Провадження № 22-ц/779/164/2016
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

26 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 Маряни Романівни до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Маряни Романівни на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2015 року повернуто позовну заяву ОСОБА_2 Маряни Романівни до ОСОБА_4.

На дану ухвалу суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій не погоджується із висновком суду про те, що нею в позовній заяві не обґрунтовано позовні вимоги та не зазначено докази на підтвердження даних обставин, оскільки із змісту позовної заяви вбачається, що вона вказувала на докази в обґрунтування позову, зокрема те, що вона пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, обставини при яких дізналась про заповіт та про факт відмови нотаріуса видати їй свідоцтво про прийняття спадщини. Крім того, апелянт вказує на те, що вона також зазначала на інші докази по справі, а саме на пояснення свідка та відповідача. Також ОСОБА_2 зауважує, що відсутність у позовній заяві чи доданих до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки відсутність доказів є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для залишення позовної заяви без руху та визнання її неподаною. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених у ній.

ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не заперечив, покладаючись на розсуд колегії суддів.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 та відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не дотримано вимоги п.п.5,6, ч.2 ст. 119 ЦПК України та не долучено докази в обґрунтування заявлених позовних вимог. Однак, на думку колегії суддів, до такого висновку суд першої інстанції дійшов передчасно та без врахування дійсних обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 предявила до ОСОБА_4 позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки дізналась про наявність на її імя заповіту матері у жовтні 2014 року, і після звернення до нотаріуса про отримання свідоцтва про прийняття спадщини отримала відмову останнього видати їй таке свідоцтво. При цьому, позивач вказувала на докази в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема на копії заповіту, свідоцтва про смерть матері, свідоцтва про народження, про шлюб та договору дарування. (а.с.4). Однак, дані докази нею не було долучено до матеріалів справи.

Із змісту п. 7 постанови пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вбачається, що позовна заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Таким чином, враховуючи те, що позивач ОСОБА_2 в позовній заяві обґрунтувала свої позовні вимоги належним чином, однак не долучила вище перелічені докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про залишення даної заяви без руху та в подальшому визнав її неподаною і повернув позивачу.

Згідно з ч. 4 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин оскаржена ухвала суду першої інстанції не може залишатися в силі і підлягає до скасування з направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 307, 311, 313-315, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Маряни Романівни задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2015 року в даній справі скасувати, а матеріали за позовом ОСОБА_2 Маряни Романівни до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини направити до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_5