Номер провадження 2/754/1057/16
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2016 року року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань, просить визнати за нею право власності на об'єкт завершеного будівництва, а саме на АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.11.2015 року зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, в мотивувальній частині позову неодноразово вказується на порушення прав, не лише одної позивачки, а позивачів, хоча позов подано і підписано лише однією позивачкою: ОСОБА_1.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів того, про порушення прав, якого конкретно кола позивачів йдеться в мотивувальній частині позову.

Крім того, позов підписано позивачкою 16.11.2015 року, а до суду даний позов надійшов 17.11.2015 року.

З доданої до позову, копії нотаріально посвідченого попереднього договору від 19.08.2012 року вбачається, що основний договір сторони цього договору домовились укласти 28.08.2012 року за ціною: 50000 грн..

При подачі позову позивачка сплатила: 500 грн. - судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. У разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Ставка судового збору в даному конкретному випадку становить: за позовні вимоги майнового характеру: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ціна позову за позовні вимоги майнового характеру, визначається від дійсної вартості майна на час подання позову.

У порушення п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, в позові не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів того, що саме на час подання позову, дійсна вартість спірного майна становить саме: 50000 грн. та чим конкретно це підтверджується. Також, у позові не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів того, що на час подання позову позивачка позбавлена можливості з'ясувати дійсну вартість спірного нерухомого майна.

Ухвалу від 19.11.2015 року, позивачка отримала двічі: 08.12.2015 року і 15.12.2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи, двома зворотними поштовими повідомленнями.

У наданий строк, недоліки позову не були усунуті.

За таких обставин, позов слід вважати неподаним.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, позовну заяву з додатками до неї повернути позивачці.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: