Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Шкіря І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що ОСОБА_2 позичив ОСОБА_3 гроші у сумі 1500 доларів США. В підтвердження отримання у позивача коштів відповідач написав відповідну розписку. У зазначений строк 18.04.2015 р. відповідач гроші не повернув. Неодноразові звернення до боржника щодо повернення боргу в добровільному порядку ігноруються. До теперішнього часу борг позивачу не повернуто. Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 31530 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 08.06.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився неодноразово, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до поданого через канцелярію суду письмового клопотання відповідач ОСОБА_3 просив розгляд справи, призначений на 26.01.2016 р., відкласти та без нього не проводити по сімейним обставинам.

Подане відповідачем 26.01.2016 р. письмове клопотання про відкладення розгляду справи не містить поважних причин для відкладення розгляду справи і такі причини нічим не підтверджено. Враховуючи наявність відомостей, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, дане клопотання суд вважає безпідставним та необґрунтованим, а тому суд розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем ОСОБА_2 і відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким позивач ОСОБА_2 передав відповідачу ОСОБА_3 1500 доларів США, а відповідач зобовязався повернути позику до 18 квітня 2015 року, що стверджується письмовою розпискою відповідача, оригінал якої наданий суду для огляду в судовому засіданні представником позивача (а.с. 6).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками.

Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова розписка є належним доказом, що свідчить про укладення сторонами договору позики. Безгрошовість договору може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами.

За своєю юридичною природою договір позики є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобовязанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25 квітня 2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобовязання.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України докази повинні бути належними і допустимими. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач свої зобовязання за договором позики не виконав і суму в розмірі 1500 доларів США в обумовлений у договорі строк не повернув.

За таких обставин, враховуючи факт наявності у позивача оригіналу розписки, суд вважає, що позов є підставним і в судовому засіданні доведений та з відповідача слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 1500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 08.06.2015 р. еквівалентно 31530 грн. (1 долар США = 21.02 грн.).

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 315.3 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 1046, 1047 ЦК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у розмірі 31530 (тридцять одна тисяча пятсот тридцять) гривень та 315 (триста пятнадцять) гривень 30 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.