"04" лютого 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 15.07.2012 року її чоловік ОСОБА_3, з яким вона перебувала в шлюбі з 27.11.1958 року, надав відповідачу в позику грошові кошти в сумі 24 600,00 грн. та 3 500,00 доларів США. Кошти мали були повернуті на першу вимогу. Факт отримання коштів підтверджується розпискою, написаною особисто відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті вона прийняла спадщину. Письмовою вимогою від 24.07.2015 року вона (позивач) просила відповідача терміново повернути їй гроші, але кошти так і не були повернуті. В телефонних розмовах відповідач не заперечувала отримання коштів та наявність боргу, але взяті на себе зобов'язання не виконана. У зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.
В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини, факти викладені в позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. У зв'язку з неявками відповідача не заперечував щодо заочного порядку розгляду справи. Додатково зазначив, що він особисто тричі розмовляв з відповідачем, вона підтвердила, що гроші брала, обіцяла повернути. За час перебування справи в суді відповідач до позивача не зверталася.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщалася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В суді встановлено, що 27.11.1958 року позивач перебувала в шлюбі з ОСОБА_3.
15.07.2012 року ОСОБА_2 написала розписку, в якій зобов'язалася повернути ОСОБА_3 24 600,00 грн. та 3 500,00 доларів США.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. 11.06.2013 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка.
24.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із письмовою вимогою про повернення наданих в борг грошових коштів. Отримана вимога ОСОБА_2 03.08.2015 року. Однак, кошти не повернуто до цього часу, чим порушила взяті на себе зобов'язання.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або пред'явлення вимоги до повернення, можуть боргові документи - розписка, акт передання та прийняття, розрахунок - фактура тощо.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті.
Враховуючи докази надані стороною позивача та вимоги законодавства суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим, та підлягає законодавству. Доказів на спростування доводів позивача відповідач до суду не надала.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 179,10 грн. (1 057,30 грн. і 121,80 грн.), дана сума має бути відшкодована відповідачем на користь позивача.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1049, 1218 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 15.07.2012 року в розмірі 24 600 (двадцять чотири тисячі шістсот) грн., 3 500 (три тисячі п'ятсот) доларів США, та судовий збір в розмірі 1 179 грн. 10 коп.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: