Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої одноособово судді Середи І.В.

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Гута-Україна; за участю третьої особи на стороні позивача Авіакомпанії Півленні авіалінії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про визнання відмови у відшкодуванні страхової компенсаційної виплати за шкоду завдану здоровю внаслідок авіакатастрофи неправомірною та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гута-Україна» (далі ? ПрАТ «СК «Гута-Україна») про визнання відмови у відшкодуванні страхової компенсаційної виплати за шкоду, завдану здоровю, внаслідок авіакатастрофи неправомірною та стягнення коштів.

В обґрунтування позову зазначив, що 13 лютого 2013 року, користуючись послугами пасажирських авіаперевезень Авіакомпанії Південні авіалінії у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (далі ? ТОВ Авіакомпанія «Південні авіалінії»), здійснював переліт літаком АН-24РВ UR-WRA, чартерний рейс OTL № 8971 за маршрутом Одеса-Донецьк-Одеса. Приблизно о 18 год. 09 хв., того ж дня, в міжнародному аеропорту ім. Прокоф'єва м. Донецьк під час заходу на посадку повітряне судно зазнало катастрофи та було повністю зруйноване.

Відповідальність ТОВ Авіакомпанії «Південні авіалінії», як експлуатанта повітряного судна АН-24РВ UR-WRA застрахована у ПрАТ «СК «Гута-Україна» відповідно до умов договору обов'язкового страхування відповідальності експлуатанта ПС/повітряного перевізника перед третіми особами, пасажирами від 19 грудня 2012 року № 11-107-04-01/13, який був чинним на момент авіакатастрофи. З огляду на зазначене відповідач повинен був сплатити позивачу страхову компенсаційну виплату в сумі 2008080 грн., що встановлена рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2014 року.

Однак, ПрАТ «СК «Гута-Україна» відмовляється від сплати вказаної страхової виплати так як вважає авіакатастрофу, що сталася, не страховим випадком.

З огляду на це, позивач просив визнати таку відмову неправомірною, а також стягнути з відповідача основну суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов, посилаючись на вище наведені обставини.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, просила відмовити в задоволені позову.

Представник третьої особи - ТОВ Авіакомпанія «Південні авіалінії», в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення, просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 лютого 2013 року позивач, користуючись послугами пасажирських авіаперевезень ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії», здійснював переліт літаком АН-24РВ UR-WRA, чартерний рейс OTL № 8971 за маршрутом Одеса-Донецьк-Одеса. Приблизно о 18 год. 09 хв., того ж дня, в міжнародному аеропорту ім. Прокоф'єва, м. Донецьк під час заходу на посадку повітряне судно зазнало катастрофи та було повністю зруйноване.

З матеріалів справи вбачається та не спростовується представником відповідача, що внаслідок зазначеної авіакатастрофи позивач отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до ст.117 Повітряного кодексу України в Україні здійснюється обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації. Обов'язкове авіаційне страхування цивільної авіації здійснюється страховиками-резидентами, які отримали в установленому порядку ліцензію на здійснення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації. Порядок і правила здійснення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згі дно із п.7 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» авіаційне страхування цивільної авіації є одним із видів обов'язкового страхування в Україні.

Згідно із ч.3 ст.118 Повітряного кодексу України авіаперевізник зобов'язаний страхувати свою відповідальність за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу, вантажу і пошті.

Крім того, статтею 50 Монреальської конвенції (Україна прийняла Закон «Про приєднання України до Конвенції про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень» від 17.12.2008 №685-VI, датою набрання чинності Конвенції для України визначено 06.05.2009 р. згідно ноти ІКАО від 10.03.2009 р. та статті 53 параграфу 7 Конвенції) встановлено вимогу про обов`язкове страхування, відповідно до якої авіаперевізники повинні представляти докази наявності договорів страхування, що гарантують отримання компенсації, без необхідності тривалого судового процесу.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.100 Повітряного кодексу України, авіаперевізник несе відповідальність за втрату або шкоду, заподіяну під час перевезення пасажирів, багажу, вантажу та пошти відповідно до вимог і правил, передбачених міжнародними договорами України, законодавством України, в тому числі авіаційними правилами України, розмір якої має бути однаковим для внутрішніх і для міжнародних рейсів.

Тобто, основною метою даного виду обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності авіаперевізника є забезпечення відшкодування пасажиру або його спадкоємцю, передбачену законодавством компенсацію за загибель або тілесне ушкодження пасажира згідно договору страхування.

Частиною 1 гл. 4 розділу XХVII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджених наказом інфраструктури України № 735 від 30.11.2012, передбачено розмір компенсації у випадку загибелі або тілесного ушкодження пасажирів сумою в 113100 СПЗ (спеціальне право запозичення) для кожного пасажира, якщо подія, яка стала причиною загибелі або ушкодження, відбулася на борту повітряного судна або під час посадки чи висадки пасажира.

Відповідальність ТОВ авіакомпанії «Південні авіалінії», як експлуатанта повітряного судна АН-24РВ UR-WRA застрахована відповідачем - ПрАТ «Страхова компанія «Гута-Україна» відповідно до умов договору обов`язкового страхування відповідальності експлуатанта ПС/повітряного перевізника перед третіми особами, пасажирами № 11-107-04-01/13 від 19.12.2012, який був чинним на момент авіакатастрофи.

Згідно з нормами ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договором №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 страхова сума юридичної відповідальності повітряного перевізника перед пасажирами за шкоду життю, здоров'ю, втрату чи пошкодження багажу пасажира, визначена в межах 190280,00 доларів США перед одним пасажиром.

Твердження представника відповідача про те, що страхова сума юридичної відповідальності повітряного перевізника перед пасажирами за шкоду життю, здоров'ю, втрату чи пошкодження багажу пасажира згідно Договору №11-107-04-01/13 від 19.12.2012 року визначена не в межах 190280,00 доларів США перед одним пасажиром, а 20000 доларів США повіністю спростовуються матеріалами справи.

Так, страхову премію на користь ПрАТ «СК «Гута-Україна» Авіакомпанією «Південні авіалінії» було сплачено із розрахунку ліміту відповідальності перед 1-м пасажиром в сумі обмеженою 190280,00 доларів США за кожного пасажира, що підтверджується копією платіжного документу (а.с.164).

Після авіакатастрофи ПрАТ «СК «Гута-Україна» надіслала на адресу авіакомпанії Додаток №1 до договору від 19.12.2012 року, в якому запропонувала зменшити страхову суму юридичної відповідальності повітряного перевізника перед пасажирами за шкоду життю і здоров'ю, втрату чи пошкодження багажу пасажира "перед одним пасажиром з 190280,00 доларів США до 20000,00 доларів США" (а.с. 160). Зазначене доповнення не було підписано ТОВ авіакомпанії «Південні авіалінії». Наведене також підтверджується копією листа ПрАТ «Страхова компанія «Гута-Україна» вих. 01-06/46 від 21.02.2013р., адресованого Державній авіаційній службі України (а.с. 159).

Страховий сертифікат, що був виданий ПрАТ «СК «Гута-Україна» по відповідальності експлуатанта за шкоду заподіяну третім особам, пасажирам, багажу, з лімітом відповідальності перед одним пасажиром у розмірі 190 280,00 доларів США, тобто з сумою, яка відповідала мінімальному страховому ліміту визначеному законодавством.

Державною авіаційною службою України здійснюється контроль за обов`язковим авіаційним страхуванням цивільної авіації відповідно до вимог і правил, передбаченим міжнародним законодавством та законодавством України. При отриманні/продовженні терміну дії сертифікату експлуатанта, спеціальних експлуатаційних положень та інших дозволів для експлуатації повітряних суден до Державіаслужби України експлуатантами (авіаційними перевізниками) надаються страхові сертифікати та договори обов`язкового авіаційного страхування, які перевіряються на відповідність законодавству.

При оформлені в Державіаслужбі «Експлуатаційної Специфікації 14» від 29.12.2012 р. на повітряне судно АН-24РВ UR-WRA авіакомпанією був наданий страховий сертифікат, що був виданий ПрАТ «Страхова компанія «ГУТА-Україна» по відповідальності експлуатанта за шкоду заподіяну третім особам, пасажирам, багажу, з лімітом відповідальності перед одним пасажиром у розмірі 190280,00 доларів США, тобто з сумою, яка відповідала мінімальному страховому ліміту, визначеному законодавством, інакше авіакомпанія не отримала б дозволу на експлуатацію цього повітряного судна.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, як вбачається із рішення Печерського районного суду м.Києва від 31.07.2015 року, рішення апеляційного суду м.Києва від 12.10.2015 року, ухвали колегії суддів ВССУ від 09.12.2015 року по цивільній справі № 757/8341/14-ц за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ПрАТ СК Гута Україна про стягнення страхового відшкодування, обставини щодо ліміту юридичної відповідальності ПрАТ СК Гута Україна за договором страхування переглядалися в апеляційному та касаційному порядку та були чітко встановлені.

Також вказані обставини були встановлені судовими рішеннями першої, апеляційної та касаційної інстанції по цивільним справам № 522/22097/13-ц та № 522/23876/13-ц за позовами, відповідно, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТОВ Авіакомпанія Південні авіалінії; за участю третьої особи ПрАТ СК Гута-Україна.

Таким чином, при встановлені певних обставин та фактів суд має дотриматися вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України та врахувати обставини, встановлені наявними в матеріалах справи судовими рішеннями, та не вдаватися до повторного тлумачення змісту Договору страхування та повторному встановленню обставин, від доведення яких у цій справі позивач звільнений законом.

Пунктом 3.1 Договору страхування встановлено, що предметом страхування визначені майнові інтереси застрахованих осіб, які виникають внаслідок зобов'язань відшкодувати шкоду в порядку, встановленому законодавством, третім особам та пасажирам (їх спадкоємцям), пов'язану з експлуатацією повітряного судна.

Згідно із ст.5 секції II Договору страхування відповідальність перед пасажиром вважається застрахованою за наявності у пасажира авіаквитка з моменту його реєстрації та внесення до поіменного списку перевізника до моменту, коли він (пасажир) залишив перон аеропорту під наглядом уповноваженої особи повітряного перевізника.

Згідно п.1 Секції ІІ Договору страхування при настанні страхових випадків, страховик відшкодовує за застраховану особу (страхувальника) усі суми, які є компенсацією за випадкову шкоду життю та здоров'ю пасажирів застрахованого повітряного судна.

Разом з тим, пунктом 3.3 статті 3 вищезазначеного договору страхування, передбачено, що страхова сума юридичної відповідальності повітряного перевізника за випадкову шкоду життю і здоров`ю (включаючи смерть) пасажира не перевищує 190280,00 доларів США.

Відповідно до умов Договору страхування № 11-107-04-01/13 від 19 грудня 2012 року, для того, щоб у Страховика (відповідача по справі) була підстава для виплати Страхувальнику (третя особа по справі) відповідних грошових коштів Страхувальник має надати рішення суду, що набрало чинності, про обовязок сплатити усі суми, які є законною компенсацією шкоди (аркуш договору 8, п.п.2.1, п. 2, Секції II договору).

Тобто, для того, щоб відповідач мав підставу для виплати грошових коштів для відшкодування позивачу шкоди, останній повинен був отримати рішення суду про стягнення таких коштів з авіакомпанії, яка, в свою чергу, повинна була надати таке рішення відповідачу для виконання.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 9 квітня 2014 року на користь позивача з ТОВ Авіакомпанія Південні авіалінії стягнуто 2008080 грн. страхової компенсаційної виплати.

17 лютого 2015 року ТОВ Авіакомпанія Південні авіалінії надіслало на адресу відповідача лист з необхідними документами для виплати грошових коштів позивачу.

Позивачем також була направлена заява від 05.02.2015 року до відповідача з вимогою сплатити кошти.

Однак, відповіддю на заяву від 23 лютого 2015 року на імя позивача та 05.03.2015 року на імя ТОВ Авіакомпанія Південіні Авіалінії відповідач відмовив у виплаті грошових коштів на користь позивача.

Крім того, в матеріалах справи міститься повідомлення про відмову у виплаті страхового відшкодування за Договором страхування № 01-06/214 від 16.10.2014 року направлене ПрАТ СК Гута-Україна на адресу ТОВ Авіакомпанія Південні авіалінії.

З аналізу вказаних відповідей на заяви, повідомлення та з пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач не вважає авіакатастрофу, яка сталася 13 лютого 2013 року, страховим випадком, посилаючись на наявні порушення умов договору страхуванн з боку ТОВ Авіакомпанія Південні авіалінії, які були встановлені Остаточним звітом за результатами розслідування катастрофи.

Однак суд не приймає таке обгрунтування відмови від сплати страхової компенсаційної виплати та вважає її прийнятою з порушенням норм діючого законодавства з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 119 Повітряного кодексу України будь-яке адміністративне, службове, прокурорське, судове розслідування, спрямоване на встановлення вини або відповідальності, повинне проводитися окремо від технічного розслідування авіаційних подій, серйозних інцидентів, інцидентів, надзвичайних подій та пошкоджень повітряних суден на землі.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.119 Повітряного кодексу України звіт та матеріали технічного розслідування не можуть використовуватися адміністративними, службовими, прокурорськими, судовими органами, страховиками для встановлення вини або відповідальності.

Згідно п.6 «Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1535 від 12.10.2012 передбачено, що термін розслідування страховиком страхового випадку не повинен перевищувати 30 діб після отримання заяви страхувальника про страхове відшкодування (страхову виплату). Якщо обставини розслідування потребують надання додаткової інформації державними органами та іншими підприємствами, установами, організаціями, страховик може продовжити термін розслідування ще на 60 діб. Термін обґрунтованого письмового повідомлення про відмову в страховому відшкодуванні (страховій виплаті) - 15 діб після закінчення розслідування страхового випадку.

В судовому засіданні представник відповідача підтвердила, що рішення про відмову від виплат приймалося виключно на підставі Остаточного звіту за результатами розслідування катастрофи та будь-яких самостійних розслідувать з боку ПрАТ СК Гута-Україна не проводилось.

Разом з тим, згідно із ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок ? подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно пп.а п.2 Секції II договору Страхувальник визнає страховим випадком виникнення у Застрахованої особи (за рішенням суду, господарського суду, що набрало чинності або відповідно до іншої процедури врегулювання позову, на яку дав письмову згоду Страхувальник) зобовязання сплатити усі суми, які є законною компенсацією шкоди (включаючи судові витрати, які Застраховані особи повинні будуть сплатити за рішенням суду) у відношенні випадкової шкоди життю і здоровю (включаючи смерть), які зазнали пасажири.

Таким чином відмова ПрАТ СК Гута-Україна від виплати страхової компенсаційної виплати позивачу, яка встановлена рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 9 квітня 2014 року є неправомірною, оскільки зі змісту самого Договору страхування вбачається, що страховий випадок - це виникнення у ТОВ «Авіакомпанія «Південні авіалінії» обовязку сплатити позивачу на підставі рішення суду усі суми, які є законною компенсацією шкоди у відношенні випадкової шкоди здоровю, які зазнав позивач як пасажир.

При цьому твердження представника відповідача, що позивач не зазнав збитків на суму 2080080 грн. не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

До правовідносин, що випливають із обовязкового страхування, застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства ч. 2 ст. 999 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про страхування» для здійснення обов'язкового страхування Кабінет Міністрів України, якщо інше не визначено законом, встановлює порядок та правила його проведення, форми типового договору, особливі умови ліцензування обов'язкового страхування, розміри страхових сум та максимальні розміри страхових тарифів або методику актуарних розрахунків.

Відповідальність авіаперевізника за шкоду, заподіяну пасажирам, багажу визначають «Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу», затверджених наказом інфраструктури України №735 від 30.11.2012 р., які зареєстровані в Міністерстві юстиції України від 28.12.2012 р. за № 2219/22531.

Нормами спеціального законодавства, а саме Конвенцією для уніфікації деяких правил перевезень (Монреальською конвенцією), п.11 ч. 1 ст. 100 Повітряного кодексу України та Главою 4 Розділ XХVII Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу передбачено, що: «Перевізник не може виключити чи обмежити свою відповідальність за шкоду, яка спричинила загибель або тілесне ушкодження пасажира, за умов, зазначених у главі 1 цього розділу, сумою у розмірі 113100 СПЗ для кожного пасажира».

Сама ж відповідальність авіаперевізника обовязково страхується ч.1 ст. 117, ч. 3 ст. 118 Повітряного кодексу України.

При цьому суд бере до уваги позицію законодавця, який назвав Главу 4 Розділу XХVII «Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу», яка встановлює розмір, саме «Компенсація у випадку загибелі або тілесного ушкодження пасажирів», а також умови самого договору страхування, в п.1 Секції ІІ якого передбачено, що при настанні страхових випадків, страховик відшкодовує за застраховану особу (страхувальника) усі суми, які є компенсацією за випадкову шкоду життю та здоров'ю пасажирів застрахованого повітряного судна.

Крім того, якщо звернутися до п.14 Порядку і правил проведення обов'язкового авіаційного страхування цивільної авіації, то чітко вбачається, що законодавець під збитками розуміє не прямі збитки, а, в тому числі, рішення суду, за якими з авіаперевізника стягнуті грошові кошти на користь пасажирів або спадкоємців.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести страхову виплату при настанні страхового випадку.

Таким чином, враховуючи, що стягнута на користь позивача за рішенням суду компенсаційна страхова виплата не перевищує ліміт відповідальності, який встановлений договором страхування, позовні вимоги про стягнення 2080080 грн. підлягають задоволенню.

Також заслуговують на увагу обгрунтування позовних вимог про застосування до спірних правовідносин ст. 625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за прострочення грошового зобовязання.

Згідно зі ст.16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг (правова позиція ВСУ справа № 6-126цс14).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Отже, договір про надання послуг (зокрема, страхових) є складним зобовязанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобовязань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обовязку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Проаналізувавши норми ст. ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобовязання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У ч.3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобовязання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обовязок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розд. І «Загальні положення про зобовязання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобовязання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Саме до такого правового висновку дійшов ВСУ по справі № 6-49цс12.

З огляду на викладене суд вважає, що обовязок ПрАТ СК Гута-Україна сплатити на користь позивача компенсаційну страхову виплату є грошовим зобовязанням, в звязку з чим на ці правовідносини сторін поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Як було зазначено, рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 9 квітня 2014 року на користь позивача з авіаперевізника стягнуто 2080080 грн. страхової компенсаційної виплати, що на день прийняття рішення дорівнювало 113100 СПЗ з врахуванням 15000 грн., які були добровільно до прийняття рішення суду сплачені ТОВ Авіакомпанція Південні авіалінії на користь позивача.

З вказаного рішення суду вбачається, що ПрАТ СК Гута-Україна брала участь по справі в якості третьої особи та висловлювала свою думку щодо змісту позовних вимог, а саме, просила в позові відмовити.

Тобто, станом на 09.04.2014 року ПрАТ СК Гута-Україна не визнавала як суму вимог ОСОБА_1, так і правомірність її стягнення на користь ОСОБА_1

З огляду на це, суд приходить до висновку про те, що відповідальність ПрАТ СК Гута-Україна за прострочку у сплаті позивачу 2080080 грн. має відраховуватися саме з 09.04.2014 року, тобто з дня прийняття рішення суду яке набрало законної сили.

Суд не приймає доводи представника відповідача про те, що застосування ст. 625 ЦК України неможливо в звязку із тим, що зобовязання відповідача в Договорі страхування визначено в іноземній валюті.

Як вбачається із Договору страхування ліміт юридичної відповідальності за договором визначений в іноземній валюті.

Разом з тим, згідно п.1 Секції ІІ Договору страхування № 11-107-04-01/13 від 19 грудня 2012 року при настанні страхових випадків, страховик відшкодовує за застраховану особу (страхувальника) усі суми, які є компенсацією за випадкову шкоду життю та здоров'ю пасажирів застрахованого повітряного судна.

Згідно пп.а п.2 Секції II договору Страхувальник визнає страховим випадком виникнення у Застрахованої особи (за рішенням суду, господарського суду, що набрало чинності або відповідно до іншої процедури врегулювання позову, на яку дав письмову згоду Страхувальник) зобовязання сплатити усі суми, які є законною компенсацією шкоди (включаючи судові витрати, які Застраховані особи повинні будуть сплатити за рішенням суду) у відношенні випадкової шкоди життю і здоровю (включаючи смерть), які зазнали пасажири.

З аналізу вказаних умов Договору вбачається, що ПрАТ СК Гута-Україна зобовязана відшкодувати саме ті суми, які вказані в рішеннях суду, а рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 9 квітня 2014 року страхову компенсаційну виплату стягнуто в національній валюті гривні.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на день прийняття рішення національна валюта суттєво здешевшала, в взязку з чим збитки від інфляції склали 1480161,92 грн., які розраховано з урахуванням індексу інфляції в період з квітня 2014 року по грудень 2015 року та розміру компенсаційної страхової виплати 2008080 грн. (103,3% Х 103,8% Х 101,00% Х 100,40% Х 100,80% Х 102,90% Х 102,40% Х 101,90% Х 103,00% Х 103,10%Х105,30%Х110,80%Х114,00%Х102,20%Х100,4%Х99%Х99,2%Х102,3%Х98,7%102,0%Х100,7%) , а 3% річних за 661 день складають 109096,51 грн. (2008080 грн.Х 3% /100% /365 днів Х 661 день).

Оскільки затримка у сплаті основної суми відбулася з вини відповідача, то позовні вимоги про стягнення основної грошової суми з урахуванням індексу інфляції та 3% річних підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 6890 грн..

Керуючись ст.ст. 10,11,58,59,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гута Україна» від виконання умов Договору №11-107-04-01/13 обовязкового страхування відповідальності експлуатанта ПС/повітряного перевізника перед третіми особами, пасажирами, за багаж та ручну поклажу від 29 грудня 2012 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Гута-Україна» та Авіакомпанією «Південні авіалінії» у вигляді ТОВ, щодо невиплати ОСОБА_1 компенсаційної страхової виплати за тілесне ушкодження пасажира у розмірі 2008080 грн., встановленої рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2014 року.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гута Україна» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) - 3597338,43 грн. (три мільйони пятсот девяносто сім тисяч триста тридцять вісім грн.43 коп.), з яких 2008080 грн. - компенсаційна страхова виплата за тілесне ушкодження пасажира, встановлена рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09 квітня 2014 року, 1480161,92 грн. - інфляційні збитки та 109096,51 грн.- 3% річних .

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гута Україна» () на користь держави судовий збір у розмірі 6890 грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для третьої особи з дня отримання копії.

Суддя: