Справа № 128/176/14-ц Провадження № 22-ц/772/161/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Стадника І.М., Колоса С.С.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2015 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобовязання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та знесення самочинно встановленого паркану, -

встановила:

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2013 року, позивач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :03:001:0846, що розташована в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

В жовтні 2013 року позивач виявила, що на належній їй земельній ділянці самочинно зведений бетонний паркан зі сторони сусідньої земельної ділянки. Згідно акту від 06.11.2013 року встановлено, що частину належної позивачу земельної ділянки обгороджено бетонними плитами в кількості 25 штук, що встановлені на камінний фундамент.

В подальшому позивач звернулася до ТОВ ЮЗС Альянс для встановлення межових знаків на належній їй земельній ділянці, при цьому, представником землевпорядної організації було передано межові знаки відповідно до акту від 04.12.2013 року, а також зафіксовано, що дійсно з боку сусідньої земельної ділянки, власником якої являється відповідач, здійснено самовільну забудову належної позивачу земельної ділянки. Тобто, самовільно захоплено 0,0576 га належної позивачу земельної ділянки.

В подальшому позивач вимоги змінила. Та зазначила, що паркан було збудовано подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_2, тому обовязок відновлення її порушеного права повинні нести обидва відповідача.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено. Вирішено усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :05:001:0846 площею 0,15 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, розташованої у с. Бохоники, Вінницького району, Вінницької області та зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0576 га, знести самочинно встановлений паркан та демонтувати його фундамент в точках 2-3 довжиною 13,55 метрів, в точках 3-4 довжиною 32,60 метрів, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, складеного Юридично-земельним союзом «Альянс» у 2013р. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі судового збору 243,60 коп., в рівних частках по 121,80 грн.

Відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та справу відносно неї провадження закрити, посилаючись на те, що суд прийняв рішення з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повному обсязі встановив обставини по справі, не дослідив та не дав оцінку наданим доказам.

При цьому посилається на те, що її земельна ділянка не межує з земельною ділянкою позивача. На земельній ділянці ОСОБА_2 збудований паркан, проте на земельній ділянці позивача вона паркан не будувала. Її покази в суді були трактовані не вірно.

Представник позивача у своїх запереченнях на скаргу її доводи не визнав, вказавши на безпідставність і на законність та обґрунтованість рішення суду. Надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Судова повістка відповідачу вручена у встановленому законом порядку 08.01.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, районний суд виходив з того, що в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження той факт, що відповідачем ОСОБА_6 та ОСОБА_4 чиняться перешкоди позивачу в користуванні земельною ділянкою шляхом самочинно встановленого паркану та фундаменту, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер :03:001:0846, що розташована в с. Бохоники, Вінницького району Вінницької області (Діл. № 2,3 а.с. 6 т. 2). ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1957 га згідно Державного акту серії ЯА № 097899 від 19 вересня 2005 року, що знаходиться за адресою: 2-й провулок Гніванського шосе, 33-а, с. Бохоники Вінницького району Вінницької області (Діл. № 1 а.с. 6 т. 2). ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку площею 0,0912 га. на території Бохоницької сільської ради за адресою: с. Бохоники, 2 пров. Гніванського шосе, 33б, кадастровий номер :05:001:1167 (Діл. № 4 а.с. 6 т.2).

З акту комісії Бохоницької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 06.11.2013 року вбачається, що частину належної позивачу земельної ділянки обгороджено бетонними плитами в кількості 25 штук, що встановлені на камінний фундамент.

Паркан з бетонних плит збудований відповідачем у справі ОСОБА_4 в період шлюбу з ОСОБА_2, що не заперечувала остання в суді апеляційної інстанції.

Доводи ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції про те, що спірний паркан до її земельної ділянки ніякого відношення не має, оскільки збудований на земельній ділянці № 4 її бувшого чоловіка ОСОБА_4 з метою огородження території його ділянки, спростовуються матеріалами цивільної справи.

Матеріали справи свідчать про те, що на момент будівництва паркану на земельній ділянці ОСОБА_2 (Діл. № 1), земельній ділянці № 2,3 та земельній ділянці № 4 відповідач ОСОБА_4 не був власником земельної ділянки площею 0,0912 га (Діл. № 4), оскільки рішення Бохоницької сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність гр.. ОСОБА_4 прийнято лише 29 вересня 2014 року (а.с. 244 т. 1). Натомість позивач ОСОБА_3 виявила на належній їй земельній ділянці самочинно зведений паркан в жовтні 2013 року.

Відповідно до ст. 90 ЗК України ОСОБА_2, як власник земельної ділянки, мала право споруджувати на належній їй земельні ділянці жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди, зокрема, бетонний паркан. Разом з тим, згідно ст. 91 ЗК України, власник земельної ділянки зобовязаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Посилання апеляційної скарги на те, що земельна ділянка ОСОБА_2 не межує із земельною ділянкою позивачки ОСОБА_3 правового значення для справи не має.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_7

Судді: (підпис) ОСОБА_8

(підпис) ОСОБА_9

"З оригіналом вірно"

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.