Справа № 484/2127/16-Ц
Провадження № 2/484/1754/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, проживають окремо, дитина хворіє, потребує постійного лікування, обстеження у м. Миколаєві. Аліментів, які платить батько за рішенням суду, на лікування не вистачає. Добровільно відповідач відмовляється надавати допомогу на лікування, хоча працює, має таку можливість. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину в сумі 700 грн. щомісяця.

В судовому засідання позивачка уточнила позовні вимоги. Просила стягнути додаткові витрати в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною двох років.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що витрати позивачки на лікування дитини не доведені належними і допустимими доказами. Вважає, що витрати на проїзд до м. Миколаєва позивачкою завищені, а квитки підроблені. Також посилається на те, що у медичній картці на записах лікарів відсутні печатки. Не заперечує надавати допомогу на лікування дитини добровільно, якщо позивачка буде дзвонити йому і просити про це. Визнав, що дитина дійсно хвора і потребує періодичного обстеження в м. Миколаєві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони перебувають у шлюбі між собою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 20.05.2015 року; однак разом не проживають, що підтверджується довідкою ТОВ «Комунтехбудсервіс», з якої також видно, що дитина проживає з матір`ю.

Відповідач працює у військовій частині НОМЕР_2 . Розмір його заробітної плати складає 7 761 грн. 20 коп. Крім того, відповідач має у власності земельну ділянку у Вільшанському районі Кіровоградської області площею 1 га, яку здає в оренду. За усним повідомленням відповідача, розмір орендної плати складає 500 грн. на рік. Позивачка таку інформацію не оспорювала. Відповідач не має інших утриманців, не перебуває на обліку лікарів з приводу негативного стану здоров`я. Таким чином, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дитині.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.04.2016 року у справі № 484/1121/16-ц з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі ? частини усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Також стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів. Тож розмір відрахувань із заробітку відповідача становить щомісяця близько 2 800 грн.

Позивачка має на утриманні ще одну дитину-інваліда, в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Згідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З амбулаторної картки дитини ОСОБА_5 вбачається, що вона перебувала на лікуванні у КЗ Первомайський міський центр первинної медико-санітарної допомоги з приводу відкритого овального отвору, відкритого аортального протоку, помірної легеневої гіпертензії, 18.01.2016 року з приводу гострої респіраторної вірусної інфекції, з 05.02.2016 року по 15.02.2016 року з приводу гострого бронхіального ДН 1-П, дефіцитної анемії легкого ступеню, дисбіозу.

Такі обставини враховані у рішенні суду про стягнення аліментів.

Разом з тим, з часу стягнення аліментів дитина продовжує хворіти, що підтверджується записами в амбулаторній картці. Зокрема, 31.03.2016 року поставлено діагноз дисплазія т/г суглобів. В подальшому діагноз підтверджено і рекомендовано масаж, купання, гімнастика, прогулянки, стимулювання рухових і мовних навиків. Інше лікування з цього приводу не призначалося. 25.07.2016 року лікарем-ортопедом визначено, що ортопедичної патології не виявлено. Таким чином, лікування з приводу дисплазії суглобів не потребувало особливих затрат на лікування. Відвідування лікаря в цьому випадку відбувалося в межах звичайного нагляду за дитиною певного віку за місцем проживання.

Крім того, встановлено, що дитина періодично проходить обстеження у зв`язку з патологією серця у Миколаївські обласній дитячій лікарні: прийом лікаря, кардіограма та УЗД серця. Лікування з приводу такої патології дитина не проходить, лише нагляд лікарів. Доказів оплати обстежень позивачкою не надано. Однак проїзд до м. Миколаєва потребує оплати. Згідно наданих квитків, коштує такий проїзд 130 грн. в одну сторону. Надані позивачкою квитки є допустимими доказами, містять усі необхідні реквізити. Як пояснила позивачка, останній раз обстеження в м. Миколаєві проходила наприкінці травня 2016 року. Згідно запису в амбулаторній картці від цієї дати, лікарем рекомендоване наступне обстеження після досягнення одного року дитиною. Тобто позивачка у травні витратила на дорогу до лікарні 260 грн., і такі витрати передбачаються у неї у жовтні-листопаді 2016 року. Подальший розвиток обстежень та лікування цієї хвороби в даний час невідомий, оскільки після досягнення річного віку стан здоров`я дитини може суттєво змінитися. Інформація про незворотність хвороби, необхідність подальшого постійного її лікування, обстеження, тривалість, вартість в даний час невідомі.

Також з амбулаторної картки вбачається, що у зв`язку з низьким показником гемоглобіну крові, дитині 03.06.2016 року встановлено діагноз анемія 1 ступеня, призначено лікування: ферумбо, ОАК через місяць, корекція харчування. Цей же діагноз підтверджено 22.06.2016 року та 25.07.2016 року, призначено ОАК повторно.

З наданих аптечних чеків вбачається, що позивачка купувала у зв`язку з вказаним вище призначенням лікаря 17.06.2016 року препарати для підвищення гемоглобіну крові вітатот і ферумбо на загальну суму 68 грн. 76 коп.

З виписного епікризу 1235/679 вбачається, що з 29.04.2016 року по 04.05.2016 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу гострого бронхіту середньої важкості. Епікриз містить перелік призначених медичних препаратів. Згідно наданих позивачкою аптечних чеків, нею витрачено на лікування бронхіту за призначенням 04.05.2016 року 325 грн. 10 коп., 29.04.2016 року 642 грн. 53 коп., 03.05.2016 року 71 грн. 58 коп., тобто всього 1 039 грн. 21 коп. та 30.04.2016 року 509 грн. 04 грн. на інгалятор.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачка дійсно несе додаткові витрати на дитину у зв`язку з її хворобами, але такі витрати не постійні, а періодичні, тому визначити їх розмір на тривалий час неможливо. Хвороба серця в даний час не лікується, лише проводяться обстеження, на які потрібно їздити в інше місто. Тому суд враховує вартість такої поїздки у травні 2016 року та майбутні витрати на поїздку після досягнення дитиною одного року як рекомендовано лікарем, загалом 260 грн. х 2 = 520 грн.

Також суд враховує як додаткові, витрати на лікування бронхіту в сумі 1 039 грн. 21 коп. і вважає витрати позивачки в сумі 509 грн. 04 коп. на придбання інгалятора доцільними, однак такі витрати є одноразовими.

Також суд враховує витрати на лікування анемії в сумі 68 грн. 76 коп., однак такі витрати також є одноразовими. Необхідність постійного лікування та інших додаткових витрат на лікування анемії не встановлена.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка дійсно понесла одноразові додаткові витрати на лікування та обстеження дитини. Встановлено, що поїздка до м. Миколаєва на обстеження є обов`язковою і відомі необхідні витрати на проїзд. Загальний розмір вже понесених додаткових витрат і майбутніх додаткових витрат на проїзд до м. Миколаєва становить 2 137 грн. 01 коп. Такі витрати не є постійними. З наданих медичних документів не вбачається необхідності постійної періодичної сплати коштів на додаткові витрати на дитину, а загальний стан здоров`я дитини врахований судом при вирішення справи про стягнення аліментів. Тож суд вважає недоцільним щомісячне стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину. В даному випадку доцільною є компенсація вже понесених затрат і сплата витрат на майбутню дорогу до м. Миколаєва один раз.

Ступінь участі кожного з батьків в утриманні дитини повинен бути рівним, тож частка відповідача у таких витратах складає 1 068 грн. 50 коп. Суд вважає, що таку суму слід стягнути з відповідача на користь позивачки в рахунок додаткових витрат на лікування та обстеження їх спільної дитини, в тому числі майбутніх витрат на поїздку до м. Миколаєва на обстеження у жовтні-листопаді 2016 року.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Йосипівка Вільшанського району Кіровоградської області. на користь ОСОБА_1 на відшкодування додаткових витрат на лікування та медичне обстеження доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 068 (одну тисячу шістдесят вісім) грн. 50 коп. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп., а всього 1 619 (одну тисячу шістсот дев`ятнадцять) грн. 70 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: