Провадження № 22-ц/780/673/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 02.02.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кулішенка Ю.М., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_2, треті особи Приватне підприємство «Гео-Кадастр», відділ Держземагенства у місті Біла Церква Київської області, Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсними та скасування рішень та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просила визнати незаконним та скасувати рішення Білоцерківської міської ради № 867-37-VI від 24 січня 2013 року в частині надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для оформлення земельної ділянки у власність на імя ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, площею 150 кв.м. для ведення садівництва; визнати незаконним та скасувати рішення Білоцерківської міської ради № 931-40-VI від 28 березня 2013 року про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :03:005:0209, розташована за адресою: АДРЕСА_1; визнати недійсним та скасувати видане на імя ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2013 року, індексний номер 2937555, обєкт нерухомого майна земельна ділянка для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :03:005:0209, площею 0,015 га та скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2013 року індексний номер 2937555, обєкт нерухомого майна земельна ділянка для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :03:005:0209, площею 0,015 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 6/25 частини житлового будинку № 17 по вулиці Пушкінська в місті Біла Церква. Решта будинку належить на праві приватної власності: 21/100 частина відповідачу ОСОБА_2; 21/100 частина ОСОБА_4; 29/100 частини ОСОБА_5; 1/20 частина ОСОБА_6. Рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 05 серпня 1953 року за зазначеним будинком була закріплена земельна ділянка площею 1221 кв.м. Рішенням Білоцерківського міського народного суду від 03 вересня 1986 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10. Згідно вказаного рішення ОСОБА_8 виділено земельну ділянку розміром 249,6 кв.м., в тому числі під будівлями 44,1 кв.м., під двором та городом 144 кв.м., під спільним проїздом 38,4 кв.м. Земельна ділянка межує з правого боку з ділянкою ОСОБА_7, зліва з ділянкою будинку № 15. Після прийняття судом вказаного рішення співвласники будинку змінились. Зокрема, після смерті ОСОБА_8 в 1990 році спадщину прийняла його мати ОСОБА_11, яка 17 листопада 1990 року продала частину будинку та передала в користування земельну ділянку ОСОБА_3. На земельній ділянці, яка перейшла до позивача було побудовано металевий гараж, який був узаконений розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради та вбиральню. У 2005 році ОСОБА_3 замовила і сусіди погодили зведений план ділянки по вулиці Пушкінська, кв.1,2,3,4,5, в місті Біла Церква. При виготовленні цього плану з застосуванням нових технологій площа земельної ділянки була уточнена 0,1278 га. Згідно цього погодженого плану всіма визнавалось закріплення за позивачем ділянки, зазначеної на плані «05», площею 0,0236 га та «06» - площею 0,0015 га. В спільному користуванні погоджено залишити дві земельні ділянки площею 0,0085 га та площею 0,0013 га. За цим же планом ОСОБА_12, у якої значно пізніше ОСОБА_2 придбала 21/100 частини житлового будинку, виділялась земельна ділянка «07» - площею 0,0205 га та «09» - площею 0,0009 га. В звязку з тяжкими сімейними обставинами позивач не змогла відразу приватизувати земельну ділянку. У 2013 році позивач повернулась до даного питання, однак з'ясувалось, що ОСОБА_2 без її згоди і відома приватизувала земельну ділянку, якою позивач користується на законних підставах і на якій побудовано гараж та вбиральню. Відповідачем, внаслідок обману та недобросовісної поведінки, документально вилучено частину земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивача та надано у приватну власність без будь-яких на те підстав, позбавлено її можливості приватизувати свою земельну ділянку в закріплених межах.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення Білоцерківської міської ради № 867-37-VI від 24 січня 2013 року в частині надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для оформлення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, площею 150 кв.м. для ведення садівництва. Визнано недійсним та скасовано рішення Білоцерківської міської ради № 931-40-VI від 28 березня 2013 року про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Визнано недійсним та скасовано видане на імя ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2013 року, індексний номер 2937555, обєкт нерухомого майна земельна ділянка для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,015 га. Скасовано державну реєстрацію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25 квітня 2013 року, обєкт нерухомого майна земельна ділянка для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,015 га.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що позивач не надала доказів того, що вона, як особа, яка зацікавлена в приватизації земельної ділянки, зверталася з заявою до міської ради і з цього питання приймалися будь-які рішення. Земельна ділянка, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо якої надано ОСОБА_2, є понаднормованими лишками садибного житлового будинку по вул. Пушкінська, 7, яка віднесена до земель житлової та громадської забудови населеного пункту для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Позивач не є власником суміжної земельної ділянки.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради депутатів трудящих «Про реєстрацію земельних ділянок по кварталу «№ 14» № 213 від 05 серпня 1953 року затверджено наданий матеріал Білоцерківського бюро технічної інвентаризації по обміру земель будівельного кварталу № 14 та пропозицій комісії та зареєстровано за землекористувачами будівельного кварталу по вул. Пушкінська, 17 у м. Біла Церква присадибні ділянки 910 кв. м., а 311 кв.м., які підлягають до вилучення та зарахування до Міськземфонду, як лишки земельних дільниць, залишено в тимчасове користування за землекористувачами (а.с.22, Т.1).

Рішенням Білоцерківського міського народного суду Київської області від 03 вересня 1986 року визначено порядок користування земельною ділянкою прилеглою до будинку № 17 по вул. Пушкінська в м. Біла Церква та виділено ОСОБА_7 земельну ділянку розміром 249,6 кв.м., в тому числі під будівлями 89,8 кв.м., під двором та городом 121,4 кв.м. та 38,4 кв.м. під загальний проїзд, яка знаходиться в середині всієї земельної ділянки та межує з правої сторони з ділянкою ОСОБА_10, а з лівої сторони межує з ділянкою ОСОБА_8 ОСОБА_8 виділено земельну ділянку розміром 249,6 кв.м., в тому числі під будівлями 44,1 кв.м., під двором і городом 144 кв.м., під загальним проїздом 38,4 кв.м., яка розташована з лівої сторони всієї земельної ділянки, прилеглої до будинку і межує з правої сторони з ділянкою ОСОБА_7, а з лівої сторони з ділянкою будинку № 15 (а.с.23, Т.1).

Згідно із викопіровкою з плану будівельного кварталу на земельну ділянку № 17 по вул. Пушкінська від 20 квітня 1962 року та квартальної зйомки, за землекористувачами було закріплено земельну ділянку: 279 кв.м. під будівлями, 468 кв.м. під двором, 474 кв.м. під город (в тому числі 311 кв.м. лишки), всього 1221 кв.м. (а.с.209-212, Т.1).

ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_11 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу № 2-3182 від 17 листопада 1990 року (а.с.203-204, Т.2).

Розпорядженням Білоцерківської міської ради Київської області від 01 грудня 2004 року № 802 Р, зобовязано затвердити ОСОБА_3, АДРЕСА_3, розміри побудованого металевого гаража розміром 3,68х6,14 м. (а.с.21, Т.1).

Відповідно до зведеного плану ділянок по вул. Пушкінська, 17, кв. 1,2,3,4,5 та акту погодження співвласниками домоволодіння та землекористувачами: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_6 меж земельної ділянки було уточнено площу земельної ділянки 0,1278 га та закріплено за позивачем ділянку, зазначену на плані «05» - площею 0,0236 га - власність та «06» - площею 0,0015 га оренда. ОСОБА_12 виділялась земельна ділянка «07» - площею 0,0205 га та «09» - площею 0,0009 га. В спільному користуванні погоджено залишити дві земельні ділянки «13» - площею 0,0085 га та «14» - площею 0,0013 га (а.с.31-32, Т.1).

19 січня 2005 року співвласниками домоволодіння № 17 по вулиці Пушкінська в місті Біла Церква Київської області ОСОБА_13 (квартира № 1), ОСОБА_6 (квартира № 5), ОСОБА_12 (квартира № 2, 4) та ОСОБА_3 (квартира № 3) в Білоцерківському МБТІ було погоджено зміну часток у домоволодінні для заміни правовстановлюючих документів у вказаному житловому будинку, з якого вбачається, що позивачу було враховано у її частку гараж «М» та вбиральня «Е», які позначені на зведеному плані ділянок і розміщені на ділянці «06» - площею 0,0015 га, яка виділена позивачу (а.с.15-20, 32, Т.1).

Право власності на житловий будинок № 17 по вулиці Пушкінська в місті Біла Церква Київської області зареєстровано за: ОСОБА_6 - 1/20 частина будинку на підставі свідоцтва про право власності від 19 травня 2005 року, виданого Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства; ОСОБА_3 - 6/25 частини будинку на підставі свідоцтва про право власності від 19 травня 2005 року, виданого Білоцерківським управлінням житлово-комунального господарства; ОСОБА_4 - 21/100 частини будинку на підставі договору дарування № 4-922 від 03 березня 2005 року, посвідченого Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою; ОСОБА_5 - 29/100 частини будинку на підставі договору дарування від 01 березня 2005 року, посвідченого Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою та ОСОБА_2 - 21/100 частини будинку на підставі договору дарування від 03 вересня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу (а.с.9-24, Т.1).

