АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поліщук Н.В.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживачів, визнання недійсним пункту договору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" про захист прав споживачів, визнання недійсним пункту договору відмовлено.

12 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про виправлення описки у зазначеному судовому рішенні.

На обґрунтування доводів заяви, вказала, що суд першої інстанції допустив припущення про надання їй банком кредиту, а тому просить змінити словосполучення в мотивувальній частині рішення суду «банком був наданий» на «банк зобов'язується надати». У матеріалах справи відсутні будь-які докази надання їй банком кредиту в розмірі 31800, 00 дол. США. Проаналізувавши норми закону щодо форми судового рішення, визначеної ст.215 ЦПК України, Закон України « Про статус суддів», Кодекс професійної етики судді, поняття договору, зобов'язання та його виконання, а також зміст ст.1054 ЦК України, поняття легалізації/відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом, а також норму ст.211 ЦПК України, яка, з точки зору заявника, забороняє суду своїм рішенням приховувати кримінальні правопорушення посадових осіб банків та інших фінансових установ, передбачених ст.ст.209 та 212 КК України, просила заяву задовольнити.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової, якою заяву задовольнити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази надання їй кредиту.

В судове засідання сторони не з'явились. .

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України рішення суду першої інстанції повинно складатися з чотирьох частин: вступної, описової, мотивувальної і резолютивної.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 215 ЦПК мотивувальна частина судового рішення - це його аналітична частина, яка містить фактичне і правове обґрунтування остаточних висновків суду в справі.

У ній аналізуються факти і докази, досліджені судом у справі, а також має містити посилання на матеріальний закон, на підставі якого вирішується справа, зі вказівкою його назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту, і на процесуальні норми, якими керувався суд.

Судом встановлено, що при ухвалені рішення в його мотивувальній частині, а саме в абз.60, в якому, з точки зору позивачки, судом першої інстанції була допущена описка, суд послався на встановлений в судовому засіданні факт, а саме: надання позивачу банком на виконання умов укладеного з нею кредитного договору, кредиту в розмірі 31800, 00 дол. США під 11,00% річних.

Так, надання такого кредиту не спростовувала і сама позивачка у позовній заяві, а своїм зверненням до суду лише спростовувала право банку надавати кредит у іноземній валюті.

Представник позивачки в судовому засіданні підтвердив, що умови договору позивачкою виконувалися до 2012 року, нею погашався кредит та відсотки за користування кредитними коштами, що і було зазначено в рішенні суду як встановлену обставину.

Тобто, як позивачка, так і її представник у судовому засіданні підтвердили факт отримання кредиту, що і було судом, на виконання вимог ст.215 ЦПК України, зазначено у мотивувальній частині рішення суду.

Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Опискою є помилки, зумовлені неправильними написання слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складних цифр тощо).

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

З заявленого клопотання про виправлення описки в суді першої інстанції та з вимог, які зазначені в апеляційній скарзі вбачається, що позивач просить змінити текст рішення, а відтак - клопотання задоволенню не підлягає.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та дійшов вірного висновку про те, що заява ОСОБА_1 про виправлення описки не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи доказів надання їй кредиту, не свідчить про допущену судом описку, і, крім того, даним обставинам була надана правова оцінка при ухваленні рішення судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не стосуються питання порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при вирішенні питання про виправлення описки.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді