Провадження № 2/752/507/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.01.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасії Володимирівни, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про припинення незаконного заволодіння та користування нерухомим майном, визнання дій та бездіяльності приватного нотаріуса незаконною,

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. про припинення незаконних дій ОСОБА_2 щодо незаконного заволодіння, користування і розпорядження нерухомим майном, будинком АДРЕСА_1, шляхом негайного звільнення приміщення будинку від майна, що не включено до спадщини, та не належить їй на праві приватної власності, а також визнання бездіяльності приватного нотаріуса ОСОБА_4 в частині не вчинення дій щодо накладення заборони на відчуження спадкового рухомого та нерухомого майна та не сприяння спадкоємцям у здійсненні їх прав та захисті їх інтересів щодо спадкового майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті ОСОБА_5 була заведена спадкова справа. До складу спадкового майна включено будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку за цією ж адресою, що підлягають поділу в рівних долях між спадкоємцями з врахуванням умов шлюбного договору.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_2, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 р. неправомірно, на її думку, захопила нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, змінила замки розмістила за даною адресою офіс юридичної особи, не сплачує за користування комунальними послугами, без погодження вивезла рухоме майно.

Крім того, в обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що зазначені дії вчинені ОСОБА_2 за сприянням приватного нотаріуса ОСОБА_4, яка не вжила всіх відповідних заходів, передбачених Законом України «Про нотаріат», для збереження спадкового майна, не витребувала у ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, не наклала заборону на відчуження майна, не повідомила правоохоронні органи про порушення закону з боку ОСОБА_2

В ході судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не входить до складу спільного майна подружжя відповідно до умов шлюбного договору, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, а тому повинно бути розподілено між спадкоємцями в рівних частках. Натомість, ОСОБА_2 одноосібно визначає порядок користування даним приміщенням, використовує його для збереження майна, яке не входить до складу спадщини, і не належить їй на праві власності, дозволила знаходитись в приміщенні будинку юридичній особі - ТОВ «Теплокор», перешкоджає користуванню приміщенням. Зазначені дії вона вчиняє за сприянням приватного нотаріуса Івченко А.В., яка не вчиняє дії щодо охорони спадкового майна, накладення заборони на його відчуження, не оформляє спадкові права спадкоємців у визначений законом спосіб.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечила проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість і недоведеність. Крім того зазначила, що між сторонами у справі в листопаді укладено договір про порядок користування будинком АДРЕСА_1.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. в судове засідання не з»явилась, надавши письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_5.

Після смерті ОСОБА_5 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. була заведена спадкова справа, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі.

З заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулась його дружина - ОСОБА_2, та його мати - ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст.1261 ЦК України).

В силу положень ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними (ст..1278 ЦК України.

Відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України).

Вимоги чинного законодавства зобов»язують спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зареєструвати це право в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст.1299 ЦК України).

Як вбачається з наданих суду письмових заперечень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. видача Свідоцтв про право на спадщину зупинено на підставі заяви представника позивача до вирішення судових справ за позовом ОСОБА_1, які знаходяться в провадженні Печерського районного суду м.Києва та Деснянського районного суду м.Києва.

Звертаючись до суду позивач просить припинити незаконні дії ОСОБА_2 щодо незаконного заволодіння, користування та розпорядження нерухомим майном - будинком АДРЕСА_1, шляхом негайного звільнення будинку від речей та майна, що не включені до складу спадщини.

В силу положень ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов»язок доказування закон покладає на сторони у справі.

Матеріали справи не містять будь-яких належних доказів, які б підтверджували повний обсяг рухомого і нерухомого майна, які належали ОСОБА_5 (спадкодавцю) на час відкриття спадщини, в зв»язку з чим суд позбавлений можливості зробити обґрунтований висновок щодо віднесення певного майна до складу спадщини після смерті ОСОБА_5

Всі спори між спадкоємцями щодо обсягу спадкового майна та розміру їх часток повинні вирішуватись в судовому порядку.

Відповідно до ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

При зверненні до суду позивач посилається на незаконність заволодіння, користування і розпорядження відповідачем ОСОБА_2 будинком АДРЕСА_1, однак доказів на підтвердження неправомірності цих дій суду не надано.

Як встановлено судом будинок АДРЕСА_1 був побудований за час перебування ОСОБА_2 і ОСОБА_5 у шлюбі.

ОСОБА_2, дійсно, користується частиною приміщень зазначеного будинку, що не заперечується представником відповідача і в одному із приміщень знаходиться речі, прийняті останньою на зберігання від ТОВ «Теплокор», засновником якого вона є.

Позивач у справі також має можливість користування даним будинком, що було підтверджено нею в ході судового розгляду.

Крім того, судом встановлено, що 02.11.2015 р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, як між потенційними спадкоємцями, був укладений Договір про порядок користування будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого сторони договору визначили порядок користування жилими і нежилими приміщеннями зазначеного будинку, а також порядок відшкодування витрат на утримання зазначеного майна.

Уклавши зазначений договір сторони, на думку суду, визнали правомірність користування кожною із них будинком АДРЕСА_1.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про припинення незаконних дій ОСОБА_2 щодо незаконного заволодіння, користування і розпорядження нерухомим майном, будинком АДРЕСА_1, шляхом негайного звільнення приміщення будинку від майна, що не включено до спадщини, та не належить їй на праві приватної власності є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Не можуть бути задоволені вимоги позивача про визнання бездіяльності приватного нотаріуса ОСОБА_4 неправомірною в частині не вчинення дій щодо накладення заборони на відчуження спадкового рухомого та нерухомого майна та не сприяння спадкоємцям у здійсненні їх прав та захисті їх інтересів щодо спадкового майна, виходячи з наступного.

В обґрунтування зазначених позовних вимог позивач посилається на те, що приватний нотаріус ОСОБА_4 тривалий час приховувала від неї шлюбний договір, де ОСОБА_5 та ОСОБА_2 визначили обсяг майна, який є спільним майном подружжя, а також обсяг майна, який не віднесений до спільного майна подружжя, сприяла незаконному заволодінню відповідачем ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1, не вчинила дій щодо охорони спадкового майна та не наклала заборону на його відчуження.

Зазначені обставини спростовуються зібраними у справі доказами, а саме: дублікат шлюбного договору був вручений на письмову заяву позивача від 20.02.2015 р., що підтверджується письмовими запереченнями приватного нотаріуса ОСОБА_4 І не спростовано позивачем.

Як встановлено судом 06.02.2015 р. ОСОБА_1 звернулась з заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_4 про витребування інформації про наявність коштів на рахунках спадкодавця, інформації з фінансових установ України про придбання ОСОБА_5 дорогоцінних металів та монет, відомостей про реєстрацію на праві власності за спадкодавцем рухомого і нерухомого майна, а також просила вжити заходів щодо охорони спадкового майна.

18.02.2015 р., 19.02.2015 р. приватним нотаріусом ОСОБА_4 були надані відповіді ОСОБА_1 на її заяви, зроблені відповідні запити про витребування інформації та висловлені пропозиції щодо погодження дати здійснення опису майна та вартості нотаріальних послуг.

Крім того, 17.02.2015 р. приватним нотаріусом були надіслані листи про вжиття заходів щодо охорони спадкового майна на адресу КП «ЖЕО 111» Голосіївського району, Департаменту житлово-комунальної інфраструктури м.Києва, копії яких долучені до матеріалів справи.

Згідно з п.1 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій охорона спадкового майна триває до закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

Строк відкриття спадщини закінчився 27.04.2015 р.

В своїх письмових запереченнях приватний нотаріус ОСОБА_4 посилається на те, що ОСОБА_1 не було вчинено жодних дій щодо погодження дати опису спадкового майна та не здійснена оплата зазначених послуг.

Зазначені обставини не спростовані позивачем.

Посилання позивача на протиправність бездіяльності приватного нотаріуса ОСОБА_4 в частині невжиття нею заходів для накладення заборони на відчуження спадкового майна суперечить положенням Закону України «Про нотаріат», який не містить встановленого обов»язку нотаріуса вчиняти дії щодо накладення заборони на відчуження спадкового майна до видачі Свідоцтва про право на спадщину, крім випадків видачі Свідоцтва про право на спадщину на майно особи, яка оголошена померлою, та у зв»язку із смертю набувача майна за договором довічного утримання.

З огляду на викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і недоведеними належними у справі доказами, а обставини, на які позивач посилається при зверненні до суду, були спростовані в ході судового розгляду.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасії Володимирівни, третя особа: Головне територіальне управління юстиції у м.Києві про припинення незаконного заволодіння та користування нерухомим майном, визнання дій та бездіяльності приватного нотаріуса незаконною - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: