Справа№592/6850/16-ц
Провадження №2-о/592/231/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум у складі головуючого Костенко В.Г.

народних засідателів Рябчикової С.М.,

ОСОБА_1

секретар Антуфьєва В.Ю.

з участю прокурора Бойко Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернувся з заявою про надання стаціонарної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, інвалід I групи. Заява мотивована тим, що 23.07.2016 року ОСОБА_2 за викликом опікуна повторно госпіталізована до гострого психіатричного відділення. Їй встановлений діагноз «Деменція внаслідок епілепсії». За висновком комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_2 у звязку психічним розладом потребує психіатричної допомоги для чого її необхідно госпіталізувати до стаціонару. Вважають, що без відповідного рішення суду це не можливо.

В судовому засіданні представник закладу, він же лікар-психіатр, підтримав заяву у повному обсязі. Зокрема зазначив, що ОСОБА_2 внаслідок психічного захворювання потребує стаціонарного лікування. Її поведінка шкодить їй самої.

Законний представник підтримав заяву.

ОСОБА_2 з заявою не погодилася але чому пояснити не змогла.

Прокурор вважає, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу підлягає задоволенню, так як для цього наявні всі підстави.

Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 1980 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, хворіє на психічне захворювання. У звязку з захворюванням їй встановлено I групу інвалідності. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 17.02.2015 року визнана недієздатною, справа №592/12159/14-ц. ОСОБА_3 призначено опікуном.

У звязку з психічним захворюванням ОСОБА_2 з 1980 року перебуває на обліку, неодноразово перебуває на лікуванні. Востаннє з 19.02.2016 року до 04.03.2016 року вона була госпіталізована до закладу.

23.07.2016 року ОСОБА_2 за заявою опікуна повторно госпіталізована до гострого психіатричного відділення ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер». Їй встановлений діагноз «Деменція внаслідок епілепсії».

За висновком комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 23.07.2016 року ОСОБА_2 у звязку з тяжким психічним розладом потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Така госпіталізація особи здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року N 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу за рішенням суду без її усвідомленої згоди, якщо її лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Госпіталізація особи до психіатричного закладу призводить до певних обмежень її прав.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 29, 55 Конституції України гарантують кожному право на недоторканість та неприпустимість обмежень свободи без відповідного рішення суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за своїм станом здоровя потребує лікування в умовах стаціонару. Таке лікування відповідає її інтересам та інтересам оточуючих.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10-11, 60, 213-215, 218, 234, 281 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити заяву головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер».

Госпіталізувати до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою, яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.Г. Костенко

Народні засідателі С.М. Рябчикова

ОСОБА_1