У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В., Рожина Ю.М.

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_2

7506 грн. матеріальної та 13 764 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 24000 грн. матеріальної та 500000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання про судовий збір.

В поданій на рішення апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на його незаконність в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн., оскільки суд не врахував його матеріальне становище та те що на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей. Вважає, що суд безпідставно не застосував положення ч.4 ст.1193 ЦК України.

Просить рішення в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. змінити, зменшивши суму стягнення до 100 000 грн.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд правильно виходив з того, що позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала в душевних стражданнях, перенесених внаслідок загибелі сина.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь душевних страждань і переживань позивача внаслідок смерті сина, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір завданої моральної шкодив сумі 500 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував матеріальне становище відповідача не заслуговують на увагу, оскільки шкода позивачу завдана вчиненням злочину, тому відповідно до ч.4 ст. 1193 ЦК України суд не має підстав для зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді :