УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 28 березня 2015 року про стягнення з нього на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») заборгованості у розмірі 28 537 грн 51 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що він вчинений поза межами позовної давності, крім того розмір заборгованості не є безспірним, оскільки заочним рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2008 року було стягнуто з нього на користь банку суму заборгованості за цим же договором у розмірі 7 714 грн 88 коп., яке ним виконано. Посилаючись на вказані обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. від 28 березня 2015 року, за яким пропонується стягнути грошові кошти в сумі 28 537 грн 51 коп. з ОСОБА_4 за кредитним договором від 28 лютого 2006 року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

ПАТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Судом встановлено, що 28 лютого 2006 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно з яким отримав кредит у сумі 3 000 грн строком до 28 лютого 2008 року.

Заочним рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2008 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь банку суму заборгованості за цим договором у розмірі 7 714 грн 88 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2 626 грн 75 коп.

Проте у березні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 лютого 2006 року в сумі 28 537 грн 51 коп., в тому числі й за тілом кредиту.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про задоволення позову, оскільки виконавчий напис був вчинений поза межами трирічного строку, вимога банку не є безспірною, а тому він був вчинений безпідставно.

Таким чином, при вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
О.С. Ткачук
І.М. Фаловська