Провадження № 2/127/765/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 січня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання договору доручення удаваним правочином, визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобіля з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання договору доручення удаваним правочином, визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобіля з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.08.2009 року за усною домовленістю позивач придбав у відповідача легковий автомобіль типу комбі-В, марки FORG, модель ESCORT, 1.61, 1991 року випуску, колір червоний, номер шасі (рами) WFOBXXGCABMJ23638, д.н.з. 09351ВІ, зареєстрований у Вінницькому МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 14.02.2007 року, за який сплатив відповідачу 15 000 грн. Передача грошей була оформлена розпискою від 15.08.2009 року. Окрім того, відповідачем було передано позивачу придбаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу №АВС 016781 від 14.02.2007 року.

У 2013 році позивач провів ремонт автомобіля, включаючи повне фарбування останнього, на що витратив близько 5 000 грн. Також у спірному автомобілі позивач встановив магнітолу та колонки до неї.

До того ж, згідно довіреності від 06.05.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованої в реєстрі за №946, відповідач ОСОБА_1 уповноважує позивача ОСОБА_3 користуватися, а також розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здати в оренду) належним відповідачу вищезазначеним автомобілем строком до 06.05.2019 року.

А тому, після отримання генеральної довіреності, у звязку з тим, що позивач вважав спірний автомобіль своєю власністю, та у звязку з відсутністю коштів позивач не переоформив даний автомобіль на себе.

Однак, 28.06.2015 року позивача було зупинено працівниками державтоінспекції та повідомлено, що на вказаний автомобіль накладено арешт у звязку з тим, що на примусовому виконанні перебуває судове рішення про стягнення з відповідача 40 000 грн., а тому автомобіль у позивача було вилучено та поміщено на штраф-майданчик, а відтак позивач позбавлений можливості в даний час зареєструвати вказаний автомобіль на своє імя.

А тому, вважає, що зазначені вище обставини дають підстави вважати, що договір доручення, на підставі якого було видано нотаріально посвідчену довіреність щодо користування та розпорядження спірного автомобіля, є удаваним правочином, оскільки між сторонами фактично було вчинено договір купівлі-продажу, який прихований видачею генеральної довіреності з надання позивачу права розпорядження спірним майном на власний розсуд як власнику майна.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив визнати договір доручення від 06.05.2014 року, укладений між сторонами, на підставі якого була видана довіреність від 06.05.2014 року, посвідчена приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрована в реєстрі за №946, з оплатою відповідачу вартості автомобіля, підтверджену розпискою від 15.08.2009 року, та передачею спірного автомобіля позивачу зі свідоцтвом про його реєстрацію, удаваним правочином договором купівлі-продажу легкового автомобіля, що фактично був укладений між сторонами; визнати за позивачем право власності на вищезазначений автомобіль з правом отримання автомобіля з арешт-майданчика без оплати послуг арешт-майданчика; зобовязати Ленінський В ДВС Вінницького МУЮ зняти арешт з вказаного автомобіля.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечували проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач та представник позивача не заперечують, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 15.08.2009 року за усною домовленістю позивач придбав у відповідача легковий автомобіль типу комбі-В, марки FORG, модель ESCORT, 1.61, 1991 року випуску, колір червоний, номер шасі (рами) WFOBXXGCABMJ23638, д.н.з. 09351ВІ, зареєстрований у Вінницькому МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області 14.02.2007 року, за який сплатив відповідачу 15 000 грн.

Передача грошей була оформлена розпискою від 15.08.2009 року (а.с.6).

Окрім того, відповідачем було передано позивачу придбаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу №АВС 016781 від 14.02.2007 року, згідно якого власником вищезазначеного автомобіля являється відповідач ОСОБА_3 (а.с.9)

До того ж, згідно довіреності від 06.05.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованої в реєстрі за №946, відповідач ОСОБА_1 уповноважує позивача ОСОБА_3 користуватися, а також розпоряджатися від його імені (продати, обміняти, здати в оренду) належним відповідачу вищезазначеним автомобілем строком до 06.05.2019 року (а.с.9).

ОСОБА_5 №9476 огляду тимчасово затриманого транспортного засобу, що передається на тимчасове зберігання від 28.06.2015 року легковий автомобіль типу комбі-В, марки FORG, модель ESCORT, 1.61, 1991 року випуску, колір червоний, номер шасі (рами) WFOBXXGCABMJ23638, д.н.з. 09351ВІ, було оглянуто, тимчасово затримано та поміщено на зберігання на спеціальний майданчик, у звязку з накладенням арешту на даний транспортний засіб в рамках виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів, що перебуває на виконанні у Ленінському В ДВС Вінницького МУЮ (а.с.11).

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року №1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

ОСОБА_5 з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року №1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

А тому, з наданої суду розписки про отримання грошових коштів в сумі 15 000 грн. не вбачається досягнення сторонами всіх істотних умов договору купівлі-продажу, оскільки нею лише засвідчено отримання коштів відповідачем від позивача, що не може підтверджувати передачу майна у власність позивачу та набуття останнім права власності на дане майно без дотримання відповідної правової процедури.

Натомість, сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами, а не договірними.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

ОСОБА_5 ч.1 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

В той час як довіреність це односторонній правочин, який фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює права та обов'язки безпосередньо для довірителя.

Таким чином, враховуючи норми статей 235, 244, 392 ЦК України, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що розписка про передачу грошових коштів та видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, про що й зазначив Верховний Суд України у своїй постанові від 16.12.2015 року у цивільній справі №6-688цс15.

А тому, в задоволенні позовних вимог про визнання договору удаваним та визнання права власності на автомобіль слід відмовити у звязку з безпідставністю останніх.

Що ж стосується вимог позивача щодо звільнення автомобіля з-під арешту, то дані вимоги є похідними від позовних вимог про визнання договору удаваним та визнання права власності на автомобіль, в задоволенні яких судом було відмовлено, а відтак в задоволенні вимог в цій частині слід також відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.244, 235, 237, 392 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про визнання договору доручення удаваним правочином, визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобіля з-під арешту відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: