справа № 278/3779/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представник позивача звернувся до суду із зазначеною заявою, якою просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 2 500 кв.м., що знаходиться за тією ж адресою, і належать відповідачу.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак направила заяву, якою просила слухання справи проводити у її відсутність. Позов підтримала і не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про розгляд справи і клопотання до суду з приводу слухання даної справи не направляв. Враховуючи положення ст. ст. 224, 225 ЦПК України, судом вирішено проводити слухання справи за правилами заочного розгляду.
Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини. 14 травня 2008 року між ЗАТ "ОТП Банк", правонаступником якого є позивач (а.с.70), та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-010/252/2008 (а.с.10-14), відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 40 000 доларів США зі строком користування до 15 травня 2023 року. Згодом, до вказаного кредитного договору вносились зміни та доповнення, а саме: додатковим договором № 1 від 28 січня 2009 року (а.с.41); додатковим договором № 2 від 13 грудня 2010 року (а.с.46-47); додатковим договором № 3 від 30 березня 2011 року (а.с.52-53); додатковим договором № 4 від 31 березня 2011 року (а.с.54-55). 30 березня 2011 року між позивачем та ОСОБА_1, тобто відповідачем, укладено договір іпотеки (майнової поруки) № PML-010/252/2008/1 (а.с.62-64) згідно умов якого, відповідач у якості забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору ОСОБА_2 передав позивачу в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 2 500 кв.м., що знаходиться за тією ж адресою, кадастровий номер НОМЕР_1.
В обґрунтування позову представник позивача вказує, що умови кредитного договору ОСОБА_2 належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка, станом на 27 серпня 2015 року, складає 14 967,35 доларів США, о в гривневому еквіваленті на вказану дату становить 320 685,98 гривень, а відтак звернення до суду з даною позовною заявою є вимушеним кроком Банку.
Зазначені правовідносини врегульовані наступними положеннями наступних нормативно-правових актів. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 Кодексу.) Кредитний договір за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 Кодексу). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 Кодексу). Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 590 Кодексу).
За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку"). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону).
Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що відповідачем умови укладених з позивачем договорів не виконані, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухомого майна, належного на праві власності відповідачу. Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позову і відсутність, на даний час підстав для відмови або часткової відмови у задоволенні позову, оскільки права позивача порушенні та підлягають судовому захисту.
Окремо, слід зазначити, що у відповідності до приписів Закону № 1304-VII від 3.06.2014 року, що набув чинності 7.06.2014 року, не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за наявності певних умов. Разом з тим, як зазначив ВСУ при розгляді справи № 6-284цс15, норми вказаного Закону самі по собі не можуть бути підставою для скасування рішення суду (відмови у задоволенні позову), адже мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволених вимог, на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 4 834,06 гривні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 526, 590, 626, 1054 ЦК України, ст. 7, ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", -
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ "ОТП Банк" за кредитним договором № ML-010/252/2008 від 14 травня 2008 року, яка станом на 27 серпня 2015 року складає 14 967,35 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят сім) доларів США 35 центів, з яких: 13 503,41 доларів США - заборгованість по тілу кредиту; 1 463,94 долара США - заборгованість по нарахованих відсотках:
- звернути стягнення на належні ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку, площею 2 500 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, які виступають предметом іпотеки за Договором іпотеки (майнової поруки) № PML-010/252/2008/1 від 30 березня 2011 року,
зі способом реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів та за його початковою ціною для його подальшої реалізації, визначеною експертною оцінкою в рамках виконавчого провадження.
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи у розмірі 4 834,06 гривні.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян