ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Бутенка В.О.,
при секретарі: Литвиненко М.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
В якості забезпечення виконання зобовязань за Договором позики, 29 липня 2015 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, який є майновим поручителем ОСОБА_2, було укладено Договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець ОСОБА_3 передав в іпотеку ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, яка складається, з трьох жилих кімнат, загальною площею 82,50 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м. Майно належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 06 березня 2015 року.
Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за сутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини 1 статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини 1, 3 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої ї якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Судом встановлено, що 29 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено Договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 позику в розмірі 560 684 грн. 88 коп., що на день укладення Договору позики, дорівнювало еквіваленту 25 440 доларів США 00 центів за курсом НБУ. Строк позики розпочинається з моменту набрання чинності цим Договором і становить два місяці, тобто до 29 вересня 2015 року (а.с.8).
Також, в якості забезпечення виконання зобовязань за Договором позики, 29 липня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який є майновим поручителем ОСОБА_2, було укладено Договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець ОСОБА_3 передав в іпотеку ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, яка складається, з трьох жилих кімнат, загальною площею 82,50 кв. м., житловою площею 45,80 кв. м. Майно належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 06 березня 2015 року. Оціночна вартість предмету іпотеки, відповідно до Висновку експертів про вартість оцінюваного майна, який видано Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал ОСОБА_5» станом на 28 липня 2015 року становить 363 000 грн. 88 коп. (а.с.9-10).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не лупив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за ані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Стаття 7 Закону України «Про іпотеку» (надалі - Закон) зазначає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки (пені, штрафу), основної суми боргу та будьмо збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Крім того, іпотекою також забезпечуються вимоги іпотеко держателя щодо відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, збитків, завданих порушенням основного зобов'язання чи умов іпотечного договору. Зазначене також передбачається п. 1.2. Договору іпотеки.
Згідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником овного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Частиною 1статті 35 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Частина друга вказаної статті говорить, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Відповідач ОСОБА_4 позику в строк не повернув. Відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 направлялись повідомлення-вимоги (а.с.33-39) з проханням погасити заборгованість, але ними не було виконано жодних дій з повернення позики. Таким чином, за відповідачем ОСОБА_2 існує заборгованість в розмірі 560684 гривні 88 копійок.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, а саме, якщо боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином загальна сума заборгованості перед Позивачем становить 695621 (шістсот дев'яносто п'ять тисяч шістсот двадцять одна) гривня 64 копійки, з яких:
-560684,88 грн. - сума основного боргу відповідно до умов Договору позики;
-117346,01 грн. - інфляційне збільшення суми боргу відповідно до вимог ст. 625 ЦК України;
Оскільки відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобовязання за укладеними ними договорами не виконані, враховуючи норми цивільного законодавства, суд вважає, що є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Договором позики.
Крім того враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 6890 грн.
Керуючись ЗУ «Про іпотеку», ст. ст. 526, 530, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Звернути стягнення на предмет іпотеки - трьохкімнатну квартиру під номером 4 в будинку № 7 по вулиці Строкова капітана в місті Фастові Київської області, загальною площею 82,50 кв.м., житловою площею 45,80 кв.м., що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 06.03.2015 р. Реєстраційною службою Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, індексний номер 34625549, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед ОСОБА_1 за Договором позики від 29 липня 2015 року, зазначивши спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 на квартиру під номером 4 в будинку № 7 по вулиці Строкова капітана в місті Фастові Київської області.
Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частинах судовий збір в розмірі 6890 грн (по 3445 грн з кожного).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя