Справа № 199/2039/15-ц
20 жовтня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхового відшкодування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є власником автомобіля «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1.
26 вересня 2013 року на вул. Маршала Малиновського в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1, який керував належним йому автомобілем «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1, та водія ОСОБА_3, яка керувала автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2013 року ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні вказаної ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн.
З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до висновку №57/14 щодо визначення матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1, складеного 09.04.2014 року судовим експертом ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту складає 20 536,69 грн. (без урахування втрати товарної вартості), а матеріальна шкода складає 25 136,27 грн. (з урахуванням втрати товарної вартості).
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 була застрахована у ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/0550148.
15.11.2013 року позивач звернувся до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак по теперішній час відповіді не отримав та страхове відшкодування не виплачено.
Оскільки до теперішнього часу відповідачі не відшкодували позивачу матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок скоєння ДТП, тому позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» страхове відшкодування 20 536,69 грн., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 5 281,62 грн., витрати на поштові послуги у розмірі 39,75 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору; з ОСОБА_3 майнову шкоду, спричинену втратою товарної вартості автомобіля, у розмірі 4 599,58 грн., витрати на поштові послуги у розмірі 31,45 грн., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 600,00 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору та витрати по наданню оголошення в газеті про виклик ОСОБА_3 до судового засідання, а також у відшкодування моральної шкоди 7000,0 грн..
У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, причин неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином через оголошення про виклик до суду у газеті «Вісті Придніпровя» №80 від 08 жовтня 2015 року. За даних обставин, зі згоди позивача, суд вважає за можливе постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 вересня 2013 року на вул. Маршала Малиновського в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_1, який керував належним йому автомобілем «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1, та водія ОСОБА_3, яка керувала автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_2.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.10.2013 року ОСОБА_3 було визнано винною у скоєнні вказаної ДТП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою.
З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено автотоварознавче дослідження, відповідно до Висновку №57/14 щодо визначення матеріальної шкоди, завданої володільцю транспортного засобу «KIA RIO», державний номер НОМЕР_1, складеного 09.04.2014 року судовим експертом ОСОБА_4, вартість відновлювального ремонту складає 20 536,69 грн. (без врахування втрати товарної вартості), а матеріальна шкода складає 25 136,27 грн. (з врахуванням втрати товарної вартості).
15.11.2013 року позивач звернувся до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак по теперішній час відповіді не отримав та страхове відшкодування не виплачено.
Статтею 6 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
Пунктом 32.7 статті 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик не відшкодовує шкоду повязану із втратою товарної вартості транспортного засобу.
Згідно із пунктом 35.6 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Враховуючи, що на теперішній час ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» не виконало свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 5281,62 грн.
За ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною в постанові від 04 червня 2014 року по справі № 6-49цс14 «системний аналіз указаних положень законодавства, а також абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статті 1194 ЦК України, пункту 32.7 статті 32 Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти таких висновків. Власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована винною особою в загальному порядку».
Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
За наведених обставин суд вважає стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, спричинену втратою товарної вартості автомобіля, у розмірі 4599,58 грн., а також витрати на поштові послуги у розмірі 31,45 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 600,00 грн.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
За подання оголошення про виклик відповідача ОСОБА_3 до суду у газеті «Вісті Придніпровя» від 08 жовтня 2015 року, позивачем витрачено 300 грн., які суд також вважає стягнути з ОСОБА_3
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
В силу ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.
Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 доведено завдання йому як матеріальної, так і моральної шкоди в результаті пошкодження майна, що перебувало у його володінні, оскільки внаслідок пошкоджень з вини ОСОБА_3 він поніс стрес та отримав негативні емоції, був вимушений витрачати додатковий час, змінювати плани та відволікатися від своїх звичайних занять та роботи для врегулювання ситуації навколо ДТП, здійснювати незапланований ремонт автомобіля та звертатися до органів ДАІ. У відшкодування моральної шкоди суд вважає стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 гривень.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 61, 88, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23, 1172, 1187, 1194 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «НАСТА» та ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3) 4599,58 грн. майнової шкоди, спричиненої втратою товарної вартості автомобіля, 600,00 грн. витрат на проведення експертного дослідження, 300,00 грн. витрат за подання оголошення, 31,45 грн. витрат на поштові послуги, 121,98 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього 5653 (пять тисяч шістсот пятдесят три) гривні 01 копійка.
В іншій частині позову, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: