Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3491/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/778/674/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про визнання права власності за набувальною давністю.

В обґрунтування позову зазначала, що їй на праві власності належить 1/2 частина будинку № 34 по вул. Курчатова в м. Запоріжжя, яку вона отримала у спадок 21.07.1995 року після смерті матері ОСОБА_5 Друга частина будинку належала її сестрі ОСОБА_6, яка померла 10.05.2011року., яку вона теж отримала у спадок від матері ОСОБА_5

ОСОБА_6 на момент отримання спадщини у 1995 році і до своєї смерті, фактично проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, Росія. Тоді як вона з 1995 року і до теперішнього часу відкрито, безперервно володіє і користується всім будинком.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати за нею право власності на ? частину будинку № 34 по вул. Курчатова в м. Запоріжжі, що належала ОСОБА_6, за набувальною давністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.09.2015 року первісного відповідача замінено належним відповідачем ОСОБА_4, оскільки ця особа після смерті ОСОБА_6 набула права власності в порядку спадкування на належну спадкодавці 1/2 частину будинку № 34 по вул. Курчатова в м. Запоріжжі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_5, яка сталася 20 січня 1995 року, належне їй майно, будинок № 34 по вул. Курчатова в м. Запоріжжі, в рівних частках успадкували ОСОБА_3 і ОСОБА_6

Належну ОСОБА_6 частину зазначеного об'єкту нерухомості після смерті власника, що мала місце 10 травня 2011 року, успадкувала відповідач по справі - ОСОБА_4

Право власності в порядку спадкування ОСОБА_4 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває права власності на це майно.

Судом встановлено, що позивачу достеменно відомо, що частка в праві спільної часткової власності на житло, про визнання права за набувальною давністю на яку просить вона, до 2011 року належала її сестрі - ОСОБА_6, а під час судового розгляду позивачеві стало відомо, що зазначену частку успадкувала донька і спадкоємиця першої черги за законом ОСОБА_6 - ОСОБА_4, що і зумовило клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача належним.

Крім того, судом встановлено, що частка в праві спільної часткової власності на нерухоме майно не перебуває за колом уваги теперішнього власника, не втратила для нього своєї цінності.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції не міг констатувати наявність однієї із підстав для визнання права за набувальною давністю, лише сукупність яких в силу закону могла б зумовити ухвалення рішення на користь позивача.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги на покази свідків на зазначений висновок суду не впливають, оскільки сам по собі факт тривалого і безперервного володіння чужим майном не є підставою для визнання права власності на нерухому річ, яка завідомо для позивача належить певній особі.

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2015 року у цій справі залишити без мін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: