Провадження № 2/344/2069/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

02 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон сина без дозволу батька, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачем у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишений на проживання з позивачкою. З метою забезпечення належного лікування дитини, його оздоровлення, відпочинку, а також надання дитині можливості розширення світогляду, духовного, інтелектуального розвитку, позивачка має бажання здійснювати поїздки за кордон з поверненням дитини до постійного місця проживання, оскільки, це буде відповідати інтересам дитини. Однак, на даний час відповідач не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, оскільки, проживає за межами України, і будь-який зв"язок з ним відсутній.

Неповнолітній ОСОБА_3 навчається у школі № 5 м.Івано-Франківська, діти неодноразово виїжджали за кордон з екскурсійними поїздками. Однак, неповнолітній ОСОБА_3 позбавлений такої можливості, оскільки, позивачка не могла отримати дозвіл від його батька. Таке відношення відповідача негативно впливає на розвиток дитини і позбавляє його права на вільне пересування, шкодить його інтересам та не сприяє всебічному та гармонійному розвитку.

Крім того, як зазначила позивачка її малолітній син ОСОБА_3 хворіє на цукровий діабет І типу, а тому, має намір оздоровити дитину під час канікул, що не буде заважати процесу навчання.

Оскільки, позивачці невідоме місцезнаходження батька сина, вона не може отримати його згоди на виїзд за кордон, а тому, просила суд надати дозвіл на оформлення проїзних документів та на тимчасовий виїзд сина за кордон без згоди батька ОСОБА_2 до країн Єгипту, Туреччини, Польщі та країн Шенгенської угоди до досягнення 16- річного віку у супроводі матері ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивачка, представник позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечили.

Представник третьої особи без самостійних вимог Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради не заперечив проти задоволення позову, зазначив, що це буде відповідати інтересам дитини.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.28-31).

З урахуванням думки позивачки, представника позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виїзду неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу одного з батьків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 виданого 13.04.2011 року (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_4 виданого 24.04.2008 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9)

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право на вільне самостійне пересування по території України і на вибір місця перебування. Фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону передбачено, що оформлення проїзного документа дитини для її виїзду за кордон провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.п. 2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року за № 5 чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред`явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України і підлягають опублікуванню.

На виконання ст.7 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україн громадян України» постановою Кабінету Міністрів 31.03.1995 року за № 231 затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Пунктом 18 Правил зазначено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає згоди на виїзд неповнолітнього сина за кордон, що не відповідає інтересам дитини. Тому такий дозвіл слід надати позивачці.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Враховуючи встановлену частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини норму про приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, вищезазначені положення Сімейного кодексу України, досліджені в судовому засіданні дані щодо обох батьків, вік дитини, суд вважає, що право дитини на вільне пересування та виїзд за кордон не може бути обмежене, а виїзд дитини за кордон на строк не більше 90 календарних днів впродовж кожного року в період шкільних канікул не порушує прав ОСОБА_2, як батька дитини та вчиняється матір'ю в інтересах син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На переконання суду виїзд дитини за кордон на строк, який перевищує 90 календарних днів впродовж року, може завадити побаченню батька та дитини в Україні, а також створити перешкоди для виховання дитини, як громадянина в Україні.

За таких обставин, керуючись положеннями ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України про відсутність права у того з батьків, з ким проживає дитина, перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, суд, враховуючи заяву матері про її наміри виїхати з дитиною за кордон особисто, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення - надання дозволу дитині на виїзд за кордон на строк, який дозволить дитині належно відпочити та з пізнавальною метою, однак не позбавить батька права брати належну участь у вихованні дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково.

На підставі вищенаведеного, відповідно ст. ст. 2, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п.п.2, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року, п.п. 18, 19 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 231 від 31.03.1995 року, ч.ч.1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про надання дозволу на оформлення документів та на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - задоволити частково.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительці АДРЕСА_1 на оформлення проїзних документів на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 для виїзду за кордон, в період з 02.02.2016 року до 03.10.2021 року до Єгипту, Туреччини, Польщі та країн Шенгенської угоди, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_2.

Надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасовий виїзд за кордон до Єгипту, Туреччини, Польщі та країн Шенгенської угоди на періоди з 02.02.2016 року до 03.10.2021 року тривалістю перебування дитини за кордоном не більше 90 календарних днів впродовж кожного року в період шкільних канікул, в супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки АДРЕСА_1, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого в АДРЕСА_2.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.