Справа № 509/5435/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Шестопалової О.Ю.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника третьої особи - Лисиця А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

17 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1996 р. перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Овідіопольського районного суду від 25.09.2013 року розірвано шлюб між нею та відповідачем, діти залишені на виховання батькові - ОСОБА_2 Вказане рішення набуло законної чинності 07.10.2013 року.

З наведених підстав позивач просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю, ОСОБА_1 тастягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 1000 гривень на кожну дитину з дня подання позову і до досягнення дочками повноліття.

В судовому засіданні позивач позов підтримала.

Відповідач позов визнав частково і пояснив, що згоден щоб діти проживали разом з позивачкою, згоден виплачувати на утримання дітей аліменти, але не впевненний, що отриманні гроші будуть використанні на користь дітям.

Представник органу опіки та піклування вважав, що позов підлягає задоволенню і в інтересах дітей визначити їх місце проживання з матір'ю.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вплаває на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обв'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, малолітні дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач, ОСОБА_2, від участі в утриманні дочок самоухиляється, не турбується про стан їх здоров'я, духовний, творчій і фізичний розвиток. Грошей на утримання дітей відповідач не надає і добровільно робити цього не бажає. Разом з тим, він офіційно працевлаштований в ВАТ «Сандора», має регулярне джерело доходу.

З висновку органу опіки та піклування, пояснень його представника слідує, про визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з матір'ю, ОСОБА_1

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З вказаних підстав суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню, але суд находить можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей аліменти не в твердій грошовій сумі, як того просила позивач ОСОБА_1, а в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, оскільки останній працює та має стабільну заробітну плату, про що свідчить довідка з ВАТ «Сандора» від 14 лютого 2013 року .

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 487 грн. 20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст.141,161,180-184 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для осіб даного віку, на користь ОСОБА_1, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 17 грудня 2015 року та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 487 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В.К. Кочко