Справа № 664/2979/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: суддя Никифоров Є.О.,

секретар судового засідання Імшеницька К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. В позові вказано, що між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем укладено кредитний договір за умовами якого відповідач отримала від ТОВ «Укрпромбанк» кредит та зобовязалась його повернути на умовах та в строки, визначені даним договором. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем також було укладено договір іпотеки предметом якого є житловий будинок. Проте, відповідач порушила умови договору, тому має заборгованість за вищевказаним договором в розмірі 640783,29 грн., яку до теперішнього часу відповідач добровільно не погасила. У звязку з тим, що позивач набув права грошових вимог за вищевказаним кредитним договором, просить звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Від представника позивача надійшла письмова заява, в якій просить задовольнити позов та розгляд справи провести за відсутністю представника позивача.

Від відповідача надійшли письмові заперечення на позов у яких відповідач просить розглянути справу за її відсутності.

В своїх запереченнях відповідач посилається на пропуск позивачем строків позовної давності та просить суд про їх застосування.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.03.2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 47/ФКВ-07, згідно якого остання отримала від банку кредитні кошти в сумі 30400,00 доларів США на поточні потреби строком на 36 місяців з кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту 29.03.2010 року, процентною ставкою 13,8% річних (пункти 1.1 1.4 договору) та щомісячною сплатою в рахунок погашення кредиту 844,44 доларів США (п.п. 1.5, 2.4 договору). В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором, 30 березня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 47/Zфквіп-07 предметом якого є житловий будинок № 39, що розташований в м. Цюрупинськ Херсонської області по вул. Декабристів. Відповідач порушила умови вищевказаного кредитного договору внаслідок чого виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором становить 640783,29 грн. (тіло кредиту 521588,95 грн.; відсотки 119194,34 грн.). Судом також встановлено, що 13.05.2013 року між ТОВ «Укрпромбанк» та АТ «Дельта Банк» укладено договір факторингу за умовами якого ТОВ «Укрпромбанк» відступило АТ «Дельта Банк» свої права грошових вимог за вищевказаним кредитним договором.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З договору про передачу активів та кредитних зобовязань «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 року та додатку до нього, право вимоги за моїм кредитним договором разом з правом вимоги за похідним (додатковим) зобовязанням договором іпотеки, перейшло новому кредитору ПАТ «Дельта Банк» (далі позивач).

Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається, що останній передбачений договором щомісячний платіж відповідач здійснила на початку 2008 року, після чого припинила виконувати свої зобовязання. З моменту припинення платежів ні ТОВ «Укрпромбанк», ні новий кредитор ПАТ «Дельта Банк» жодних претензій чи вимог щодо повернення кредитних коштів до відповідача не предявляли.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу. Стаття 257 ЦК України встановлює тривалість загальної позовної давності у три роки. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст. 266 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В запереченнях відповідача проти позову міститься заява про застосування судом строків позовної давності.

Згідно кредитного договору, датою повернення кредиту у повному обсязі є 29.03.2010 року, а тому саме з цієї дати з огляду на нездійснення відповідачем повного і остаточного розрахунку, для позивача почався перебіг трирічного строку загальної позовної давності, який закінчився 29.03.2013 року, відповідно, звернутися до суду за захистом свого порушеного права позивач мав не пізніше 30.03.2013 року як за основною, так і за додатковою вимогою. Натомість, до суду ПАТ «Дельта Банк» звернулося лише у вересні 2015 року, пропустивши таким чином строк позовної давності.

За таких обставин у задоволенні позову має бути відмовлено, оскільки позивач втратив право вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно, й право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 267, 526, 589, 611, 1054 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у задоволенні його позову до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.О. Никифоров