РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого- судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання права власності, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності посилаючись на те, що є власником 3/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, набутих за договором дарування від ОСОБА_3 Прийнята в дар частина домоволодіння не мала кухні та вигод, добудованих співвласником нерухомості самостійно за власний рахунок без виготовлення проектної і технічної документації. Звернення ОСОБА_1 до органів державного архітектурно-будівельного контролю з заявою про введення добудови в експлуатацію залишено без реагування. У зв'язку з цим він звернувся із позовом до Львівської міської ради про визнання права власності на належну йому частину будинку з урахуванням добудови. Вказує, що збільшена житлова площа відповідає усім встановленим державою вимогам, не порушує прав інших співвласників. Просить визнати за ним право власності на частину домоволодіння з урахуванням добудови.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги уточнили, просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частину будинку АДРЕСА_1 з урахуванням добудови.

Представник відповідача Львівської міської ради в судовому засіданні позов заперечив, просив відмовити в його задоволенні у зв'язку з відсутності дозвільної і проектної документації на будівництво.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до договору дарування від 6 липня 2007 року ОСОБА_1 є власником 3/5 індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1. Дане речове право зареєстроване у Реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №746 від 27 квітня 2006 року між співвласниками житлового будинку було розподілено приміщення домоволодіння, причому ОСОБА_4 за згодою з іншими співвласниками було виділено приміщення, позначені у технічному плані літерами 1-1;1-2;1-3;1-4;1-5;1-6;1-7;1-8;1-9;1-10;11-11, що у сукупності складають 3/5 житлового будинку. У подальшому саме ця частка була прийнята в дар позивачем по справі.

Згідно з технічним паспортом, виданим на належні ОСОБА_1 3/5 будинку, кухня, туалет, деякі інші приміщення, зведені без прийняття їх в експлуатацію. Таким чином, добудова дійсно споруджена для облаштування житла позивача кухнею та вигодами, приведення житла до встановлених вимог стосовно благо влаштованості.

Відповідно до висновку №4613 експертного будівельно-технічного дослідження для встановлення відповідності реконструкції частини будинку діючим будівельним вимогам від 30 січня 2015 року, проведеного експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, реконструкція квартири АДРЕСА_1, з двоповерховою прибудовою та надбудовою мансардного поверху, відповідає будівельним, санітарно-технічним та протипожежним нормам, зокрема: п.2.24, 2.27, 2.28, 2.31, 3.2, 3.6, 5.13, 5.31, ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», п. 5.9 ДБН В1.17-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», п.4.2, 8.3, 9.7, 10.4, 12.1.1 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». Реконструкція квартири АДРЕСА_1, з двоповерховою прибудовою та надбудовою мансардного поверху, не обмежує можливість використання іншими співвласниками даного будинку за його призначенням, так як влаштована до стіни будинку, яка примикає до даної квартири і не обмежує права інших співвласників житлового будинку в користуванні і можливості проведення ремонтно-будівельних робіт у разі н еобхідності, що відповідає п.4 ст.357 Цивільного кодексу України.

22 лютого 1974 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали нотаріально посвідчений договір про порядок користування жилим будинком АДРЕСА_1, у якому визначили й порядок користування присадибною земельною ділянкою пропорційно до частин, належних сторонам у праві власності на будинок. ОСОБА_4 як власнику половини домоволодіння відійшла в користування частина ділянки з північної сторони будинку. Таким чином спадкодавцеві позивача по справі та дарувальнику за договором від 6 липня 2007 року належала на праві користування частина ділянки, закріпленої за будинком і необхідної для його обслуговування.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, з урахуванням п. 18 «г» постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року »Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» до особи, яка придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку під придбаною нерухомістю без зміни її цільового призначення у розмірах, визначених договором. Якщо договором про відчуження будинку розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину ділянки, яка зайнята будинком, та на ту частину ділянки, яка є необхідною для обслуговування будинку.

Згідно із ст. 120 ч. 2 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, законним користувачем ділянки, належної дарувальнику після прийняття частину будинку в дар, став позивач по справі. Його статусу землекористувача не спростовує відсутність правопосвідчувальних документів на землю під забудовою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року «Перехідні положення» Земельного кодексу України, котрі зобов'язували користувачів земельних ділянок на праві постійного користування переоформити свої земельні права, визнані неконституційними. Зазначеним актом конституційного правосуддя по суті підтверджено правовий статус ділянок, наданих у постійне користування за законодавством, що діяло раніше.

Згідно із ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника або користувача ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що добудова споруджена на частині ділянки, закріпленої за будинком АДРЕСА_1, необхідної для обслуговування частини будинку, що є у власності позивача, зведена з дотриманням державних будівельних норм та не порушує прав інших осіб, зокрема співвласників будинку, перешкод для визнання права власності на це майно суд не вбачає.

Віідповідно до викладеного та керуючись ст. ст. 16 ч. п. 1 , 376, ЦК України, , ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частину будинку АДРЕСА_1 з урахуванням добудови.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дзеньдзюра С.М.