Провадження № 2/344/2179/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

20 січня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

09 грудня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області. У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зайнята доглядом за донькою. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, проте, на її погляд, може надавати їй матеріальну допомогу, але самовідсунувся від надання такої допомоги. Позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач у судові засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача, заперечення на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на якихґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 травня 2015 року, що набрало законної сили 08 червня 2015 року, розірваний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 лютого 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю ОСОБА_2 (а.с. 4-5).

Батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_3 (а.с. 3).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує належним чином, не надає матеріальну допомогу на доньку, яка є необхідною для нормального утримання.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у нього на утриманні, крім доньки ОСОБА_4, інших дітей не має, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, проте зобов'язаний надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту пред'явлення позову до суду, тобто з 09 грудня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218, 222-233, 292, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити у повному обсязі.

Стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.), щомісяця, починаючи з 09 грудня 2015 року до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко