Справа № 683/390/16-ц
16 травня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої - судді Завадської О.П.
при секретарі Васічевій О.В.
позивача ОСОБА_1
його представника - адвоката Гіппіуса О.Б.
третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про відшкодування моральної шкоди, з участю третьої особи на стороні позивача - ОСОБА_4,
Позивач, його представник - адвокат підтримали заявлені позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування. Не заперечили проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних в справі доказів.
Аналогічні пояснення в судовому засідання надала і третя особа.
Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Протокольною ухвалою Старокостянтинівський районний суд постановив заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача, його представника - адвоката, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 20 серпня 2014 року встановлено, що 06 листопада 2007 року між сторонами було укладено договір про іпотечний кредит № HMSWGI, на підставі якого позивач отримав кредит в сумі 200000 грн. зі сплатою 15 % річних з кінцевим терміном повернення 06 листопада 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язання по вказаному договору між банком та позивачем укладено іпотечний договір, посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу 07 листопада 2007 року за р. №735, згідно з яким позивач передав банку належне йому на праві власності майно, зокрема, житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться по АДРЕСА_1.

В серпні 2008 року невстановлені працівники банку підробили додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № HMSWGI від 06 листопада 2007 року, згідно якої банк надав позивачу кредит у розмірі 41322, 34 доларів США на строк з 06 серпня 2008 року по 06 листопада 2016 року для придбання нерухомості, шляхом перерахування коштів на рахунок позичальника.

Позивачем проводилось погашення кредиту щомісячними платежами відповідно до умов договору про іпотечний кредит № HMSWGI від 06 листопада 2007 року.

Зазначені обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, а саме: договором про іпотечний кредит № HMSWGI, укладеним 06 листопада 2007 року, іпотечним договором, посвідченим ОСОБА_5, приватним нотаріусом Старокостянтинівського нотаріального округу 07 листопада 2007 року за р. № 735, оригіналом додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № HMSWGI укладеної 06 серпня 2008 року, висновками експертиз № 39 і № 40 від 18 червня 2014 року, копією додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № HMSWGI від 06 листопада 2007 року.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № 39 від 18 червня 2014 року у зміст оригіналу додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № HMSWGI від 06 листопада 2007 року в нижній правій частині лицевої сторони кожного аркуша вносились зміни шляхом підчистки та травлення.

Надана суду першої інстанції представником банку додаткова угода до договору про іпотечний кредит від 06 серпня 2008 року не відповідає завіреним банком ксерокопіям додаткової угоди про іпотечний кредит від 06 серпня 2008 року, наданих представником банку разом із запереченнями на позовну заяву 15 квітня 2009 року та 18 травня 2009 року і, крім того, містить підчистки та травлення.

У червні 2008 року позивач відвідував відділення банку для вирішення питання щодо розміру відсотків по договору про іпотечний кредит, де він, довіряючи працівникам банку і не читаючи, підписав декілька документів.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що цими документами були заява про продаж іноземної валюти та заява про зміну валюти кредиту.

При цьому, заява про зміну валюти договору хоча і підписана позивачем, однак в ній вказано, що таке рішення прийняв ОСОБА_6. Даний факт свідчить про те, що позивач не був обізнаний зі змістом цієї заяви, і його волевиявлення на зміну валюти кредитного договору, що є однією з істотних умов договору, не було.

Суд вирішив:

-визнати недійсною додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № HMSWGI, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 06 листопада 2007 року.

-Зобов'язано публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» провести перерахунок внесених ОСОБА_1 щомісячних платежів відповідно до умов договору про іпотечний кредит № HMSWGI від 6 листопада 2007 року.

- Відмовлено в позові публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 16 січня 2015 року рішення Старокостянтинівського районного суду від 20 серпня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ

від 06 травня 2015 року рішення Старокостянтинівського районного суду від 20 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 16 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 04 вересня 2015 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним внесення змін до кредитного договору; за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 травня 2015 року.

Постановою Старокостянтинівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 30 січня 2016 року кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 від 01 липня 2015 року за фактом підроблення документів, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається зі змісту ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивач, звертаючись з вимогою про відшкодування моральної шкоди, вказав, що саме на підставі підробленої додаткової угоди про іпотечний кредит, відповідач неправомірно вимагав сплатити йому надуману кредитну заборгованість, оскільки він справно щомісячно сплачував необхідні платежі, та ще й з розрахунку до іноземної валюти, тоді як кредит був гривневий.

Для відновлення своїх майнових прав позивач неодноразово безрезультатно звертався до відповідача, який їх ігнорував і продовжував вимагати від нього сплачувати заборгованість по підробленій ними ж угоді. Така зухвалість змусила його звертатись до правоохоронних органів, що негативно відобразилось на його здоров'ї та здоров'ї його дружини ОСОБА_4, які є інвалідами відповідно 2 та 3 груп.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що позивачу та його дружині буди завдані душевні страждання протиправною поведінкою відповідача, працівники якого в серпні 2008 року без відома позивача підробили його підписи, виготовили додаткову угоду про іпотечний кредит, в якій змінили предмет договору, а саме розмір кредиту з 200000 грн. на 41322,34 доларів США, який вимагали повернути, завдали моральну шкоду.

При визначенні розміру завданої моральної шкоди суд врахував глибину душевних переживань позивача та його дружини, ступінь порушення способу їх життя, та керуючись вимогами розумності і справедливості вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 350000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ на користь ОСОБА_1 350000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" м. Дніпропетровськ на користь держави 5250 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя _________