АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/994/16 Справа № 189/2270/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Лукінова К. С. Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року по справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Найдьон» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», треті особи - відділ держземагенства у Покровському районі Дніпропетровської області, Державна реєстраційна служба Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису в державному реєстрі прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року СФГ «Найдьон» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між СФГ "Найдьон" та ОСОБА_2, як власником земельної ділянки, загальною площею 6,100 га. 12.01.2007 року був укладений договір оренди земельної ділянки, строком до 30.11.2010 року. 12.01.2007 року вказаний договір зареєстрований у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що в Державному реєстрі вчинено запис за номером №58. 14.12.2009 року було укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди та зареєстровано у Покровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що в Державному реєстрі вчинено запис за номером НОМЕР_1 від 08.06.2010 року. Сторони вказаного договору до цього часу виконують умови договору оренди землі. Позивач до цього часу використовує вказану земельну ділянку у власній діяльності, та сплачує власнику орендру плату, що передбачена умовами договору оренди землі. У вересні 2015 року позивачу стало відомо, що, незважаючи на наявність чинного договору оренди, без припинення його дії, ОСОБА_2 було підписано з ТОВ "Відродження" інший договір оренди цієї ж земельної ділянки, на підставі чого ТОВ "Відродження" здійснило державну реєстрацію права оренди в державній реєстраційній службі Васильківського РУЮ Дніпропетровської області 10.09.2015 року, однак передача земельної ділянки в натурі не відбулася, оскільки вона продовжує використовуватись СФГ "Найдьон". Тому позивач просив, з урахуванням уточнень, визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 28.08.2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Відродження", зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстровий запис № 24317329 від 10.09.2015 року; скасувати рішення № 24317329 від 10.09.2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстровий запис № 24317329 від 10.09.2015 року; стягнути з відповідачів на користь СФГ "Найдьон" судові витрати по справі.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року позов задоволено частково. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 28.08.2015 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Відродження». Скасовано рішення № 24317329 від 10.09.2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасувавши в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстровий запис від 10.09.2015 року. З відповідачів на користь позивача стягнуто судові витрати у загальній сумі 1218,0 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач ТОВ «Відродження» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в який, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України. Зокрема, відповідачка ОСОБА_2 про слухання справи 20.01.2016 року повідомлена належним чином 12.12.2015 року, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи; однак, до суду не з»явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6.100 гектарів, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_2 (а.с.7).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 12.01.2007 року, укладеного між СФГ «Найдьон» та ОСОБА_2, остання передала в оренду належну їй земельну ділянку розміром 6.100 га СФГ «Найдьон» для сільськогосподарського використання. Строк дії даного договору - до 30.11.2010 року (а.с. 5). За додатковою угодою до договору оренди від 12.01.2007 року, що укладена 14.12.2009 року, строк дії договору становить до 30.11.2020 року (а.с. 6).

Відповідно до витягу з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, наявний запис за № 383, за яким зареєстровано 08.06.2010 року договір оренди спірної земельної ділянки за НОМЕР_1 зі строком дії до 30.11.2020 року (а.с. 18).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.10.2015 року, зареєстровано договір оренди вищевказаної земельної ділянки та внесено його до Державного земельного кадастру, що укладений між СФГ «Найдьон» та ОСОБА_2, встановлено дату реєстрації речового права - 08.06.2010 року і встановлено строк дії речового права - 10 років (а.с. 29 - 31).

Згідно відомостей про отримання орендної плати за 2010 - 2015 роки, ОСОБА_2 отримувала в СФГ «Найдьон» орендну плату за договором оренди належної їй земельної ділянки (а.с. 33 - 104). Дані факти не заперечуються представником апелянта у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що стверджується журналом та звукозаписом процесу.

Доказів розірвання чи визнання недійсним договору оренди землі та додаткової угоди до нього, укладених між СФГ «Найдьон» та ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, проведено державну реєстрацію договору оренди від 28.08.2015 року укладеного між ТОВ «Відродження» та ОСОБА_2, зі строком дії - 31.12.2022 року (а.с. 24).

Згідно договору оренди земельної ділянки від 28.08.2015 року між ТОВ «Відродження» та ОСОБА_2, укладено договір оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки розміром 6.100 га, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, зі строком дії 7 років до 31 грудня останнього року оренди (а.с. 110 - 111).

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24317329 від 10.09.2015 року, вирішено провести державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за суб'єктом ТОВ «Відродження» (а.с. 112).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.15, 20, 24 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 202, 203, 215, 525, 526, 627, 638 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання договору оренди земельної ділянки розміром 6.100 га, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, укладеного 28.08.2015 року між ТОВ «Відродження» та ОСОБА_2 недійсним. В цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги відповідача ТОВ «Відродження» щодо відсутності волевиявлення відповідачки ОСОБА_2 на укладання додаткової угоди між нею та СФГ «Найдьон» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки є недоведеними та спростовуються матеріалами справи. Клопотання про надання відповідних доказів, витребування їх судом чи призначення судової експертизи - представником апелянта не заявлено, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Колегія звертає увагу, що відповідачка ОСОБА_2 систематично вчиняла дії, які свідчать про визнання нею умов договору оренди з позивачем від 12.01.2007 року та додаткової угоди до нього від 14.12.2009 року - по 2015 рік включно отримувала від позивача відповідну орендну плату.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не з'ясовано чи було набуто СФГ «Найдьон» право оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки - також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дані доводи були предметом дослідження суду першої інстанції, їм надана належна правова оцінка.

Колегія зауважує, що позивач не є стороною оспорюваного договору оренди, однак даний договір від 28.08.2015 року порушує права позивача-орендаря на оренду належної ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6.100 гектарів, яка розташована на території Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, оскільки оспорювний договір стосується тієї ж самою земельної ділянки та збігається за часом з періодом дії договору оренди, який існує між позивачем та власником ОСОБА_2 Отже, селянське (фермерське) господарство «Найдьон» є належним позивачем у даній справі.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про скасування рішення № 24317329 від 10.09.2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстрового запису від 10.09.2015 року, - суд першої інстанції не врахував, що рішення суду за результатами розгляду спору між позивачем і відповідачем не може прямо зачіпати прав та обов»язків третьої особи; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не є стороною спірного матеріального правовідношення. Державна реєстраційна служба не була залучена до участі у справі в якості співвідповідача. Оскільки суд першої інстанції наведені обставини до уваги не взяв, оскаржуване рішення у вказаній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні даних позовних вимог.

Виходячи з положень ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині розподілу судових витрат з ухваленням у вказаній частині нового рішення про стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача судового збору у розмірі по 609,0 грн.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - частковому скасуванню з ухваленням нового рішення у скасованій частині

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» - задовольнити частково.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2015 року в частині скасування рішення №24317329 від 10.09.2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстрового запису від 10.09.2015 року та в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" і ОСОБА_2 на користь селянського (фермерського) господарства "Найдьон" 1218,00 грн. судового збору - скасувати.

В задоволенні позовних вимог селянського (фермерського) господарства «Найдьон» про скасування рішення №24317329 від 10.09.2015 року Державного реєстратора прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування в Державному реєстрі прав на нерухоме майно реєстрового запису від 10.09.2015 року - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження" та ОСОБА_2 на користь селянського (фермерського) господарства "Найдьон" судові витрати по 609 (шістсот дев»ять) грн. 00 коп., з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді