Провадження № 2/522/349/16
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

11 січня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВКФ «Ейрена-ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просив стягнути суму боргу за кредитним договором, заборгованості за відсотками, пені за прострочення тіла кредиту, пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 60520,12 доларів США, та судові витрати у сумі 3654,0 гривень, посилаючись на такі обставини. 12 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в іноземній валюті в розмірі 144025 доларів США зі строком користування кредитними коштами до 12 грудня 2018 року зі сплатою 13,4% річних за користування коштами. У якості забезпечення виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВКФ «Ейрена-ЛТД» 12 грудня 2007 року укладено договори поруки, відповідно до якого поручителі взяли на себе зобовязання солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання зобовязань за зазначеним кредитним договором. Позивач повністю та в строки виконав свої зобовязання за кредитним договором, однак відповідач, в порушення умов зазначеного договору ухиляється від належного виконання кредитних зобовязань.

Позивач звернувся до суду у порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що в частині позовних вимог до ВКФ «Ейрена-ЛТД» провадження слід закрити.

За правилом ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

При цьому, згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач, як кредитор, просив стягнути з ВКФ «Ейрена-ЛТД», як з поручителя ОСОБА_1 за окремим договором поруки, суму заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку.

Отже, спір в цій частині виник між юридичними особами ПАТ «УкрСиббанк» та ВКФ «Ейрена-ЛТД» з приводу виконання договору поруки, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 118 ЦПК України позивач має право обєднати в одній позовній заяві кілька вимог, повязаних між собою.

Відповідно до розяснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 пункту 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 розяснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути обєднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно повязані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке обєднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Наведене повною мірою узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 01.07.2015 року по аналогічній цивільній справі №6-745ц15 за позовом банку до позичальника та його поручителів, серед яких також були юридичні особи, згідно із якою у даному випадку спір у відповідній частині належить до виключної юрисдикції господарського суду.

З огляду на таке, компетенція цього суду згідно із ст. 15 ЦПК України на спір, що виник між сторонами, не поширюється, оскільки розгляд у цій частині проводиться за правилами іншого судочинства господарським судом.

Суд розяснює позивачу право звернутися за захистом свого права до відповідного господарського суду за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом.

Згідно п. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Суд роз'ясняє сторонам, відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. 15, п. 1 ст. 205 ЦПК України, ст. 1, ГПК України, СУД

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в частині позовних вимог до ВКФ «Ейрена-ЛТД» у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВКФ «Ейрена-ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ

ОСОБА_4

11.01.2016