справа № 361/8867/15-ц
провадження № 2/361/749/16
УХВАЛА

22 січня 2016 р. м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року до суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики у розмірі 231 500 (двісті тридцять одну тисячу пятсот) грн.

Разом із вищевказаним позовом до суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій останній просить забезпечити позовні вимоги, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

В обґрунтування вищевказаної заяви ОСОБА_1 посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду по даній справі. Більше того, невжиття заходів до забезпечення позову надасть можливість відповідачу знову ж таки здійснити відчуження належного йому майна у будь-який час, що призведе до неможливості повернення позивачу грошових коштів.

За змістом ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Постанова Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» надає розяснення про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.(п. 4).

У поданій заяві не зазначено причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову. Зокрема, у позові зазначено, що відповідач не повернув позивачу грошові кошти згідно договору позики, однак, не зазначено жодних доказів звернення позивача із вимогою про повернення боргу, натомість, до позову додано лише копію Договору займу.

Відсутність зазначених доказів у заяві позивача позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, дослідивши заяву та матеріали справи приходжу до висновку, що відсутні підстави для забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 153 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її отримання.

Суддя Н.М. Петришин