№2-о/263/14/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (громадян України) та вказавши місце народження дитини: Україна, Донецька область, місто Єнакієве. В обґрунтування вимог пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Єнакіївській міській лікарні у неї народився хлопчик, через відсутність можливості виїхати з тимчасово окупованої території мати зареєструвала факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території. При її зверненні до Жовтневого відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського МУЮ ГУЮ у Донецькій області із заявою про отримання повторного свідоцтва про народження, їй було відмовлено, оскільки реєстрація дитини проведена не переміщеним відділом ДРАЦС без використання Державного реєстру актів цивільного стану та рекомендовано звернутися до суду.

Заявниця надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Зацікавлена особа - ОСОБА_2 просив здійснити розгляд цивільної справи за його відсутності, у письмовій заяві підтвердив, що його дружина - ОСОБА_4, перебуваючи на тимчасово окупованій території народила хлопчика.

Від представника зацікавленої особи до суду надійшла письмова заява із проханням розглянути справу у його відсутність та вирішити справу на розсуд суду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10 вересня 2011 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області.

Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Єнакіївського міського управління юстиції у Донецькій області 27 січня 2015 року зроблений актовий запис про народження №29 та видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 27 січня 2015 року.

Відповідно до медичного свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого Єнакіївською міською лікарнею №2 (за формою первинної звітної документації №103/о, затвердженого наказом МОЗ України), ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила хлопчика, дитина народилася живою, вагою 3900 г.

Згідно листа Жовтневого відділу державної реєстрації акті цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за вих.№ 70/4.2-06-116 від 04.11.15 року щодо роз'яснення порядку реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки реєстрація дитини проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження (або дубліката) форма №103/о, затвердженого наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545, на яких проставлено кутовий штамп та кругла печатка лікарської установи, яка видає свідоцтво. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території вказують на те, що відсутнє їх підпорядкування згідно із відомчою підпорядкованістю, що ставить під сумнів легітимність оформлення вказаних документів. Враховуючи це, в даному випадку єдиною підставою для державної реєстрації народження є рішення суду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Відповідно до ч.1 ст.144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ст.7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає що для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народила сина ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєструвати народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначивши батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (громадян України) та вказавши місце народження дитини: Україна, Донецька область, місто Єнакієве.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.О. Ковтуненко