27 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Кирилюк Г.М., Рубан С.М.
секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житла, -

встановила:
У лютому 2015 року Квартирно-експлуатаційна частина (місто Київ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про виселення із кімнати № 412 в будівлі № 15 військового містечка № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року позов задоволено. Виселено ОСОБА_1 із займаного нею приміщення, а саме, з кімнати № НОМЕР_2 в будівлі № 15 військового містечка № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року, ухвалити нове рішення і відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що статті закону, застосовані судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не можуть бути застосовані до неї, оскільки спеціальний ордер на вселення видавався її та її чоловікові.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника позивача Квартирно-експлуатаційна частина (місто Київ) Козяр Н.В., відповідача ОСОБА_1 , які з`явилися в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Справа 761/4826/15--ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1945/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Фролова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
З матеріалів справи вбачається, що01.01.2007 між Квартирно-експлуатаційною частиною (місто Київ) та колишнім чоловіком ОСОБА_1 ОСОБА_2 був укладений Договір строкового користування жилим приміщенням № 128, за умовами якого строк з 01.01.2007 по 31.12.2007 в платне користування було надано жиле приміщення для проживання військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_2 з сім`єю у складі трьох осіб, а саме: кімнати № 412 в будівлі № 15 військового містечка № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 , житловою площею 17,4 кв. м.
Згідно п. 5.2 договору строкового користування жилим приміщенням № 128 від 01.01.2007 у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення договору за місяць до закінчення терміну його дії, договір вважається продовженим на той самий строк.
З урахуванням зазначених умов договору, строк його дії був продовжений ще на один рік і закінчився 31.12.2008.
Згідно п. 3.2.7 договору строкового користування жилим приміщенням № 128 від 01.01.2007 користувач зобов`язаний звільнити жиле приміщення після закінчення обумовленого в договорі строку проживання.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.09.2010 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Рішення набрало законної сили.

Із листа № 751 від 23.09.2014 про проведення аналізу законності проживання в будівлі спеціального призначення військового містечка № НОМЕР_1 в будівлі № 15 КЕЧ (м. Київ) вбачається, що у зазначеному приміщенні проживає колишня дружина військовослужбовця ОСОБА_2 ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 6 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737, за відсутності службового жилого приміщення за рішенням командира військової частини особам офіцерського складу надаються приміщення в спеціально пристосованих казармах, будівлях і спорудах у розташуванні військової частини. Казарми це будівлі, розташовані на територіях військових містечок, які переобладнані для тимчасового проживання військовослужбовців та не зареєстровані в органах місцевого самоврядування як об`єкти житлового фонду. Місце для проживання в казармах надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини. Список розподілу місць для проживання в казармі затверджується начальником гарнізону. Для прийняття рішення про надання місця для проживання в казармі командиром (начальником) військової частини подається клопотання начальнику КЕВ (КЕЧ) району на підставі рапорту про надання місця для проживання в спеціально пристосованій казармі. На підставі рішення про надання місця для проживання в казармі квартирно-експлуатаційний орган видає спеціальний дозвіл на проживання в спеціально пристосованій казармі, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. Спеціальний дозвіл дійсний на час навчання або проходження військової служби військовослужбовцем у ЗС України в цьому населеному пункті.
Таким чином, приміщення, а саме, кімната № НОМЕР_2 в будівлі № 15 військового містечка № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 , знаходиться на території військового містечка та переобладнана для тимчасового проживання військовослужбовців. Рішення КЕЧ (м. Київ) для надання місця проживання в казармі ОСОБА_1 не приймалося та спеціальний дозвіл на проживання в спеціально пристосованій казармі їй не видавався, так само такий дозвіл не видавався і її колишньому чоловікові.

Відповідно до ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно п. 6 Інструкції № 737 підлягають виселенню з казарми без надання іншого жилого приміщення особи, які самоправно зайняли жилу площу, і колишні члени сім`ї військовослужбовця, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу, а також особи, які підпадають під підстави, передбачені статтею 116 Житлового кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки строк дії договору строкового користування жилим приміщенням № 128 від 01.01.2007 закінчився 31.12.2008, ні ОСОБА_1 , ні її колишній чоловік не отримували спеціальний дозвіл на проживання в спеціально пристосованій казармі, тому правові підстави для проживання у спірному приміщенні у відповідача відсутні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року у справі за позовом Квартирно-експлуатаційної частини (місто Київ) до ОСОБА_1 про виселення без надання іншого житла залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: