АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/4735/15-ц
Провадження № 22-ц/792/152/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

секретар Гриньова А.М.,

з участю апелянта та представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2015 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу,перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом до відповідачів, вказував, що 04 грудня 2007 року між ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML - ОВТ /015/2007, за яким той отримав 38000 дол. США на умовах сплати процентів за плаваючою процентною ставкою на строк до 03 грудня 2031 року. В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 04.12.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк" укладено договір поруки № SR - ОВТ/015/2007. В подальшому без згоди ОСОБА_1 як поручителя між банком та позичальником до цього кредитного договору укладено додаткові договори № 1 від 14.01.2009 року та № 2 від 10.02.2009 року, за якими змінено розмір процентів, оскільки банком введено додатково плаваючу процентну ставку, внесено зміни в умови відповідальності позичальника.

20 липня 2011 року ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали між собою договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким до останнього перейшло право вимоги за цим кредитним договором.

Позивач вважав, що його порука припинена за ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки без його згоди змінилися зобов'язання позичальника, внаслідок чого збільшено обсяг відповідальності його як поручителя. Тому просив визнати припиненою його поруку за кредитним договором № ML-ОВТ /015/2007 від 04 грудня 2007 року.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 01 грудня 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вказане рішення незаконним і необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. На думку апелянта, зі змісту п. 2.2 договору поруки, який тлумачив суд, неможливо зрозуміти, на які зміни суми заборгованості по кредитному договору апелянт давав свою згоду, а тому не було підстав встановлювати наявність згоди поручителя на зміни кредитного договору, що внесені додатковими угодами до нього. Суд не прийняв до уваги правову позицію ВСУ в справі 6-1161цс15 від 21.10.2015 року, за якою в разі внесення додатковою угодою змін до кредитного договору в частині збільшення розмірів відсоткової ставки без згоди поручителя, то такі зміни призводять до збільшення обсягу відповідальності останнього і зумовлюють припинення поруки. Тому суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність правових підстав для визнання поруки припиненою.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник, а також відповідач ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, не застосував матеріальний закон, який підлягав застосуванню, порушив норми процесуального права, у зв'язку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що з підписанням договору поруки сторони погодилися з його умовами, зокрема й з умовою про зміну зобов'язання без згоди поручителя, тому підстави для визнання поруки припиненою відсутні.

Проте з таким висновком не можна погодитися з таких підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 04.12.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ML-ОВТ/015/2007, за яким останній отримав 38000 доларів США на строк до 03 грудня 2031 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 04.12.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ "ОТП Банк" укладено договір поруки № SR-ОВТ/015/2007.

20 липня 2011 року ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали між собою договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за цим кредитним договором.

Заочним рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 29.07.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за цим кредитним договором в сумі 556009,36 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20.02.3013 року в справі № 6-172цс12 до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом; установлення нових умов порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення) розміру неустойки, встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Як встановлено апеляційним судом, згідно з пунктом 3 частини 1 кредитного договору від 04.12.2007 року плаваюча процентна ставка за цим кредитом складається з двох частин: фіксованого відсотка (3,99 %) + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб в гривні, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Відповідно до п.1.4.1.1.3 частини 2 кредитного договору плаваюча процентна ставка по кредиту підлягає коригуванню протягом дії договору щоразу після перебігу кожного 12-го календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору.

Плаваюча процентна ставка за користування кредитом впродовж першого року дії цього договору, підлягає коригуванню після перебігу 11-го календарного місяця, починаючи з дати укладення цього договору (п.1.4.1.1.4).

За умовою пункту 1.4.1.1.5 таке коригування плаваючої процентної ставки внаслідок зміни ставки FIDR, здійснюється автоматично, без укладення будь-яких додаткових договорів до цього договору.

14.01.2009 року між банком та позичальником укладено додатковий договір № 1 до цього кредитного договору, згідно з яким внесено зміни у пункт 3 частини 1 кредитного договору та зменшено фіксований відсоток (складову плаваючої процентної ставки) з 3,99 % до 2,99 % та викладено графік платежів у новій редакції.

10.02.2009 року між банком та позичальником укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, згідно з яким внесено зміни у пункт 3 частини 1 кредитного договору та встановлено, що на період з 10.02.2009 року по 30.11.2009 року фіксований відсоток (складова частина плаваючої процентної ставки) складатиме 1 %, а з 01.12.2009 року до повного виконання зобов'язань за кредитним договором фіксований відсоток у плаваючій процентній ставці складатиме 3,99 %, викладено графік платежів у новій редакції.

15.05.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_2 уклали додатковий договір № 3 до кредитного договору від 04.12.2007 року, за яким на період з 15.05.2014 року по 15.05.2015 року встановлено нульову процентну ставку за цим кредитом.

Отже, внаслідок укладення додаткових угод до кредитного договору № 1 від 14.01.2009 р. та № 2 від 10.02.2009 року складова частина плаваючої процентної ставки - фіксований відсоток лише зменшувався на певні періоди.

Разом з тим, встановлено, що додаткові угоди № 1 від 14.01.2009 р. та № 2 від 10.02.2009 року встановили додаткові підстави для підвищення процентної ставки по кредиту.

Так, відповідно до пункту 2.1.7. цих угод у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань, встановлених умовами цього додаткового договору (а в додатковій угоді № 2 від 10.02.2009 року деталізовано - встановлених п.п.2.1.5, 2.1.6), фіксований відсоток підвищується на 4 %.

В свою чергу пункти 2.1.5, 2.1.6 встановлюють обов'язок позичальника щорічно надавати банку ряд документів, необхідних для проведення щорічної оцінки його фінансового стану, а також в разі прострочення боргових зобов'язань - протягом 1 місяця з часу прострочення.

Пунктом 1.4.1.5.1 кредитного договору передбачено аналогічне підвищення фіксованого відсотка на 4 %, проте в разі порушення інших зобов'язань - передбачених пунктами 2.3.6, 2.3.7, та 2.3.7.1 кредитного договору, що встановлюють обов'язки позичальника щодо предмета іпотеки та забороняють йому укладати правочини по отриманню нових кредитів.

Як встановлено апеляційним судом з представленого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» розрахунку заборгованості (а.с.128-130), у період з 05.01.2010 року по 01.10.2010 року проценти за кредитом нараховано за ставкою 15,49 % річних, з яких 7,50 % - FIDR, а 7,99 % - фіксований відсоток.

Представник банку пояснив, що підвищення фіксованого відсотка по кредиту на 4 % (3,99 % + 4%= 7,99%) у цей період мало місце з підстав, передбачених пунктом 1.4.1.5.1 кредитного договору або пунктом 2.1.7. додаткових угод № 1 та № 2, не уточнивши, порушення якого саме зобов'язання мало місце.

Зважаючи на це, колегія суддів констатує, що внаслідок укладення додаткових угод № 1 від 14.01.2009 р. та № 2 від 10.02.2009 року, що встановили додаткові підстави для підвищення процентної ставки по кредиту, збільшився обсяг відповідальності поручителя.

Висновок суду про те, що з підписанням договору поруки ОСОБА_1 погодився з умовою про зміну зобов'язання без згоди поручителя, є помилковим, оскільки судом неправильно витлумачено зміст одного речення пункту 2.2. договору поруки без його взаємозв'язку з іншими умовами договору.

Так, відповідно до пункту 2.2. договору поруки на дату укладення цього договору розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою, становить 38000 доларів США. Порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі зміни їх суми відповідно до пункту 2.1. (з підпунктами) цього договору.

Оскільки перше речення пункту 2.2. договору поруки визначає розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою, на дату укладення цього договору - у розмірі наданого позичальнику тіла кредиту - 38000 доларів США, то під зміною суми забезпечених порукою боргових зобов'язань за змістом другого речення пункту 2.2. слід розуміти зміну цієї суми (38000 доларів США) у зв'язку з нарахуванням процентів, пені, інших платежів відповідно до умов кредитного договору.

Про це вказує і пряме відсилання до пункту 2.1., за яким порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо повернення основної суми кредиту 38000 доларів США не пізніше 03.12.2031 року (пп.2.1.1), сплати процентів за користування кредитом (пп.2.1.2); сплата пені за прострочення повернення кредиту та/чи процентів, а також сплата штрафу за нецільове використання кредиту (пп.2.1.3).

Зважаючи на це, зміст речення 2 пункту 2.2. договору поруки про те, що порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі зміни їх суми відповідно до пункту 2.1. (з підпунктами) цього договору, не є умовою договору щодо зміни умов кредитного договору без згоди поручителя.

Отже, за встановленої зміни кредитного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, існують підстави для визнання припиненою поруки позивача за кредитним договором № ML-ОВТ/015/2007 від 04 грудня 2007 року.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 29.07.2014 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за цим кредитним договором в сумі 556009,36 грн., не встановлювалися обставини, що є підставою для припинення поруки ОСОБА_1

Відтак необґрунтованим є висновок суду першої інстанції з посиланням на ч.3 ст. 61, ч.2 ст. 223 ЦПК України про те, що позивач не має права оспорювати в цьому процесі встановлені вказаним рішенням суду факти і правовідносини.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати 511,56 грн. (243,60 грн. + 267,96 грн. за подачу апеляційної скарги), що підлягали сплаті ним, слід стягнути з "ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у рівних частинах - по 255,78 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_1, що виникла на підставі договору поруки № SR - ОВТ/015/2007 від 04 грудня 2007 року, за кредитним договором № ML - ОВТ/015/2007 від 04 грудня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 по 255,78 грн. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Вдовичинський А.В. Провадження № 22-ц/792/152/16

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 19, 27