АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/866/16 Справа № 419/6492/12 Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О.В. Доповідач - Григорченко Е.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року у справі за позовом Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості з оплати за теплову енергію, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості з оплати за теплову енергію. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що при передачі дому, в якому мешкають боржники, на обслуговування Комунального підприємства Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс»боржникам була видана розрахункова книжка з відображенням реквізитів сторін, тарифів на теплову енергію. Квартирі присвоєний особовий рахунок НОМЕР_1. Відповідачі погодилися з умовами надання теплової енергії і користування наданими послугами. Однак з листопада 2000 року частково вносили плату за відпущену теплову енергію. В результаті нерегулярної оплати по особовому рахунку НОМЕР_1 виникла заборгованість в сумі 13 661,73 грн., що утворилася станом на 26.09.2012 року, яку просив солідарно стягнути з відповідачів.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 (відомості про ідентифікаційний номер відсутні), ОСОБА_5 (відомості про ідентифікаційний номер відсутні), ОСОБА_6 (відомості про ідентифікаційний номер відсутні), що зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс»Дніпропетровської міської ради, заборгованість з оплати за теплову енергію в сумі 13 661 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят одну) гривень 73 копійки. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила змінити рішення суду, яким зменшити суму заборгованості.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вихоив з того, що згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають відповідачі, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.8,9,10).

Відповідно до розрахунку позивача по сплаті спожитої теплової енергії (опалення), за період з листопада 2000 року станом на 26.09.2012 року виникла заборгованість відповідачів у розмірі 13 661,73 грн., що підтверджується розрахунком відповідача ( а.с. 3-4, 17).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачі повинні були своєчасно вносити плату за комунальні послуги, тому задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо в повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. 627 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за користування теповою енергією.

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо стягнення заборгованості з оплати за теплову енергію в сумі 13 661,73 грн., не звернув уваги, що заборгованість нарахована з листопада 2000 року по серпень 2012 року, а з позовом позивач звернувся до суду 27.08.2012 року /а.с. 2, 3-4, 17/.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позов, пред'явлений із пропуском зазначеного строку, задоволенню не підлягає, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі до винесення рішення у справі (частини третя і четверта статті 267 ЦК).

Колегія суддів вважає, що відповідач звернулася з такою заявою про застосування позовної давності, оскільки в заяві про перегляд заочного рішення, яке оскаржується, зазначає про сплив позовної давності /а.с. 48./

09 истопада 2015 року скаржник також подав до апеляційного суду заяву про застосування позовної давності /а.с. 76/.

Беручи до уваги те, що скаржник не був присутній при розгляді справи та був позбавлений можливості заявити клопотання про застосування строку позовної давності у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про можливість задоволення його заяви про застосування строку позовної давності.

Отже, враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає необхідим зменшити розмір заборгованості з 13661,73 грн до 6406,54 грн., оскільки заборгованість, яка утворилася за період з 01.11.2000 року по 31.07.2009 року, за межами позовної давності.

Доводи апеляційної скарги, що суд не взяв до уваги проживання ОСОБА_7 лише до 21.03.2011 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. N 630, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється з розрахунку за 1 кв. метр опалюваної площі квартири, а не по кількості проживаючих в квартирі. З матеріалів справи вбачається відсутність засобу обліку води і теплової енергії, тому заборгованість була розрахована без урахування проживаючих в квартирі.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі відповідачкою, що між нею та позивачем не був укладений договір на постачання теплової енергії, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки квартира є власністю відповідачки і вона фактично користувалася послугами по теплопостачанню, не відмовлялася від них, не вимагаючи відключення її квартири від мережі, а сама по собі відсутність письмового договору між нею та позивачем не звільняє її від оплати за отримані комунальні послуги, відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України.

Інші доводи відповідачки, приведені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення норм права, що протирічить діючому законодавству.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а саме зменшенню розміру суми заборгованості з 13661,73 грн до 6406,54 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,309 ПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2012 року змінити в частині розміру заборгованості.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (відомості про ідентифікаційний номер відсутні), ОСОБА_5 (відомості про ідентифікаційний номер відсутні), ОСОБА_6 (відомості про ідентифікаційний номер відсутні), що зареєстровані за адресою АДРЕСА_1, на користь Комунального підприємства «Транспортування покупної теплової енергії «Теплотранс»Дніпропетровської міської ради заборгованість з оплати за теплову енергію в сумі 6406,54 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: