Провадження № 2/521/1893/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Леонова О.С.,
при секретарі Малиш О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок скоєного злочину,-
Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь суму матеріальної шкоди 180 500 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди 35 000 грн.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі якої йому призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.5-6).
Як вбачається з вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 07.07.2015 року, 10.04.2013 року ОСОБА_2 з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув на арешт майданчик, розташований за адресою м. Одеса, Тираспольське шосе, 31-А, де повідомив службовій особі Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, що він діє, як представник ТОВ «Укрспецторг групп» і предявив копію довіреності №924-16-Д/13 від 04.04.2013 року, яка діяла з 04.04.2013 року по 30.06.2013 року на території міста Київ та Київської області. Про те, що вказана довіреність не діє на території міста Одеси та Одеської області він співробітника ДВС не повідомив.
Службова особа Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, довіряючи ОСОБА_2 та не дослідивши вказану довіреність та не встановивши наявність у ОСОБА_2 повноважень представляти інтереси ТОВ «Укрспецторг групп» на території міста Одеси, передала останньому на відповідальне зберігання автомобіль НОМЕР_1 вартістю 50 000 гривень, який належить йому та знаходився до цього часу на арешт майданчику. Вказаним автомобілем, який належить йому, ОСОБА_2 розпорядився на власний розсуд.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно ст.1177 ЦК України, шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серія В03№ 106273 ОСОБА_1 з 24.03.2008 р. зареєстровано фізичною особою підприємцем.
Позивач зазначив у судовому засіданні, що він займається роздрібною торгівлею продовольчими товарами. У звязку з його діяльністю йому потрібно постійно користуватися автомобілем для закупівель та реалізації товару. Коли його автомобіль було викрадено, він вимушений був для продовження своєї підприємницької діяльності взяти в оренду інший автомобіль у сторонньої особи, який він орендував з 20.04.2013 року по 31.08.2015 рік за ціною 100 грн. на день.
Відповідно до договору від 20.04.2013 р. укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, позивач взяв в оренду автомобіль CHERY KARRY, ІНФОРМАЦІЯ_1 державний номер НОМЕР_2, для здійснення підприємницької діяльності. Оплата за оренду автомобіля складає 100 грн. щоденно.
Факт передачі в оренду автомобіль CHERY KARRY, ІНФОРМАЦІЯ_1 державний номер НОМЕР_2 підтверджується відповідним актом прийому передачі від 20.04.2013 р. та факт повернення орендованого автомобіля підтверджується угодою про розірвання договору оренди від 31.08.2015 р.
Згідно розрахунку позивача, сума орендної плати, яку він витратив за цей час, складає: з 20.04.2013 р. - 30.04.2013 р. 11 днів, травень 2013 р. грудень 2013р. - 245 днів, всього 256 днів, у 2014 рік 365 днів та з січня 2015 р. серпень 2015 р. 243 дня. Всього 1120 днів, та позивачем було сплачено 85 500 гривень, цим самим в результаті протиправних дій відповідача ОСОБА_2 йому додатково спричинено матеріальну шкоду на суму 85 500 гривень.
Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок матеріальної шкоди, завданий злочинними діями відповідача у розмірі 180 500 гривень, оскільки відповідач в судове засідання не зявився, та не надав заперечень стосовно цієї суми.
Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 35 000 грн. суд зазначає наступне.
В силу ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав і ця моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступенем вини особи, яка задала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Вина відповідача ОСОБА_2 у завданні матеріальної шкоди позивачу доведена вироком суду.
За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що неправомірними діями відповідача була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через неправомірну поведінку останнього.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 215, 223-225 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок скоєного злочину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1, суму матеріальної шкоди в розмірі 180 500 (сто вісімдесят тисяч пятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3) в дохід держави 974,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: