ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2016 року Справа № 174/1074/15-ц

п/с № 2/174/65/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 31.12.2015 р., та уточнень до позову від 28.01.2016 року, позивачка зазначила, що з відповідачем, ОСОБА_2, вона перебуває у шлюбі із 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 36, від якого має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_4, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №188; сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про народження НОМЕР_5, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №46, і які знаходяться на її повному утриманні та проживають разом з нею.

Відповідач ОСОБА_2 працює в ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», філії «Вільногірський ГМК» та перебуває на обліку в Пенсійному фонді м. Вільногірська і отримує пенсію.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов'язку утримувати своїх дітей. А саме, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Як їй відомо, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у попередньому шлюбі не перебував, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має.

Вона бажає отримувати аліменти від відповідача на утримання дітей за судовим рішенням, незалежно від бажань відповідача в якій формі, в який спосіб, в якому розмірі та в які строки надавати чи не надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, у зв'язку з чим звертається до суду з цим позовом.

На підставі вищенаведеного та відповідно до ст.ст. 180,183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 118, 119, 120 ЦПК України, позивачка прохає:

1. Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх доходів Відповідача, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття.

2. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В судове засідання позивачка не з'явилася та надала заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився і також надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та письмові заперечення на позов, з яких витікає, що позовні вимоги він не визнає, оскільки факти викладені в позовній заяві, не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства України, виходячи з наступного:

З позивачкою він перебуває у шлюбі з 2001 року, від якого мають 2х неповнолітніх дітей. З початку шлюбу і до теперішнього часу він, позивачка та 2 неповнолітніх їхніх дітей мешкають за однією адресою, ведуть спільне домогосподарство. Крім того він сплачує комунальні послуги за квартиру, в якій вони мешкають разом з неповнолітніми дітьми.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані спільно утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Позивачка працевлаштована, має стабільний матеріальний дохід. Він своїми зусиллями надає можливості та умови, які б дозволили його дітям розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні, здоровим та нормальним шляхом.

Відповідно ст. 60 ЦПК, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка не надала жодного доказу у тому, що він не забезпечує своїх дітей. Він матеріально та духовно забезпечував та забезпечує своїх дітей і в подальшому не збирається відмовлятися від покладених на нього батьківських обов'язків.

При таких обставинах, на підставі вищевикладеного та керуючись ст. 128 ЦПК України, відповідач прохає, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Дослідивши надані у справі письмові докази, а саме:

- копію витягу із паспорта громадянки України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та довідки про її ідентифікаційний номер платника податків;

- копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками його зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

- копію свідоцтва про народження, згідно якого ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками його зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1;

- копію витягу із паспорта громадянина України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та довідки про його ідентифікаційний номер платника податків;

- довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 13.01.2016 р., згідно якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1;

- довідку про доходи № 156 від 26.01.2016 р. ОСОБА_1, працюючої інженером в філії Вільногірський ГМК ДП "ОГХК", згідно якої за період з липня по грудень 2015 р. нарахована зарплата склала загальну суму - 35772.05 грн.;

- довідку про доходи № 134 від 22.01.2016 р. ОСОБА_2, працюючого помічником начальника команди в філії Вільногірський ГМК ПрАТ "Юкрейніан Кемікал Продактс", згідно якої за період з липня по грудень 2015 р. нарахована зарплата склала загальну суму - 30392.64 грн., - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозв'язку, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту часткового невиконання встановленого законом обов'язку батьком двох дітей, щодо участі в їх утриманні.

Сторони перебувають у шлюбі та проживають в одній квартирі разом з їхніми двома дітьми, синами: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на їх утримані. При цьому, сторони ведуть спільне господарство, але не ведуть спільний бюджет, що витікає із обгрунтування позовних вимог та письмових заперечень відповідача проти позову. При цьому, сторони не повідомили про стан свого здоров'я та стан здоров'я їхніх дітей, та про наявність чи відсутність власних доходів у дітей.

Сторони працевлаштовані, мають доходи в виді заробітної плати, середньомісячний розмір якої складає у позивачки - близько 5962 грн. (35772.05:6), у відповідача - близько 5065 грн. (30392.64:6), окрім того, відповідач також отримує пенсію, про розмір якої сторони не повідомили. Сторони інших непрацездатних осіб на утриманні не мають.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, а також керується вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обов'язку, щодо сплати аліментів на утримання дітей, на цей час відсутні.

Згідно ч.3 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд, вирішуючи питання про розмір аліментів, повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів неповнолітніх дітей, інші обставини які мають істотне значення.

Суд також виходить з наступного розрахунку:

- згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум на 2016 рік для дітей віком від 6 до 18 років: - з 1 січня 2016 року - 1455 грн., з 1 травня - 1531 грн., з 1 грудня - 1637 грн.; з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів протягом 2016 року буде складати, відповідно - 436.50 грн., 459.30 грн., 491.10 грн.; тобто суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на двох дітей у віці від 6 до 18 років буде складати, відповідно - 873.00 грн.(436.50х2), 918.60 грн. ( 459.30х2), 982.20 грн. (491.10х2); 1/3 частина середньомісячної зарплати відповідача буде складати - близько 1688 грн. (5065:3), тобто менше 1/2 частини доходу відповідача, що, в свою чергу, не суперечить вимогам ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження». Також 1/3 частина підлягає стягненню і з пенсії відповідача, розмір якої невідомий.

Суд не приймає заперечень відповідача, стосовно того, що на його думку, він достатньо приймає участь в матеріальному утриманні дітей, оскільки, будь яких розрахунків та доказів з зазначенням розміру коштів, які він щомісячно витрачав на утримання дітей, відповідач не надав, також не надав доказів того, що він витрачає кошти також на інші потреби дітей, при цьому, з позову та письмових заперечень витікає, що сторони не ведуть спільний сімейний бюджет, тобто кожна сторона своїми доходами розпоряджається окремо одна від одної. Суд також приймає до уваги, що відповідно до основ та принципів цивільного законодавства, свою невинуватість доводить особа, яка порушила виконання свого зобов'язання за законом чи за договором, якщо він укладався.

Таким чином, враховуючи обґрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, і які найшли своє підтвердження в судовому засіданні, керуючись законом, суд доходить висновку, що позов обгрунтований, не суперечить вимогам закону, тому підлягає задоволенню в повному обсязі, що не буде порушувати прав та законних інтересів сторін, їх двох дітей та інших осіб, і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, в виді судового збору в сумі - 551.20 грн., суд доходить висновку про покладення судових витрат на відповідача, згідно ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір».

На підставі ст.ст. 180-183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Дідичі, Ківерцівського району, Волинської області, ІПН № НОМЕР_1, працюючого охоронником в ПрАТ "Юкрейніан Кемікал Продактс", зареєстрованого за місцем проживання по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки м. Вільногірська, Дніпропетровської області, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання по АДРЕСА_1, аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин щомісячного доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку - на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 31 грудня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір за задоволену майнову вимогу в сумі - 551.20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.