Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2771/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.01.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого - судді Бак М.Д., при секретарі судового засідання - Лемак А.М., Дорда Д.В., з участю представника позивача - Барбашова М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18061,41 долар США, що за курсом 22,01 відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.07.2015 року складає 397531,63 грн. за кредитним договором № MKH0AN14900467 від 08.09.2008 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що згідно вказаного вище кредитного договору банк зобов"язався надати відповідачеві кредит у розмірі 20254,01 долар США на термін до 07.09.2015 року, а відповідач - повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості передбачалось здійснювати в такому порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

Він, позивач, виконав зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, шляхом надання відповідачеві кредиту у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не виконав зобов"язання за кредитним договором, оскільки не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв"язку з порушеннями зобов"язань відповідач станом на 23.07.2015 року має заборгованість в сумі 37444,54 долари США, яка складається з наступного: 14909,34 долари США - заборгованість за кредитом, 2,02 долари США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 22533,18 долари США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 20254,01 долар США, яка задоволена рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08.07.2009 року, різниця становить 17190,53 долари США, а також штрафи відповідно до договору: 11,35 долар США - штраф (фіксована частина), 859,53 долар США - штраф (процентна складова). Заборгованість до стягнення - 18061,41 долар США.

Представник позивача Барбашов М.А., який діє згідно довіреності № 761-О від 27.02.2014 року, в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Просить суд позов задовольнити.

Відповідач, будучи у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з"явився. Так, судові повістки надсилалися відповідачеві на адресу його місця проживання, зареєстровану у встановленому порядку, проте повернулися з записами кур"єра суду про відсутність відповідача за даною адресою (а.с. 27, 33). За правилами ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений відповідачеві належним чином. 09.12.2015 року від відповідача до суду поступила заява про відкладення розгляду справи (а.с. 143), у подальшому відповідач у судові засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся (а.с. 150, 176, 182). Відповідач причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не надходило, відтак суд на підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України прийшов до висновку про розгляд справи та ухвалення рішення за відсутності відповідача у заочному порядку, позивач проти заочного розгляду не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує таке питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно позовної заяви позовні вимоги обгрунтовано укладенням між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 08.09.2008 року кредитного договору № MKH0AN14900467 та тим, якими є зобов"язання сторін даного кредитного договору, невиконанням відповідачем зобов"язань за кредитним договором.

На підтвердження обставин, якими обгрунтовано позовні вимоги, зокрема, договірних відносин з відповідачем, позивачем додано до позовної заяви копію кредитно-заставного договору № MKH0AN14900467 від 08 вересня 2008 року (а.с. 9-13).

Згідно кредитно-заставного договору його предмет утворюють - кредит (п. 2.1) - банк зобов"язався надати позичальникові кредит у розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобов"язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору, кредит надається на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Також предмет договору утворює - застава (п. 2.2) - для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобов"язань за договором, позичальник надає банку предмет застави в заставу.

За умовами п. 4.4 кредитно-заставного договору погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до ст. 17.8 Договору, до складу яких входять платежі за винагородою (у випадку її наявності), процентами та кредитом. Згідно п. 4.5 договору для погашення заборгованості банк відкриває позичальникові транзитний рахунок. Позичальник здійснює погашення заборгованості (включаючи виплату боргу за кредитом, процентами, винагородою та усіма іншими платежами) шляхом внесення коштів на транзитний рахунок, з якого відповідні кошти списуються на користь банку.

Банк зобов"язався надати кредит на умовах договору (п. 6.1.1.), відкрити транзитний рахунок (п. 6.1.2), направляти на погашення заборгованості кошти, що надійшли на транзитний рахунок (п. 6.1.4) та ін. Позичальник взяв на себе зобов"язання використати кредит на цілі, зазначені в ст. 17.1.3 договору (п. 6.2.1), погасити кредит в порядку, в сумах і в строки, передбачені кредитно-заставним договором (п. 6.2.4.) та ін. Зокрема, кредитно- заставним договором передбачено таке поняття як подія дефолту, наслідки її настання для банку та позичальника, порядок та умови звернення стягнення на предмет застави тощо.

Відтак, позовні вимоги обгрунтовано укладенням між сторонами кредитного договору, проте дану обставину не підтверджено доказами, оскільки до позовної заяви додано копію кредитно-заставного договору. Умови зазначеного договору містять відмінності від тих договірних умов, які наведені позивачем у позовній заяві в якості умов кредитного договору.

Щодо наявності заборгованості, то у позовній заяві вказано, що така виникла у зв"язку із порушенням відповідачем зобов"язань за кредитним договором, проте, як вказувалося вище, докази укладення між сторонами кредитного договору, його умов відсутні, а заборгованість за договором може виникнути лише в результаті невиконання чи неналежного виконання договірних умов.

Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності та взаємозв"язку за правилами ст. 212 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що обставина, якою обґрунтовано позовні вимоги, щодо укладення між сторонами кредитного договору не мала місце з огляду на те, що не підтверджена дослідженими судом доказами, наданими позивачем, відтак позов є недоведеним, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 169, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

у позові публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Відповідачем може бути подано до Виноградівського районного суду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повне рішення суду виготовлено 02.02.2016 року.

ГоловуючийМ. Д. Бак