Справа № 555/133/15-ц
Номер провадження 2/555/712/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кухарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 25 червня 2013 року він позичив відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5500 доларів США, які ОСОБА_2 зобов"язувався повернути протягом трьох місяців. На підтвердження укладеного договору позики ОСОБА_2 надав йому розписку, написану ним власноручно. У встановлений договором строк ОСОБА_2 повернув йому лише 900 доларів США, решту суми ОСОБА_2 відмовляється повертати. мотивуючи це тим, що у нього не має коштів. Вказує, що станом на 22 січня 2015 року 1 долар США дорівнює 15,76 гривень. а тому ОСОБА_2 повинен сплатити на його користь 72496 гривень. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь борг в сумі 72496 гривень та судові витрати по справі.

23 лютого 2015 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, зазначаючи, що станом на 23 лютого 2015 року курс гривні до долара США становить : 1 долар США = 27,85 гривень, а тому просить стягнути з відповідача на його користь 128110 гривень боргу, що еквівалентно 4600 доларів США та судові витрати по справі.

25 січня 2016 року представник позивача- адвокат Захарчук М.І. подав до суду заяву про зміну позовних вимог , вказуючи про те, що станом на 25 січня 2016 року офіційний курс гривні до долара США встановлено на рівні: 100 доларів США=2479,2164 гривень, а тому просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 114043 гривень 95 коп, що еквівалентно 4600 доларам США та судові витрати.

21 грудня 2015 року відповідач подав до суду зустрічний позов , в якому вказує, що грошові кошти за договором позики позивач ОСОБА_3 йому не передавав, договір укладався під впливом тяжкої для нього обставини, оскільки його син- Гоголь М.В. 30 вересня 2012 року , перебуваючи за кермом автомобіля БМВ-520, належного синові позивача , потрапив в дорожньо- транспортну пригоду. Про вчинення даної ДТП він дізнався від ОСОБА_5 , після чого одразу прибув на місце події. Вказує, що ним було вжито всіх можливих заходів по відшкодуванню матеріальної шкоди власнику автомобіля, про що була досягнута усна домовленість із батьком власника автомобіля- ОСОБА_3 а саме про часткове відшкодування вартості автомобіля шляхом продажу пошкодженого автомобіля по запчастинах і виручені кошти віддати ОСОБА_3 Пошкоджений автомобіль оцінили в 5500 доларів США. Але через деякий час ОСОБА_3 почав постійно його турбувати телефонними дзвінками з вимогою написати боргову розписку про нібито отримання ним в борг 5500 доларів США , на що він в душевному розпачі погодився. Зазначає, що під впливом тяжких обставин він був вимушений написати дану розписку про отримання коштів , які ОСОБА_3 йому не передавав. Пізніше автомобіль був проданий по запчастинах повністю, а виручені кошти він віддав ОСОБА_3, однак він йому розписку не віддав, а звернувся до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримав з підстав, викладених в позові, просить його задовольнити, зустрічний позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Зазначає, що він та ОСОБА_2 їздили до нотаріуса для того , щоб посвідчити розписку, однак там необхідно було сплатити певну суму, а тому він відмовився від нотарільного посвідчення розписки.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зустрічний позов підтримав, пояснив, що він не позичав кошти у позивача ОСОБА_3 , розписку написав, оскільки останній вимагав в нього сплати коштів за пошкоджений автомобіль в сумі 5500 доларів США, регулярно телефонував йому , а тому він в душевному розпачі написав вказану розписку. Зазначає, що нотаріус повідомила їм , що оскільки кошти по розписці не передаються, то необхідно оформити інший договір , а не посвідчувати розписку, потрібна була згода його дружини на вказані дії, а також сплатити кошти нотаріусу за оформлення договору, однак позивач відмовився це зробити і сказав, щоб він написав власноручно розписку про ніби-то отримання у нього коштів в сумі 5500 доларів США. Насправді ж він жодних коштів від позивача не отримував, розписку написав, бо був в тяжкому душевному стані , оскільки його син пошкодив автомобіль сина позивача, він повинен був віддати йому вказані кошти за пошкоджений автомобіль, вважав, що після продажу автомобіля по запчастинах віддасть кошти , отримані від продажу автомобіля в сумі 5500 доларів США і позивач поверне йому розписку. Автомобіль не продав, оскільки позивач повідомив, що документи на автомобіль він продав, а тому без документів ніхто не захотів купувати автомобіль. Віддав позивачу в рахунок відшкодування шкоди за пошкоджений автомобіль 900 доларів США. Просить в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що договір позики укладений з метою приховати вчинення іншого правочину, а саме про відшкодування шкоди , завданої внаслідок ДТП, договір вчинено на вкрай невигідних для позивача умовах, кошти по договору не передавались, а тому просить в задоволенні позову відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідані пояснив, що він є сином позивача ОСОБА_3 і був свідком, як ОСОБА_3 позичав гроші, це все відбувалося біля нотаріуса, оскільки бажали укласти договір позики, але одній із сторін необхідно було сплатити відсоток від суми позики за оформлення договору і тоді вирішили написати розписку, щоб не платити нотаріальний збір. Мало місце те, що його машина потрапляла в дорожньо- транспотну пригоду. Цим автомобілем керував ОСОБА_7- син відповідача. Він без його дозволу взяв ключі, поїхав з товаришами і цю машину розбив. Після вказаної ДТП його автомобіль перебував у відповідача ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди вони з ним говорили, але до цього часу він не отримав ці кошти. Розписку писав ОСОБА_2, гроші передавали в машині купюрами по 100 доларів. Його мама- ОСОБА_8 була присутня в машині, як передавали гроші. Вирішили розійтись мирно і факт ДТП не зареєстрували в міліції. На даний час факт ДТП не можна довести. В ОСОБА_2 була велика сума кредиту і він хотів погасити борг і позичив у батька гроші. Чи вимагав його батько гроші у ОСОБА_2 не знає. ОСОБА_2 частково повертав кошти по розписці. По машині кошти не повертав.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є сином відповідача ОСОБА_2 В 2012 році він потрапив в ДТП і розбив машину, яка належала синові позивача- ОСОБА_6, це було 30 вересня. Позивач часто дзвонив до батька і вимагав гроші за побиту машину, тоді у батька не було ні грошей, ні роботи. Він потрапив у ДТП з ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Його батько домовився з позивачем , що продасть цю машину за 5500 доларів США і гроші йому віддасть. Вони мали ще відремонтувати машину. Він був присутній під час написання його батьком розписки. Після написання розписки ОСОБА_3 і його батько поїхали до нотаріуса , щоб завірити розписку нотаріально. Документів на машину не було, а тому не можна було її продати. До нього позивач теж дзвонив і вимагав віддати гроші за побиту машину. На 5500 доларів оцінили розбиту машину і так написали в розписці. Крім нього, батька, ОСОБА_3 під час написання розписки більше нікого не було.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що в машині, яка належала синові позивача, під керуванням сина відповідача - ОСОБА_7 був він і його брат ОСОБА_10. Вони їхали в напрямку м.Березне і сталась ДТП. ОСОБА_3 вимагав в ОСОБА_2 гроші за розбиту машину. Він чув дзвінки, що ОСОБА_3 телефонував до відповідача і вимагав компенсації за побиту машину. Він не був присутній під час написання розписки, чи передавались кошти не знає.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він був присутній під час ДТП, ОСОБА_2 розбив машину ОСОБА_6- сина позивача. ОСОБА_3 вимагав у ОСОБА_2 гроші за розбиту машину, Він не був свідком написання розписки ОСОБА_2, не знає чи ОСОБА_2 відшкодував позивачу збитки за пошкоджений автомобіль.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_7 потрапив в ДТП на автомобілі сина позивача. Він думав що купить в відповідача цей автомобіль , але не було документів на нього і він відмовився купувати. Ціна за вказану машину з документами була 5500 доларів США .

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що в той день, як трапилась аварія він знаходився в м.Рівне. До нього подзвонив ОСОБА_7 і попросив приїхати , бо був у стані афекту після аварії. Він приїхав, бачив тоді ОСОБА_7 і його батька ОСОБА_2 і вони поїхали до ОСОБА_3, щоб повідомити що трапилось. В усній формі ОСОБА_2 домовився з позивачем , що віддасть йому гроші за пошкоджений автомобіль і машина залишиться йому.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 червня 2013 року ОСОБА_2 була написана розписка, згідно якої він отримав від ОСОБА_3 5500 доларів США і зобов'язувався повернути в трьохмісячний термін. Дана розписка була написана без присутності свідків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позичкодавцеві таку ж суму грошових коштів / суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 оцінив вартість відновлювальних-ремонтних робіт автомобіля " БМВ 520" , пошкодженого сином відповідача ОСОБА_2 як суму основного боргу і для того щоб закріпити дану обставину юридично і було запропоновано відповідачу ОСОБА_2 написати розписку про нібито існуючу позику, що й було зроблено відповідачем.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що позивачем не подані докази того, що гроші відповідачу ОСОБА_2 передавалися позивачем, крім того розписка яка була написана позивачем мала на меті приховати іншу угоду, а саме отримання коштів на ремонт автомобіля, з цих підстав суд вважає що між позивачем та відповідачм не існувало договору позики.

Таким чином, встановлено, що обидві сторони оспореного договору діяли свідомо для досягнення однієї мети - приховати іншу угоду у вигляді договору на відшкодування шкоди , завданої внаслідок ДТП , яку вони мали на увазі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

В судовому засіданні встановлено факти, що оскаржувана боргова розписка була складена без волі відповідача , внаслідок застосування до нього психологічного тиску з боку позивача .

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Тобто, за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

Оскільки, в судовому засіданні не було встановлено, що позивач передав відповідачу у власність грошові кошти, а як встановлено в судовому засіданні, дана угода мала на меті приховати іншу угоду, а саме відшкодування відповідачем позивачу збитків , внаслідок спричинення механічних пошкоджень транспортному засобу , який належав синові позивача, внаслідок ДТП, тому з цих підстав у задоволенні позову про стягнення боргу за договором позики слід відмовити.

Як встановлено в судовому засіданні сторони мали намір укласти інший договір /як вказує відповідач договір про відшкодування шкоди /, обидві сторони, укладаючи договір позики , бажали приховати договір про відшкодування шкоди , а тому є підстави для задоволення позову, передбачені ст. 235 ЦК України .

Керуючись ст. ст. 212-215, 88 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики- відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору позики недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір позики , укладений 25 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельничук Н. В.