Справа № 382/1208/15-ц Головуючий у І інстанції Бурзель Ю. В.
Провадження № 22-ц/780/510/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 26.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі: Яруну Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

у червні 2015 року позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що 12.04.2015 року вона передала відповідачу під реалізацію автомобільні запчастини на суму 36000 грн., що підтверджується розпискою, в якій також визначено 12.04.2015 року як кінцеву дату повернення всіх коштів.

До вказаної дати відповідач повернув лише частину цих коштів в звязку з чим позивач просив стягнути залишок заборгованості в розмірі 17500 грн., інфляційні витрати в розмірі 1970,64 грн. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 84,86 грн.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі позивач просить рішення суду скасувати в зязку з порушенням норм матеріального та процесуального права і задовольнити вимоги повністю.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.04.2015 року позивач передала відповідачу під реалізацію автомобільні запчастини на суму 36000 грн., що підтверджується розпискою, в якій також визначено 12.04.2015 року як кінцеву дату повернення всіх коштів, з яких відповідач не повернув 17500 грн..

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що між сторонами не виникли правовідносини договору купівлі-продажу, оскільки у відповідача на час складання розписки не було волевиявлення на набуття у власність автомобільних запчастин.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону ст. 655 ЦК України, яка передбачає передачу предмету договору купівлі-продажу у власність покупця.

Таким чином ця обставина, яка також визнається і сторонами, про те, що товар, який є предметом договору купівлі-продажу у власність відповідача не передавався, свідчить про відсутність у сторін правовідносин договору купівлі-продажу. Цей факт підтверджується також і розпискою про те, що істотною умовою у даних правовідносинах є реалізація переданого на зберігання майна.

Сама по собі реалізація товару здійснюється відповідачем від імені власника цього товару, яким у даному випадку є позивач, на підставі договору купівлі-продажу або іншого правочину на користь третьої особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що розписка в другій частині містить елемент грошового зобовязання про повернення грошових коштів у визначений строк не приймаються до уваги, оскільки це не гроші за договором купівлі-продажу тому самостійно ці вимоги без визначення правовідносин сторін, про які не заявлено розглянуті бути не можуть, є передчасними.

Вимоги про стягнення інфляційних витрат та 3% річних від простроченої суми грошового зобовязання задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від основних вимог, які задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді