Ухвала

іменем україни

25 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Демяносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист права власності та зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про захист права власності та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про захист права власності та зобов'язання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з травня 2014 року її сусідка ОСОБА_5 використовує власний житловий будинок під готель, що призвело до збільшення обсягів скидання стічних вод в її домоволодінні. У зв'язку з цим вона самовільно, з грубим порушенням існуючих державних будівельних та санітарних норм і правил, збудувала на своїй земельній ділянці чотири вигрібні ями для рідких відходів, які зведені на відстані не більше 1,5-2 метрів від зовнішньої стіни житлового будинку позивачки, прямо на межі земельних ділянок сторін. Внаслідок вказаних дій відповідачки на подвір'ї позивачки стоїть сморід, а будинок піддається руйнуванню через постійне підмивання стічними водами фундаменту, в результаті чого на стінах будинку з'явилися тріщини.

Враховуючи вищевикладене позивач просила зобов'язати ОСОБА_5 ліквідувати шляхом засипання всі самочинно збудовані вигрібні ями, розташовані на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1

У лютому 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про захист права власності та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ОСОБА_4 є власником суміжного (сусіднього) домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2. Зазначала, що комісією за участю представників місцевого органу самоврядування - Берегівської міської ради та сторін спору, встановлено, що ОСОБА_4 на власному подвір'ї облаштувала вигрібні ями, які не відповідають санітарним нормам та правилам, зокрема: є не водопроникними, негерметичними та розташовані ближче 20-ти метрів від межі земельних ділянок. Оскільки вигрібні ями зведено з порушенням державних будівельних та санітарних норм, ОСОБА_5 просила суд зобов'язати ОСОБА_4 їх ліквідувати шляхом засипання.

Ухвалою Берегівського районного суду від 19 березня 2015 року позов ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_5 об'єднано в одне провадження.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволеною.

Зобов'язано ОСОБА_5 ліквідувати, шляхом засипання всі самочинно збудовані вигрібні ями, розташовані на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 ліквідувати, шляхом засипання вигрібні ями, розташовані на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 ліквідувати три існуючі вигрібні ями, забезпечити скид стічних вод у найвіддаленішу четверту вигрібну яму у домоволодінні по АДРЕСА_1

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, та встановивши, що вигрібні ями обох громадян не відповідають санітарним розривам передбаченим у п. 2.22 Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 17 березня 2011 року № 45 та п. 3.32 ДСамПін 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною» затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України № 400 від 12 травня 2010 року, однак враховуючи той факт, що ширина належної ОСОБА_7 земельної ділянки наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку становить 9,16 м, а ширина земельної ділянки належної ОСОБА_4 становить 15,64 м, і вказана ширина не надає сторонам спору будь-якої фізичної можливості розташувати вигріб на відстані 20 м від межі земельних ділянок, дійшов обґрунтованого висновку щодо зобов'язання ОСОБА_5 ліквідувати три існуючі вигрібні ями на відстані 1,5-2 м від житлової забудови ОСОБА_4 та забезпечити скид стічних вод у найвіддаленішу наявну четверту вигрібну яму.

Крім того, суд апеляційної інстанції, враховуючи те, що актом комплексного обстеження від 23 липня 2014 року, складеним комісією, яка була створена на підставі розпорядження Берегівського міського голови від 21 липня 2014 року № 186, було підтверджено, що вигрібна яма ОСОБА_4 також розташована на невідповідній відстані і не облаштована належним чином, але це може призвести до забруднення власної свердловини ОСОБА_4, обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

І.К.Парінова