Справа № 209/5156/15-ц
Провадження № 2/209/295/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Вітязь Х.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську цивільну справу позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 21 червня 2014 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 244.

На обґрунтування позову зазначила, що з 21 червня 2014 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після реєстрації шлюбу їх сімейне життя поступово погіршувалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між нею та відповідачем. На теперішній час вони з відповідачем однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть.

Представник позивача в судовому засіданні підтримував позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову. Також пояснив суду, що після реєстрації шлюбу сторони проживали у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, потім на орендованій квартирі. В лютому 2015 року відповідач вигнав позивачку разом із маленькою дитиною із квартири. Деякий час позивачка разом із дитиною проживала у знайомих, і відповідач ніяку допомогу дружині та дитині не надавав. В березні 2015 року позивачка звернулася з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, який судом був задоволений. В травні 2015 року позивачка разом із дитиною виїхала із м. Дніпродзержинська до своїх батьків в м. Жданівка Донецької області, територія якого підконтрольна так званій ДНР. Пізніше їй стало відомо, що заочним рішенням суду, ухваленим за позовом відповідача, ОСОБА_3 визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі, розташованій по АДРЕСА_1. Позивачка не згодна на примирення з відповідачем і наполягає на розірванні шлюбу. Вона не збирається повертатися до міста Дніпродзержинська та відновлювати сімейно-шлюбні відносини з відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та пояснив, що вони з дружиною проживали на орендованій квартирі, між ними іноді виникали сварки. Але він не виганяв дружину та дитину із квартири. В один із днів він повернувся до квартири, а дружини з дитиною вже не було. Знайшов дружину на іншій орендованій квартирі. Він допомагав їй матеріально. Потім позивачка разом із дитиною виїхала до своїх батьків в м. Жданівка Донецької області. У серпні 2015 року та у жовтні 2015 року він їздив до дружини та дитини до м. Жданівка, пропонував дружині помиритися, вона обіцяла подумати. 08 січня 2016 року знову їздив до дружини, пропонував помиритися та жити разом. Він платить позивачці аліменти на утримання дитини. Він дійсно один раз, коли вони жили разом, закривав дружину у квартирі, щоб до неї не приходили друзі, які споживали його продукти. Дружина казала, що хоче відібрати частину квартири по АДРЕСА_1, про що він сказав своїй матері, після чого його вітчим виписав дружину із квартири. Просить надати строк для примирення, оскільки вважає, що їх сім'ю можливо зберегти.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2014 року у Заводському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 244, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Сторони не підтримують шлюбні відносини з лютого 2015 року. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу.

Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60,88, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 21 червня 2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 244.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Суддя Г.А. Байбара