АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/463/2016 Доповідач Капітан І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, на ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Одночасно позивач подала до суду заяву, в якій просила вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту житловий будинок №43 по вул. Котовського в м. Херсоні, який належить ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 24 січня 2006 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_6, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого у реєстрі за №14.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено. Постановлено: накласти арешт на житловий будинок №43 по вулиці Котовського у м. Херсоні, який має характеристики: житловий будинок, що позначений літерою «І», стіни черепашникові, гараж - літера «Р», альтанка - літера «О», огорожа №1,2, споруди №3,4; загальна корисна площа 139,0 кв.м. житлова площа 48,5 кв.м.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на незаконність даної ухвали та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду про забезпечення позову скасувати.

Письмових заперечень на скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність оскарженої ухвали вимогам цивільного процесуального закону, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно виник спір, а невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам ст.ст.151,152 ЦПК України.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання недійсним договору дарування спірного житлового будинку, який був укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_6, та порушення права спільної сумісної власності позивача на зазначений будинок (а.с.3,4).

Зважаючи, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, та, враховуючи негативний вплив і наслідки можливого відчуження спірного майна на відновлення порушеного права позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Застосований судом вид забезпечення позову передбачений п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України, захищає права позивача на випадок можливого ухвалення рішення на його користь.

Посилання апелянта на незаконність ухвали суду, а також на те, що судом першої інстанції та заявником не зазначено жодних обставин, які б підтверджували, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегією суддів до уваги не приймається, оскільки застосований судом вид забезпечення позову не порушує права відповідачів щодо ймовірного права володіння чи користування житловим будинком, оскільки обмежує лише право розпорядження цим майном.

Ухвала суду відповідає вимогам ЦПК України і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3