Рішення 27 сесії Білоцерківської міської ради 5 скликання № 585 від 20 грудня 2007 року, п. 45, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15 було передано у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Верхня, 18, загальною площею 629 кв.м.

Рішенням Білоцерківської міської ради від 24 квітня 2008 року № 730 «Про передачу земель у власність громадян, надання в оренду та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що підтверджують право власності на землю, внесення змін та доповнень у попередні рішення», п.6.1, було внесено зміни і доповнення у попереднє рішення міської ради і п. 45 додатку 2 викладено в такій редакції: ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15 передати у спільну сумісну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул.. Пушкінській,17 загальною площею 1000 кв.м. (а.с.224, Т.1).

Рішенням Білоцерківської міської ради від 24 січня 2013 року № 867-37-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» ОСОБА_2 було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою для оформлення земельної ділянки у власність, за рахунок земель населеного пункту м. Біла Церква розміром 150 кв. м. по вул. Пушкінська, 17 (а.с.50, Т.1).

Відповідно до рішення Білоцерківської міської ради від 28 березня 2013 року за № 931-40-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки громадянам» ОСОБА_2 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :03:005:0209, площею 0,015 га відповідачу, за рахунок земель населеного пункту.

25 квітня 2013 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 2937555, обєкт нерухомого майна земельна ділянка для ведення садівництва, за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :03:005:0209, площею 0,015 га та 13 березня 2013 року здійснено державну реєстрацію в земельному кадастрі, що підтверджується свідоцтвом та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.82, Т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_3 та не була вилучена у визначеному законодавством порядку міською радою і позивач не надавала згоду на передачу даної земельної ділянки ОСОБА_2

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 118 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 було виділено земельну ділянку для ведення садівництва з земель населеного пункту м. Біла Церква. На момент оформлення відповідачем права власності на земельну ділянку, вона не належала позивачу ані на праві власності, ані на праві користування.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобіганню вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними та скасування рішень та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 не звернула увагу на те, що вона не є власником земельної ділянки, право власності на яку оформила відповідач ОСОБА_2 Також позивач не надала суду жодних правовстановлюючих документів, які б посвідчували її право на користування спірною ділянкою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3 зазначає, що разом з будинком, який вона придбала в користування, до позивача перейшла земельна ділянка, на якій було побудовано металевий гараж, який узаконений розпорядженням міської ради, та вбиральню.

Відповідно до вимог ст. 30 ЗК 1990 року (який діяв на час придбання житлового будинку) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Як вбачається з матеріалів справи спірна земельна ділянка площею 150 кв. м. яка передана у приватну власність ОСОБА_2 не належана позивачу, чи попередньому власнику її частини будинку, ні на праві власності ні на праві користування.

Встановлені на ділянці загального користування металевий гараж з вбиральнею є тимчасовими спорудами, які встановлені самовільно, без будь-яких дозвільних документів і права власності на ці споруди позивач не оформила.

За таких обставин доводи позивача в частині, що відповідач отримала у власність земельну ділянку, яка була в користуванні позивача і на якій розміщені належні їй споруди, не відповідають фактичним обставинам справи.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача в частині не погодження нею меж при виділенні земельної ділянки відповідачу, оскільки з матеріалів справи чітко вбачається, що ділянка, передана у власність ОСОБА_2 надана за рахунок земель міської ради, зазначене ділянка не межує з ділянкою позивача, а отже і жодного погодження спільної межі не потребується.

Доводи позивача в частині порушення її права на приватизацію земельної ділянки в закріплених за нею межах колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, як було зазначене вище відповідно до Рішення Білоцерківської міської ради від 24 квітня 2008 року № 730 «Про передачу земель у власність громадян, надання в оренду та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що підтверджують право власності на землю, внесення змін та доповнень у попередні рішення» за будинком по вул. Пушкінська 17 закріплено земельну ділянку розміром 1000 кв. м., яка повністю розподілена між співвласниками.

Земельна ділянка, що була приватизована ОСОБА_2 була їй виділена за рахунок земель міської ради, які не перебували у користуванні інших осіб (а.с. 22, 50 Т. 1).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення позову, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, на що обґрунтовано посилається відповідач в своїй апеляційній скарзі. Зазначені обставини у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Білоцерківської міської ради Київської області, ОСОБА_2, треті особи - Приватне підприємство «Гео-Кадастр», відділ Держземагенства у місті Біла Церква Київської області, Реєстраційна служба Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київській області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання недійсними та скасування рішень та свідоцтва про право власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 1 071 (одна тисяча сімдесят одна грн. 84 коп.).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кулішенко Ю.М.

ОСОБА_16