АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/802/16 Справа № 203/4735/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: ОСОБА_2

Суддів колегії: ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року, де ставить питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про захист честі, гідності і ділової репутації відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.04.2015 року відповідач ОСОБА_7 звернувся з письмовою заявою до Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, в якій просив притягнути до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_5 за фактом його дій в судовому процесі у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_8, що розглядається Ленінським районним судом м. Дніпропетровська та по якій вказаний адвокат захищає підсудного ОСОБА_8

Позивач в позовній заяві зазначає, що ОСОБА_7 було поширено недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію, та яку позивач просив зобов'язати відповідача спростувати, а саме зазначені в заяві відомості про те, що: 1) «вдається до позапроцесуального спілкування по суті справи з потерпілою та свідками по справі, здійснює вплив на них з метою схилити до давання неправдивих показів»; 2) «Своєю появою в процесі адвокат ОСОБА_5 перетворив судовий розгляд зави в суцільне шоу за участю незрозумілих осіб, які з подачі адвоката ОСОБА_5 якимось чином обізнані про суть справи, порушують порядок в судовому засіданні... При цьому адвокат ОСОБА_5 здійснює чітке керівництво їхніми діями, і отримує від їх активної діяльності неабияке задоволення»; 3) «Адвокат ОСОБА_5 постійно звинувачує мене в скоєнні злочину, інкримінованого його підзахисному»; 4) «Прибули в судове засідання, призначене на 14.04.2015 року, адвокат ОСОБА_5 в присутності судді Тауса М., прокурора Остапенко В.М., адвокатів ОСОБА_9, ОСОБА_10 заявив, що тільки-но бачив на власні очі і адвоката ОСОБА_11 в м.Дніпропетровську, як вона біля свого офісу на вул.Комсомольській сідала в автомобіль. Тобто, він впевнений в тому, що адвокат ОСОБА_11 вводить в оману суд з метою затягування судового процесу»; 5) «Розповсюджує про мене та мою родину, а також про мого захисника - адвоката ОСОБА_11, неправдиві відомості»; 6) «...адвокат ОСОБА_5, а також особливо активний представник його групи підтримки ОСОБА_12, постійно висловлюють образи на адресу мого батька ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, називають його хабарником...».

Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_7, як підсудний у кримінальній справі, при подачі до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури заяви на дії позивача при здійсненні ним захисту іншого підсудного в ході розгляду кримінальної справи, реалізував надане йому Конституцією України та законами України право на звернення з метою захисту своїх прав, які він вважав порушеними діями позивача, тому вказане звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, як органу, уповноваженому, згідно Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вирішувати питання дисциплінарної відповідальності адвокатів, не є поширенням недостовірної інформації, оскільки здійснювалось відповідачем в порядку, визначеному нормами чинного законодавства для здійснення оскарження дій позивача.

Крім того, суд першої інстанції вважає, що викладені в заяві відповідача відомості, які просить спростувати позивач, є критичною оцінкою та вираженням суб'єктивної думки відповідача на дії та поведінку позивача, як захисника, під час його участі в судовому процесі, а тому не є такими, що підлягають перевірці на предмет їх відповідності дійсності та спростуванню.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 34, 40 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 277 ЦК України, ст. 36 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові, оскільки відповідач, в даному випадку, звернувшись до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури з заявою на дії позивача, як адвоката, реалізував надане йому Конституцією України та законами України право на звернення з метою захисту своїх прав, які він вважав порушеними діями позивача.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що суд першої інстанції не довів обставини, що мають значення для справи, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України доводити обставини, які мають значення для справи, є правом сторін, а не суду, який сприяє зясуванню обставин.

Посилання апелянта на те, що кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не є органом, до якого громадяни можуть звернутися за захистом своїх прав, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки право на звернення до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури із заявою (скаргою) щодо поведінки адвоката, яка може бути підставою для дисциплінарної відповідальності, має кожен, кому відомі факти такої поведінки, передбачено ч. 1 ст. 36 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

З заяви наданої позивачем вбачається, що відповідач звернувся до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури саме із заявою щодо поведінки адвоката /а.с. 8/.

Частина 2 ст. 36 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" містить застереження для скаржників, забороняючи зловживання таким правом, зокрема, ініціювання питання про дисциплінарну відповідальність адвоката без достатніх підстав.

Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 05.08.2015 року, за заявою ОСОБА_6, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження /а.с. 25/.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права та до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки, і висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

СУДДІ: