Провадження № 2/185/442/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В. позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Павлограда Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся з позовом до Територіальної громади міста Павлограда Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В процесі розгляду справи, судом було встановлено та долучено до участі у справі в якості третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Позивач просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на 2/27 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючі свої вимоги позивач посилається на те, що він є власником 5/27 частин зазначеного будинку, які він отримав у спадок ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті своєї матері ОСОБА_8. Позивач вважає, що має право за набувальною давністю отримати у власність 2/27 частин житлового будинку у зв'язку з тим, що цією частиною більше десяти років ніхто не користується, крім нього та його матері, яка користувалася нею раніше за своє життя.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен окремо, позов підтримали, обгрунтовуючі його обставинами викладеними в позовній заяві.

Від представника Територіальної громади міста Павлограда Дніпропетровської області на адресу суду надійшов лист про розгляд справи без його участі, покладається у вирішенні справи на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, кожен окремо, позов підтримали та пояснили, що власників іншої частини будинку не бачили. Фактично виділити їхню 2/27 частини в будинку не можливо, цією частиною все життя користувалася мати позивача, а після її смерті користується позивач. Вони не заперечують проти вимог позивача.

Судом приймалися заходи для встановлення місця перебування ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. За місцем їхньої реєстрації направлялися судові повістки, але в судове засідання вони не з'явилися.

Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що право власності на будинок по АДРЕСА_1 зареєстрований за наступними особами:

- 2/27 чистини за ОСОБА_5 на підставі договору дарування посвідченого 24.06.1992 року Першою Павлоградською ДНК р. №1-3014;

- 2/27 частин за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Павлоградської ДНК 13.05.2013 року за реєстровим №1-1245;

- по 1/3 частині за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування посвідченого 30.05.2007 року приватним нотаріусом р.№1972;

- 2/27 частини за ОСОБА_9 на підставі договору дарування посвідченого 21.01.1958 року Павлоградською ДНК р.№137. ( ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтва про право на спадщину після її смерті були видані на ім'я ОСОБА_7 на 2/27 часток будинку та ОСОБА_6 на 5/27 часток будинку (а.с.46, 57).

Мати позивача, ОСОБА_8 отримала свої 5/27 частки в будинку 11.11.2002 року на підставі договору дарування посвідченого Павлоградською ДНК р. №10287 (а.с.46).

Судом достеменно встановлено, що з 11.11.2002 року точно (можливо і раніше), в будинку не проживають треті особи по справі, а саме: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Будинком за зазначений період вони жодного разу не цікавилися, жодних їхніх речей в будинку не має, комунальних платежів вони не проводили.

В своїй частині будинку проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Іншою частиною будинку користувалася мати позивача ОСОБА_8, а після її смерті позивач ОСОБА_1.

Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Суд вважає, що позивач, а раніше його мати, більше десяти років добросовісно володіє зазначеним спірним нерухомим майном, а тому є підстави для задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Павлограда Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на 2/27 (дві двадцять сьомих) частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В. О. Головін