Справа № 463/2352/15-ц
Провадження № 2/463/725/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Львівське комунальне підприємство «Господар» про приведення квартири до попереднього стану,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Господар» про визнання перепланування законним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, просить ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_2 привести віконний отвір у приміщенні кухні під літ 6-3 площею 13,1 кв.м. квартири № 6 в будинку № 3 на вул. А. Чехова у м. Львові до попереднього стану шляхом його відновлення із закладенням дверного прорізу.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.12.2014р. відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаних самочинних дій. Цього ж дня, працівниками балансоутримувача цього будинку ЛКП «Господар» відповідачу вручено попередження про необхідність подати до ЛРА ЛМР необхідний пакет документів для узаконення самочинного будівництва. У звязку з тим, що відповідач ухилилась від врегулювання цієї ситуації, ЛКП «Господар» подало до ЛРА ЛМР документи для прийняття відповідного рішення. Згідно висновку міжвідомчої комісії від 03.02.2015р. віконний отвір підлягає приведенню до попереднього стану, оскільки влаштований з порушенням вимог чинного законодавства та без попереднього отримання дозволу на проведення робіт з перепланування. Розпорядженням позивача від 23.02.2015р. такий висновок затверджений, із покладенням на відповідача обовязку привести стан квартири до попереднього стану. 16.03.2015р. це розпорядження направлено останній рекомендованим листом, проте згідно акту ЛКП «Господар» від 05.05.2015р., нею не виконано. Тому, просить в судовому порядку зобовязати відповідача вчинити дії по приведенню квартири до попереднього стану.

Відповідач ОСОБА_2 предявила зустрічний позов до ЛРА ЛМР про визнання законним здійсненого з метою покращення умов проживання перепланування з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного зі сторони дворового фасаду для виходу на дворовий галерейний балкон в квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що здійснене нею перепланування квартири відповідає будівельним нормам та правилам, що стверджується відповідними технічними висновками. Проведені нею роботи не мають ознак самочинного будівництва, оскільки конструкція несучих стін не порушена. На проведення таких робіт дозвіл не вимагається, у звязку з чим проведене перепланування просить визнати законним.

В судовому засіданні представник позивача згідно належної довіреності від 04.09.2015р. ОСОБА_4 вимоги первісного позову підтримала. Дала пояснення, аналогічні вищенаведеним та просить такий позов задовольнити. Проти обґрунтованості зустрічного позову заперечила, оскільки на момент проведення робіт з перепланування чинне законодавство вимагало отримання відповідного дозволу. Такого дозволу позивач за зустрічним позовом не отримала, внаслідок чого її дії не можуть вважатись законними. Тому, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник згідно договору про надання правової допомоги від 14.05.2015р. адвокат ОСОБА_3 проти обґрунтованості первісного позову заперечили, оскільки проведені роботи з перепланування не мають ознак самочинного будівництва і законодавство, яке було чинне на момент проведення таких робіт не вимагало отримання відповідного дозволу. Чинне на даний час законодавство також не вимагає отримання дозволу на проведення такого роду робіт, і тому, в задоволенні первісного позову просять відмовити. Зустрічний позов з цих підстав просять задовольнити.

Представник третьої особи ЛКП «Господар» в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. За погодженням із сторонами суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного та зустрічного позовів належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири № 6 по вул. А. Чехова у м. Львові, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки (а.с.9) та копією свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.57).

У вказаній квартирі відповідач влаштувала на місці віконного прорізу двері з виходом на балкон загального користування, чого сторони у справі не оспорюють.

Постановою адміністративної комісії ЛРА ЛМР від 30.12.2014р. (а.с.10) відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 514 грн. Цього ж дня на адресу відповідача скеровано вимогу про необхідність подачі пакету документів щодо факту вчинення самочинного будівництва (а.с.11).

У звязку з ухиленням відповідача від врегулювання ситуації, питання про самочинне здійснене будівництво було предметом розгляду міжвідомчої комісії при ЛРА ЛМР, висновком якої від 03.02.2015р. встановлено, що влаштування дверного прорізу на місці віконного отвору в квартирі № 6 на вул. Чехова, 3 здійснено самочинно, з порушенням ст. 152 ЖК України та п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій (а.с.6). Розпорядженням ЛРА ЛМР від 23.02.2015р. № 51 (а.с.5), такий висновок затверджено та запропоновано відповідачу привести віконний отвір до попереднього стану у двотижневий термін з дня отримання розпорядження. Згідно акту ЛКП «Господар» від 05.05.2015р. розпорядження відповідачем не виконано.

Зміст права власності, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до чинної на даний час редакції ч. 2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно приписів ст. 152 ЖК України в редакції, чинній на момент проведення будівельних робіт та винесення розпорядження, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Разом з тим, 12.02.2015р. Верховною Радою України ухвалено Закон України № 191-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов бізнесу (дерегуляції)», який набрав чинності 05.04.2015р. і згідно з яким, норми ст. 152 ЖК України викладено в новій редакції.

Так, згідно приписів чинної на даний час ст. 152 ЖК України, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Згідно Проекту на відповідність будівельним нормам здійсненого перепланування квартири № 6 з влаштуванням входу на місці віконного отвору на вул. Чехова, 3 у м. Львові (а.с.55-62), планування квартири виконано у відповідності до норм ДБН В.3.3-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Стіни, перекриття, перемичка над дверима, інженерні мережі та опалення зберігаються існуючі.

Тобто, за характером здійсненого перепланування такі роботи не включають в себе втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування і за чинним на даний час законодавством ці роботи не потребують документів, що дають право на їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України, акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, за приписами п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Оскільки приведення квартири до попереднього стану є одним із видів цивільно-правової відповідальності, і на даний час протиправність діяння, яке тягне за собою таку відповідальність скасовано, немає підстав для висновку про покладення на позивача такого обовязку.

Діяння з перепланування, які виконані в квартирі АДРЕСА_2, окрім того, що відповідають будівельним стандартам та вимогам, на час розгляду справи не потребують документів на їх виконання, а відтак, не можуть вважатись самочинним будівництвом, що обовязково тягне за собою приведення до попереднього стану і чим виключається можливість задоволення первісного позову про демонтаж.

Разом з тим, незважаючи на відсутність підстав для задоволення первісного позову, зустрічний позов також підлягає відхиленню.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Разом з тим особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

По-перше, обраний позивачем спосіб захисту визнанні дій правомірними у справі яка розглядається не є тим матеріально-правовим заходом примусового характеру, за допомогою якого проводиться поновлення порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника, а по-друге, правом на предявлення позову про демонтаж наділені не лише органи державної влади або місцевого самоврядування.

Виходячи зі змісту ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦК України правом предявлення вимоги про приведення квартири до попереднього стану наділені також і інші особи за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

В матеріалах справи наявна заява мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, діями відповідача порушуються його права (а.с.8).

З огляду на те, що з позовом про демонтаж звернувся орган державної влади з підстав порушення правил містобудівної діяльності, факт порушення прав інших не досліджувалось судом під час розгляду справи, що не виключає право таких осіб на звернення до суду і унеможливлює визнання проведених дій законними.

При таких обставинах, посилання представника позивача за зустрічним позовом на вимоги «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», якою закріплюється перелік робіт, що не вважаються самочинним будівництвом є неспроможним.

Серед іншого, зміст принципу дозвільної спрямованості цивільно-правового регулювання випливає із загального принципу приватного права дозволено все, що не заборонено законом.

Діяльність відповідача, якщо така не суперечить закону і не порушує прав інших осіб не потребує додаткового визнання її правомірної і як згадувалось вище, не є належним способом захисту.

Тому, зустрічний позов також належить відхилити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,61,88,169,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 319, 321, 383 ЦК України, ст. 152 ЖК України, суд,

в и р і ш и в:

В позові Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Львівське комунальне підприємство «Господар» про приведення квартири до попереднього стану - відмовити.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа Львівське комунальне підприємство «Господар» про визнання перепланування законним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.