повному обсязі і висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи. Відповідач не надала доказів того, що між нею та позивачем існують будь-які зобовязання , по яким ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 кошти у сумі 17600 грн. Інші доводи апеляційної скарги є також необгрунтованими та не спростовують висновку суду першої інстанції. Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: