Справа № 240/876/15-ц
Провадження № 2/240/18/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді - Кулікова В.В.,

при секретарі Пліскачовій Н.В.

за участю: відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданнія в порядку письмового провадження в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 5722,64 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2007 року, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом; та судові витрати в розмірі 1218,0 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11.04.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 2500,00 грн. Згідно умов договору Позивачем було передано Відповідачу кредитну карту зі строком дії до 04/10, з встановленим початковим кредитним лімітом на суму 2500,00грн., з зобовязанням Відповідача по справі по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки..

Відповідач кредитні кошти Позивачу по справі не повернув, в зв'язку з чим кредитний договір б/н від 11.04.2007 року не є розірваним чи припиненим згідно до правових підстав, визначних ст.ст.599,651,654 ЦК України .

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача по справі заборгованість по відсоткам, нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період, відповідний загальному терміну позовної давності з 30.09.2012 року по 30.09.2015 рік в розмірі 5722,65 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала, що отримала кредитну картку від позивача та отримувала кошти по карті, пояснивши, що в 2007 році за місцем роботи отримала кредитку карту Приватбанку, користувалася нею та щомісяця сплачувала позивачу на погашення заборгованості відповідну суму, про яку дізнавалася з СМС повідомлень банку. В 2008 році її звільнили з роботи, вона зателефонувала до банку на гарячу лінію і дізналася, що для закриття заборгованості їй потрібно сплатити 700 грн. Вона сплатила цю суму та перевіривши рахунок в банкоматі, з'ясувала що за нею значиться заборгованість в розмірі, як вона пам'ятає, 2900 грн. Вона знов зателефонувала до банку та отримала роз'яснення про те, що в її випадку стався збій програми, але доказів на підтвердження цього вона не має. В судовому засіданні відповідач заявила клопотання про застосування позовної давності та надала письмову заяву про застосування позовної давності.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про застосування позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши доводи відповідача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законодавством встановлена спеціальна позовна давність та відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до загальних правил перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через звернення до суду.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно роз'яснень, викладених у правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-14 цс 14, яка, згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами під час розгляду справ, за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

За вимогами ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2007 року відповідач уклав з ЗАТ комерційний банк «Приватбанк» кредитний договір, що складається з Заяви позичальника та Умов і правил надання банківських послуг. Базова ставка процентів на місяць за вимогами розділу 4 Банковськи послуги Заяви, становить 3,0%. Відповідно до п. 5.5 Правил користування платіжною карткою за користування кредитом банк нараховує проценти в розмірі, встановленими тарифами банку, з розрахунку 360 календарних діб на рік.

Пунктом 4.8 Умов та правил надання банківських послуг, передбачений обов'язок банку продовжити строк дії Карти з новою датою закінчення строку дії, за наявності коштів в межах платіжного ліміту на відповідному Картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по Картрахунку.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

За вимогами п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі не виконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Пункт 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що при порушені клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості від суми позову.

За п 9.12 вказаних Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом вказаного строку жодна зі сторін не надала заяву про розірвання вказаного договору, він вважається таким, що продовжений на той самий термін.

На підставі п. 3.1 Правил користування платіжною карткою строк дії карти вказується на лицьовому боці, та карта дійсна до останнього календарного дня, вказаному у картці місяця. При цьому, по закінченні строку дії відповідної карти вона продовжується банком на новий строк, якщо від позичальника не надійшла заява про закриття картрахунку, а також при наявності грошових коштів на картрахунку для здійснення сплати послуг по картрахунку.

Згідно до змісту п. 5.4 Правил користування платіжною карткою строк погашення кредитного ліміту по платіжним картам в повному обсязі не пізніше останнього місяця, вказаного у платіжній картці, а строк погашення відсотків - щомісячно за минулий місяць.

17.07.2009 року відбулася зміна найменування юридичної особи на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до розрахунку заборгованності за договором № б/н від 11.04.2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 30.09.2015 рік, заборгованість за договором складає 5722,64грн

Сальдо простроченої заборгованості за кредитом станом на 30.09.2012 року становило 5722,64 грн. і в подальшому не змінювалося до останньої дати в розрахунку 30.09.2015 року.

Суд на підставі ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зобов'язання боржника за договором повернути кредитору отриману грошову суму та винагороду за користування грошима, на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника та його поручителя покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення солідарно отриманого кредиту та винагороди за користування грошима, а кредитор має право вимагати повернення наданого кредиту та сплати процентів.

В зв'язку з чим суд вважає, що позивач належним чином підтвердив порушення свого права кредитора в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов'язків по виконанню договору № б/н від 11.04.2007 року.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Строк дій карти, як зазначає позивач по справі, закінчився в квітні місяці 2010 року, після закінчення строку дії карти іншої карти відповідач не отримував.

Таким чином, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права за межами строку позовної давності, тільки 18.11.2015 року.

Оскільки відповідачем в судовому засіданні було заявлено про застосування строку позовної давності та позивач не ставив питання про визнання поважними причини пропущення позовної давності, не навів причин пропущення позовної давності, які суд міг би визнати поважними та захистити його порушене право, то у задоволенні позовних вимог належить відмовити у повному обсягу за підставою спливу позовної давності.

Судові витрати позивача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, відшкодуванню не підлягають.

На підставі зазначеного, ст. 256-258, 260-261, 266-267, 526, 530, 610-612, 1054 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам у розмірі 5722,64 грн. за кредитним договором № б/н від 11.04.2007 року, - відмовити.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Куліков