Рішення

іменем України

08 лютого 2016 року м.Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі: Шафатинській О.В.

з участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району про визначення часток,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району про визначення часток.

У позовній заяві посилається на ту обставину, що з 23 листопада 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. Від цього шлюбу вони мають двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак спільне подружнє життя між ними не склалося і рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.06.2014 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу вони продовжували проживати однією сім'єю, вести спільне господарство та виховувати дітей.

За час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 31.10.2005 року ними за спільні кошти було придбано індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, а також були приватизовані земельні ділянки площею 0,2500 га для обслуговування придбаного житлового будинку і господарських будівель та споруд, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.10.2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 і ведення особистого селянського господарства площею 0,4559 га, 0,4134 га та 0,5594 га відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки від 13.10.2011 року кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

Договори купівлі-продажу індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також Державні акти на право власності на земельні ділянки були оформлені на її чоловіка ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, право спадкувати яке мають їхні діти.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Тобто їй та покійному ОСОБА_2 належить по ? частині індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельних ділянок, що були набуті ними за час проживання у шлюбі.

Так як вона не є спадкоємицею і її частка у спільній сумісній власності не визначена, то з метою захисту своїх житлових і майнових прав та інтересів вона звернулася до суду про визначення часток за нею та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Про те, що індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, а також земельні ділянки для обслуговування придбаного житлового будинку і господарських будівель та споруд і ведення особистого селянського господарства є спільною сумісною власністю подружжя, свідчать рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.04.2014 року про розірвання шлюбі, договір купівлі-продажу житлового будинку від 31.10.2005 року, витяг з Державного реєстру правочинів від 31.10.2005 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок, державі акти на право власності на земельні ділянки, будинкова книга.

Просить визначити за ними, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, кожному по ? частці індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, та по ? частці земельних ділянок площею 0,2500 га для обслуговування придбаного житлового будинку і господарських будівель та споруд, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.10.2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 і земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,4559 га, 0,4134 га та 0,5594 га відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки від 13.10.2011 року кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4, що перебувають у спільній сумісній власності.

У попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову, просить справу розглянути у його відсутність.

Заслухавши пояснення позиваки, перевіривши матеріали справи, з урахуванням безумовного визнання позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії попереднього розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є безумовним, суд задовольняє позов повністю.

На підставі ст. ст. ст. 392, 1268, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 130, 174, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовільнити.

Визначити за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, кожному по ? частці індивідуального житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, та по ? частці земельних ділянок площею 0,2500 га для обслуговування придбаного житлового будинку і господарських будівель та споруд, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.10.2011 року, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, і земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства площею 0,4559 га, 0,4134 га та 0,5594 га відповідно до Державних актів на право власності на земельні ділянки від 13.10.2011 року кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4, що перебувають у спільній сумісній власності.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Головуючий: /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко