Провадження № 2/742/52/16
Єдиний унікальний № 742/4662/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бездідька В.М.,

при секретарі Карпенко В.О.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2,

їх представників ОСОБА_3, ОСОБА_4

у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки, розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду, посилаючись на те, що 20 грудня 2014 року відкрилась спадщина після її рідного брата ОСОБА_7. Вона є спадкоємцем за законом. Однак спадкодавець склав заповіт, яким усе майно переходить до відповідачки. Заповіт не є дійсним, оскільки заповідач його не складав. Його руки не тремтіли, заповіт сфальшований відповідачкою, нотаріусом та свідком ОСОБА_8 Позивачка спадкоємиця другої черги за законом. Спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_6 бажає укласти правочин про зміну черговості на її користь.

Відповідач ОСОБА_2 просить суд залишити позов без задоволення. Заперечуючи твердить, що інтереси позивачки, у розумінні ст. 3 ЦПК України не порушені. Її судження про недійсність заповіту не ґрунтуються на законі та фактичних обставинах справи.

Повідомлена належним чином ОСОБА_9 на судові слухання не зявлялася.

Приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 пояснила, що заповіт відбувся відповідно до ст. 207, 1247 ЦК України з додержанням вимог ст. 203 ЦК України. Підстав для задоволення позову не вбачає.

Свідок ОСОБА_1 пояснила, що заповідач мав намір залишити майно ОСОБА_6. Але за два дні до смерті склав заповіт на імя ОСОБА_2. Це викликає обґрунтовані сумніви у тому, що волевиявлення учасника правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 17.12.2014 року її попросили за дорученням ОСОБА_7 підписати текст заповіту. 17.12.2014 року він не зміг підписати текст правочину особисто через тремтіння рук. Заповіт відбувся 18.12.2014 року. Він був зачитаний заповідачу вголос і той ясно виразився, що залишає майно ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10 17.12.2014 року привозив нотаріуса додому до заповідача, який був слабким. Він не зміг поставити підпис, в нього тремтіли руки. Тому нотаріус приїздив повторно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд прийшов до висновку про відмову в позові, через його необґрунтованість, виходячи з наступного.

Спадщина відкрилась 20 грудня 2014 року. (а.с. 5) З не спростованих пояснень відповідачки, нотаріуса, показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10, копії бланку заповіту, що не відбувся. (а.с. 76) встановлено, що заповіт складався 17.12.2014 року та 18.12.2014 року. В момент посвідчення заповіту були присутніми ОСОБА_2, нотаріус ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_8. Судом не допитувалися не очевидці. З неспростованих показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10 суд встановив, що заповідач не міг особисто підписати заповіт. Внаслідок цього були застосовані правила ст. 1247 ЦК України, ст. 207 ЦК України за якими якщо особа не може особисто підписати заповіт, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. З матеріалів справи видно, що ці вимоги дотримані належним чином.

Посилання представника позивача під час судового розгляду на можливе існування якихось письмових доказів в одного з заявлених свідків не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 131 ЦПК України докази, подані після початку розгляду справи по суті не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Посилання представника позивача на те, що свідки не памятають в чому були одягнені присутні, інші деталі не заслуговують на увагу у звязку зі значним проміжком часу події. Посилання на допущену технічну помилку «підписано заповідачем» не впливає на встановлені фактичні обставини справи і не спростовує дійсної волі заповідача.

В силу ст. 1 закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Суд вважає, що звинувачення нотаріуса у фальшуванні, мають підтверджуватися результатами ретельного розслідування, яких матеріали справи не містять. В цій частині показання позивачки відхиляються.

Учасники процесу визнали, що спадкоємцем першої черги після ОСОБА_7 є ОСОБА_6. Позивачка пояснила, що ОСОБА_6 має намір укласти з нею угоду зміну черговості спадкоємців. Це твердження не обґрунтовано матеріалами справи. Напротивагу йому аркуш справи 26 містить заяву ОСОБА_6 від 31 січня 2015 року в якій вона приймає спадщину й зазначає, що інших спадкоємців за законом немає. У сукупності, ці обставини породжують обґрунтований сумнів в тому, що інтереси позивачки у розумінні ст. 3 ЦПК України порушені.

Встановлені фактичні обставини справи слугують підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Понесені відповідачкою судові витрати підлягають стягненню з позивача. Витрати понесені позивачкою не відшкодовуються. Потреби в заходах забезпечення позову немає.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, ст. 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. 203, 207, 1247 ЦК України,

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним відмовити у повному обсязі.

Арешт, накладений на житловий будинок № 25, по вулиці Єгорівська, у м. Прилуки, Чернігівської області, скасувати.

Судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.

Залишити за позивачем понесені ним судові витрати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя В.М. Бездідько