Справа № 495/2776/16-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

06 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Чебан Н.В.,

при секретарі Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та, посилаючись на те, що з 04.03.2006 року сторони перебувають у шлюбі, від шлюбу мають дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Через різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейне життя не склалося, шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо і спільного господарства не ведуть. У звязку з чим позивач просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровьский Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у ії відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2006 року сторони зареєстрували шлюб (актовий запис № 69), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 020460, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровьский Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області. (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 041833, виданного відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровьский Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області, актовий запис 355), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (згідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 361727, виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ в Одеській області, актовий запис 630). (а.с. 8- 9).

Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, останні роки сторонни по декілька разів на рік живуть окремо, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тобто, виходячи з цього положення суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму витрачених коштів, понесених нею за оплату судовго сбору, тобто 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 115 СК України, ст.ст. 1, 15, 60, 61, 112, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровьский Білгород-Дністровського МУЮ Одеської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (актовий запис № 69) розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н.В. Чебан