АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/7467/14-ц Головуючий в І інстанції: Прохоренко В.В.
Провадження №22-ц/791/212/2016 Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він та відповідач є рідними синами ОСОБА_7, який помер 24 вересня 2009 року. Про смерть батька йому стало відомо лише у вересні 2013 року. Також він довідався, що батько склав заповіт, в якому заповів йому та брату в рівних частинах належне йому майно. Посилаючись на те, що лист нотаріуса від 30 липня 2010 року про можливість прийняття ним спадщини він не отримував і підпис на поштовому повідомленні здійснено не ним, а після звернення 04 грудня 2013 року до Іванівської державної нотаріальної контори йому було повідомлено про неможливість прийняття ним спадщини за заповітом у звязку з пропуском строку на подачу заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_5 просив суд визнати причину пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини поважною та визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка залишилася після смерті ОСОБА_7

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для повторного розгляду шляхом повторного призначення та забезпечення проведення почеркознавчої експертизи.

В письмових запереченнях ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_6, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін..

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обєктивних обставин, які складали труднощі і були непереборними для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк позивачем не наведено і відповідними доказами не підтверджено.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду і вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі є рідними братами.

24 вересня 2009 року помер їх батько ОСОБА_7 (а.с.20). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 10,11 га, розташованої на території Фрунзенської сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Відповідно до заповіту від 03 жовтня 2005 року ОСОБА_7 заповів все своє майно в рівних частках ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Позивач у визначений законом строк для прийняття спадщини з відповідною заявою до нотаріальної контори не звертався.

З заявою про прийняття спадщини 04 листопада 2009 року до Іванівської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_6 у звязку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу №48382494 та 17 вересня 2010 року на імя відповідача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.54,57).

ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори звернувся 04 грудня 2013 року (а.с.64,65).

11 грудня 2013 року завідуючою Іванівської державної нотаріальної контори Херсонської області повідомлено ОСОБА_5 про те, ним пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини і він має право звернутися до суду з питання перерозподілу спадщини (а.с.69).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно розяснень, які містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту тощо (витяг з узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року).

В обґрунтування причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивач посилався на те, що про смерть батька він дізнався лише у вересні 2013 року з причин відсутності між ними стосунків протягом тривалого часу та неповідомлення його відповідачем про смерть батька. Також зазначав, що він не знав про наявність складеного батьком заповіту, а також посилався на те, що лист нотаріальної контори від 30 липня 2010 року з повідомленням про відкриття спадщини після смерті батька та порадою звернутися до нотаріальної контори він особисто не отримував, що стало причиною пропуску ним шестимісячного строку.

Проте зазначені позивачем обставини, якими він обґрунтовує поважність причин пропуску строку, не є обєктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні ст.1272 ЦК України.

Безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач суду не надав.

Посилання ОСОБА_5 на недійсність його підпису на поштовому відправленні про отримання від нотаріальної контори повідомлення про відкриття спадщини після смерті батька, що може слугувати підставою для визнання поважною причину пропуску строку, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки зазначені твердження не можуть бути неналежним доказом наявності непереборних для апелянта перешкод на вчинення дій для прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк.

Крім того, лист нотаріальної контори з розясненнями ОСОБА_5 права на подачу заяви про неприйняття або прийняття спадщини та рішення суду про продовження терміну для її прийняття датований 30 липня 2010 року при тому, що шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті батька позивача сплинув 24 березня 2010 року (а.с.14).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.А.Капітан

Судді: Л.І.Вербицька

ОСОБА_3