РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року, Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі судового засідання Никифоренко А.А.,

за участі: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Кременчукводоканал» про визнання незаконними дій, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з вищевказаним позовом. Зазначила, що між нею та відповідачем у 2005 році укладено договір про надання послуг водопостачання. Відповідач запропонував здійснити чергову повірку лічильника, у серпні 2014 року, за власні кошти позивача. Вважала, що повірку лічильника, відповідно до законодавства, зобовязаний здійснити КП «Кременчукводоканал» за його кошти.

Просила суд визнати незаконними дії КП «Кременчукводоканал», якими її зобовязано провести поточну повірку лічильника води, його демонтаж, монтаж та доставку за власні кошти. Зобовязати відповідача провести періодичну повірку лічильника води, демонтаж, монтаж, доставку та ремонт за його (відповідача) власні кошти та у строки, встановлені законодавством України.

У судовому засіданні позивач та ї представник позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти позову, просила відмовити у його задоволенні, надала суду письмові заперечення. Пояснила, що тариф на послуги водопостачання на час виникнення спірних правовідносин не включав у себе витрати на повірку лічильника, тому позивачу було запропоновано здійснити її за власні кошти. Також послалась на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 22.04.2015 у справі № 6-60цс15 за аналогічним позовом ОСОБА_4 до КП «Кременчукводоканал» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом установлено, що 07.09.2005 між позивачем та відповідачем укладено договір № 763 про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення у приватний будинок по вул. Говорова, 83 в м. Кременчуці. Згідно з Додатком від 31.01.2007 до Договору № 763 його п. 21.3 викладено у наступній редакції: «Контролювати установлені міжповірочні інтервали».

За місцем проживання ОСОБА_1 за вищевказаною адресою встановлено лічильник води, який перебуває на абонентському обслуговуванні у КП «Кременчукводоканал». Згідно з п. 21.3 Договору про надання послуг № 763 відповідач (виконавець) зобовязаний контролювати установлені міжповірочні інтервали.

Будь-яких доказів того, що вказаний лічильник є власністю відповідача суду не надано.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 на реєстрацію лічильника холодної води від 07.09.2011 та Акту КП «Кременчукводоканал» від 08.09.2011, за місцем мешкання позивача по вул. М. Говорова, 83 в м. Кременчуці Полтавської області, лічильник холодної води був повірений 30.08.2011, наступну дату повірки лічильника встановлено через три роки, а саме 30.08.2014.

У встановлений строк 30.08.2014 лічильних позивача не було повірено. З того часу, на неодноразові звернення позивача до відповідача щодо повірки лічильника за кошти останнього, ОСОБА_1 отримувала відмову та відповіді про необхідність повірки лічильника за її власні кошти, оскільки тариф на воду не включає в себе послуги повірки лічильника.

Остання відповідь на письмове звернення надана позивачу листом від 11.08.2015 № 10/6725.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» встановлено правила формування та оплати за послуги з повірки лічильників, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки здійснюється за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати понесені виконавцем включаються у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та сплачуються споживачем щомісячно.

До вищевказаного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у постанові від 07.02.2013 у справі № К/9991/29412/12, предметом розгляду якої було визнання частково незаконною вищевказаної постанови Кабінету Міністрів Українивід 01.06.2011 № 869.

Згідно з Додатком № 1 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 30.05.2014 № 631 (Структура тарифу на централізоване водопостачання Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради), тариф за надані відповідачем послуги водопостачання не включав у себе послуги повірки лічильників.

Як повідомив у ході розгляду справи представник відповідача з 01.01.2016 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг погодила нові тарифи, які вже включають в свою структуру оплату споживачами за періодичну повірку лічильників.

Таким чином, із досліджених судом у ході розгляду справи матеріалів та наданих пояснень убачається, що послуги повірки лічильника не оплачувались позивачем у складі тарифу на воду щомісячно.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 22.04.2015 у справі № 6-60цс15 за позовом ОСОБА_4 до КП «Кременчукводоканал» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, у період виникнення спірних правовідносин до 24.10.2014, (у даному спорі виникли у 30 серпні 2014 року з дати наступної періодичної повірки лічильника), проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватись за рахунок виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 24 цього Порядку (у редакції, чинній до 24 жовтня 2014 року - до дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 532) витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, у розрахунку на один квартирний засіб обліку води та теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення їх періодичної повірки, обслуговування і ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, до загальної вартості послуг.

Отже, як зазначено у вищевказаній постанові Верховного Суду України, у спірний період (до 24 жовтня 2014 року) проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Разом з тим, установивши, що виконавцем надання житлово-комунальної послуги - КП «Кременчукводоканал», до складу тарифів якого не включено послугу з періодичної повірки квартирних приладів обліку води, суд приходить до висновку про те, що у спірний період КП «Кременчуковдоканал», до якого ОСОБА_1 пред'явлено позов, не повинен нести перед нею відповідальності з відшкодування витрат на повірку засобів обліку води. Тому, у суду відсутні підстави уважати дії відповідача незаконними та зобовязувати його вчиняти дії.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 17, 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка