У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «СК «Уніка», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що після настання дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) ОСОБА_4 за відшкодування майнової шкоди звернувся безпосередньо до відповідача за первісним позовом, а не до

Приватного акціонерного товариства«СК «Уніка» (далі - ПАТ «СК «Уніка»), де був застрахований автомобіль, чим спричинив ОСОБА_3 душевні моральні страждання.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «СК «Уніка», ОСОБА_3 про стягнення матеріально та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 15 034 грн 95 коп., з яких - 14 464 грн 95 коп. - вартість відновлювального ремонту транспортного засобу та 570 грн - витрати на проведення оцінки вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В інший частині первісних позовних вимог - відмовлено.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди - залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та представника ПАТ «СК «Уніка» -відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року, в частині стягнення моральної шкоди, та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 2 грудня 2015 року, в зазначеній частині змінити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано керувався положеннями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та вірно зазначав, що оскільки внаслідок завданих механічних пошкоджень ОСОБА_3, вина якої доведена у судовому порядку, автомобіля ОСОБА_4, останній зазнав душевних страждань, то його позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог, то суди також обґрунтовано вважали необхідним відмовити у їх задоволенні, оскільки, ОСОБА_3 не доведено, що ОСОБА_4 вчинив будь-які неправомірні дії, які могли б тим чи іншим чином вплинути на її душевні чи фізичні страждання, а отже заподіяти їй моральної шкоди.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 липня

2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «СК «Уніка», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна