АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №638/1123/14-ц Головуючий суддя І інстанції Шестак О. І.
Провадження № 22-ц/790/1044/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Костюченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року за заявою представника ПАТ «Марфін Банк» про роз'яснення заочного рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 29.04.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

12 серпня 2015 року до районного суду звернулася представник «Марфін Банк» про роз'яснення резолютивної частини заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2014 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому послалася на те, що банк звернувся до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження, проте на адресу банку надійшла постанова від 05.04.2015р. про повернення виконавчого документа стягувачеві. Державний виконавець безпідставно вважає, що у боржника, ОСОБА_4, відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснення державним виконавцем відповідно до Закону заходи по розшук такого майна виявилися безрезультатними, право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику, ОСОБА_4, зареєстрована за іншим власником. Оскільки у заочному рішенні районного суду, на підставі якого було видано виконавчий лист стягувачеві, не зазначено, що квартира належить ОСОБА_4, порядок звернення стягнення на цей предмет іпотеки для державного виконавця є незрозумілим. Для банку також не зрозуміло, яким чином працівникам ВДВС виконати вказане рішення суду, оскільки банк впевнений, що на підставі цього рішення районного суду він має всі законні підстави звернути стягнення на предмет іпотеки, враховуючи, що до ОСОБА_3 перейшло право власності на предмет іпотеки і вона набуває статус іпотекодавця, про що також було зазначено в рішенні апеляційного суду Харківської області від 26.12.2012 року по аналогічній справі.

На підставі викладеного банк просив роз?яснити для працівників ВДВС, що реєстрація права власності на зазначену квартиру за відповідачем ОСОБА_3 не позбавляє банк права на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ст. 23 Закону України «Про іпотеку», а також - роз?яснити саму процедуру стягнення предмету іпотеки, якщо квартира, що належить ОСОБА_4, зареєстрована за іншим власником та роз?яснити, що банку надано право продажу квартири від свого імені на умовах та порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а також надано Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу вказаної квартири, передбачених законодавством України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року було задоволено заяву ПАТ «Марфін Банк» від 12.08.2015 року про роз?яснення заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд роз?яснив резолютивну частину, виклавши її наступним чином.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 00111rKH від 04.08.2008р., посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Погребняк Н.В. за реєстровим № 1182, а саме на предмет іпотеки - квартиру під АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6, з метою погашення заборгованості ОСОБА_7, що складає суму в розмірі 725 748,68 грн. на користь ПАТ «Марфін Банк».

Надати ПАТ «Марфін Банк» право продажу вказаної нерухомості від свого імені на умовах та порядку, викладеному в ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а також надати ПАТ «Марфін Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу вказаної квартири, передбачених чинним законодавством України.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. з кожного.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «Марфін Банк» у задоволенні заяви про ров?яснення резолютивної частини рішення, посилаючись на порушення судом норми ч. 1 ст. 221 ЦПК України, а саме: суд змінив зміст резолютивної частини рішення районного суду, вимоги банку про роз?яснення рішення є безпідставними і виходять поза межі розглянутого позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, що з'явилися до суду, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.221 ЦПК України: якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Задовольняючи заяву банку про роз?яснення рішення, суд виходив з того, що постановою заступника начальника Дзержинського ВДВС ХМУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 15.04.2015 року, винесеною при примусовому виконанні виконавчого листа № 638/1123/14-ц, виданого 03.03.2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з метою погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Марфін Банк» в розмірі 725748,68 грн., встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, право власності на квариру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_4, зареєстровано за іншим власником. У зв?язку з викладеним, постановлено зазначений виконавчий документ повернути стягувачу. В резолютивній частині заочного рішення від 29.04.2014 року, на підставі якого було видано виконавчий лист, не зазначено, що вказана квартира належить ОСОБА_4, внаслідок чого воно є незрозумілим в частині способу виконання працівниками ВДВС.

Суд правильно виходив з того, що ПАТ «Марфін Банк» має всі законні, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 38 Законом України «Про іпотеку» підстави звернути стягнення на предмет іпотеки,враховуючи, що до ОСОБА_3 перейшло право власності на предмет іпотеки і вона внаслідок цього набула статус іпотекодавця.

Однак при цьому суд не взяв до уваги, що вищевказаним заочним рішенням від Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2014 року, яке набрало законної сили, передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст. 38, а не 39 Закону України «Про іпотеку», тобто шляхом надання банку права продажу вказаної квартири від імені її власника, і примусовому виконанню таке рішення не підлягає, оскільки добровільно виконується самим банком шляхом укладення в нотаріальній формі відповідної угоди купівлі-продажу, з направленням отриманої від покупця суми на погашення заборгованості за договором кредиту. Інші доводи заяви за своїм змістом зводяться до роз'яснення змісту закону, а не рішення суду.

При таких обставинах у суду не було передбачених ст. 221 ЦПК України підстав для роз?яснення заочного рішення по цій справі.

Оскільки таким чином заява представника банку була вирішена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, то з передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав колегія суддів скасовує ухвалу суду і постановляє ухвалу про відмову у задоволенні заяви, за її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, ст.ст. 312, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника ПАТ «Марфін Банк» про роз'яснення заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.04.2014 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді колегії: