АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №639/1190/15-ц Головуючий суддя І інстанції Іванова І. В.
Провадження № 22-ц/790/650/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцина В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ємець Іван Олександрович про визнання договорів купівлі-продажу недійсними

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду незаконне, необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм чинного законодавства та не відповідає обставинам по справі. Суд безпідставно не взяв до уваги, що спірні договори купівлі-продажу квартири були укладені 09.07.2014 року та 08.11.2014 року, тобто після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його батька, ОСОБА_9, внаслідок чого порушують права позивача, як спадкоємця першої черги після смерті свого батька.

Судова колегія відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановленими актами цивільного законодавства, зокрема за довіреністю.

Стаття 239 ЦК України передбачає, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.248 ЦКУ представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Відповідно до ст. 1268-1269 ЦК України спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття і він набуває право власності на неї після прийняття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї, в інших випадках - від спадкоємця вимагається подача заяви до нотаріальної контори на протязі 6 місяців після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач є сином ОСОБА_9, якому належала квартира АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 помер, внаслідок чого та відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина.

Після цього 09 липня 2014 року ОСОБА_4, яка по довіреності діяла від імені ОСОБА_9, в нотаріальній формі уклала договір, за яким продала належну ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_1 - відповідачу ОСОБА_5, який за собою зареєстрував право власності на цю квартиру.

08 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору продав вказану квартиру відповідачу ОСОБА_10

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд послався на те, що позивач у справі не надав суду доказів, які б свідчили, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, а саме: він не надав відомостей про проживання на день відкриття спадщини (день смерті) зі спадкодавцем ОСОБА_9 або про звернення до нотаріуса протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини, або ухвалення рішення про надання додаткового строку про надання такої заяви.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач прийняв спадщину відповідно до вищевказаних приписів ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, не було їх надано й при апеляційному розгляду справи. При цьому колегія суддів відхиляє посилання в доводах скарги на те, що спадщина належить спадкодавцю з моменту відкриття спадщини, оскільки цього недостатньо для набуття права власності на спадщину, необхідно, щоб спадкодавець відповідно до вказаних норм ЦК України її набув, без чого не можна вважати, що внаслідок укладення оспорених по цій справі договорів це право було порушене. До прийняття спадщини позивач не має цивільного інтересу в оспорені вищевказаних договорів і тому колегія суддів відхиляє доводи скарги, за їх безпідставністю. Крім того, право не володіючого власника на витребування майна від добросовісного набувача, підлягає захисту не шляхом визнання договору недійсним, а за допомогою віндикаційного позову, у передбаченому ст. 388 ЦПК України порядку.

Таким чином суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: