Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ларіонової Н. М. ,

при секретарі - Ткаченко І. І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі від 50 до 33 відсотків з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, а також 33 % з його заробітної плати за минулий час, за попередні 12 місяців. Позов мотивований тим, що з 25.06.2011 р. перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_5. З червня 2014 р. вона з дитиною проживає окремо та з цього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину, не цікавиться загальним станом дитини, його потребами. Інших дітей, окрім спільного з позивачем сина, відповідач не має.

В грудні 2015 р. позивач уточнила позовні вимоги, подавши уточнений позов, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу відповідача щомісяця, обґрунтовуючи вищевказаними обставинами та посилаючись на те, що відповідач працює офіційно та отримує регулярний дохід. Дитина постійно потребує нормального харчування, одягу, оплати занять з танців та спортивної секції. Крім того, за станом здоров'я син потребує витрат на лікування та санаторно-курортне оздоровлення. Відповідач проігнорував її прохання допомогти коштами на відпочинок дитини біля моря та їй самостійно довелося вишукувати кошти на курортне оздоровлення сина в Анталії у сумі понад 27 тис.грн.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надали пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що для забезпечення утримання дитини відповідач не приймає ніяких мірі. Позивач додала, що такий розмір аліментів (1/2 частина від доходів відповідача) обумовлений тим, що в зв'язку з переїздом з Луганська через проведення АТО вона вимушена винаймати в Києві 2-кімнатну квартиру, щомісячна орендна плата за яку складає 14 тис.грн. Дешевше житло вона орендувати не пробувала, оскільки вважає, що у дитини повинні бути належні житлові умови. Крім того, щомісяця вона також витрачає: 700 грн. - на оплату дитсадочка, 1 870 грн. - оплата спортивної секції та занять танцями, 1 000 грн. - витрати на ліки. Позивач додала, що вона працює неофіційно, має щомісячний дохід приблизно 6 тис.грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача, надавши письмові заперечення, зазначаючи в них, що, з урахуванням матеріального стану відповідача та стану його здоров'я, доцільним буде сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2015 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

Матеріалами встановлено, що з 25.06.2011 р. сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 189.

Сторони по справі є батьками малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 551 від 22.10.2011 року.

Відповідно до ст.51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що дитина сторін по справі проживає разом з матір'ю - позивачем ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи, з 04.06.2014 р. позивач разом з дитиною є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Подільської РДА від 25.12.2014 р. перебуває на обліку.

Наданими суду документами встановлено, що відповідач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, також є вимушеним переміщенцем із зони проведення АТО, офіційно працює на посаді змінного інженера в Сєвєродонецькому ЛВУ МГ УМГ «Харківтрансгаз», його загальна сума нарахованої заробітної плати за період серпень-грудень 2015 р. склала 59 660,14 грн., в т.ч. за грудень 2015 р. - 14 655,15 грн. Крім того, інших утриманців він не має.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» (від 25.12.2015 р. № 928-VIII ) розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років з 01.01.2016 р. складає 1 167 грн.

Крім того, на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМ України від 01.10.2014 р. № 505 позивач має право на отримання соціальної виплати на малолітнього сина.

Суд не погоджується з доводами сторони позивача, що розмір аліментів повинен складати саме 1/2 частина від заробітку позивача, оскільки тільки оренда житла з дитиною коштує для позивача 14 тис.грн. щомісяця, оскільки ці доводи не ґрунтуються на законі, такі витрати є явно завищеними.

Також, доводи позивача на необхідність врахування при визначенні розміру аліментів витрат позивача на оплату занять дитини спортом та танцями, оплату ліків суд також не приймає до уваги, оскільки це є додатковими витратами, які позивач має право стягнути відповідно до ст.185 СК України.

Суд також не приймає до уваги твердження представника відповідача про хворобливий стан здоров'я відповідача, оскільки надані суду документи підтверджують лікування відповідача з давній період.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільного малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам сторін та чинному законодавству. В зв'язку з чим приходить суд до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених Кодексом.

Згідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 28 жовтня 2015 р.

Також з відповідача згідно ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 487,20 грн.

На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст.51 Конституції України, ст.ст.180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2015 р. та до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход бюджету судовий збір в розмірі 487,2 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова