АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/4175/15-ц
Провадження № 22-ц/792/257/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого судді Переверзєвої Н.І.

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.

секретар Дубова М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду і просив визнати за ним право власності на автомобіль марки Фольксваген-Гольф, 1997 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду від 12 листопада 2015 року позов залишено без руху і запропоновано в пятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме: вказати ціну позову, зазначити вартість автомобіля і докази на її підтвердження та сплатити судовий збір.

07 грудня 2015 року постановлена ухвала про визнання позовної заяви ОСОБА_1 неподаною і повернення її заявнику разом із доданими до неї документами, у звязку із не усуненням недоліків.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 означену ухвалу вважає незаконною, просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, суд не перевірив факту і не впевнився у сплаті ним судового збору через Приват24, що не заборонено законом і виключає можливість отримання ним квитанції. Крім того, суд не врахував, що на день предявлення позову неможливо встановити точну вартість спірного автомобіля, отже суд сам мав встановити розмір судового збору, а не вимагати від позивача надати докази вартості автомобіля і повертати позовну заяву. До того ж, він подав до суду квитанцію про сплату судового збору, а вимога про надання саме оригіналу є безпідставною. Крім того, подання доказів можливе на наступних стадіях процесу, тому із вищенаведених підстав суд був не вправі залишати позов без руху, а потім повертати позовну заяву позивачеві.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

_________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22ц/792//16

Доповідач Переверзєва Н.І. Категорія ухвала

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін,

якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява, зокрема, повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно вимог ст. 121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вказаних вимог, то постановляється ухвала про залишення заяви без руху з наданням строку для виправлення недоліків. При невиконанні вказівок судді в установлений строк, позовна заява визнається неподаною і повертається позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на автомобіль. При цьому, він не зазначив ціни позову, не визначив вартості спірного автомобіля і не подав квитанцію про сплату судового збору. Із посиланням на недотримання вимог ст. 119 ЦПК України щодо форми і змісту позовної заяви, а також несплатою судового збору, позовна заява ухвалою судді від 12 листопада 2015 року була залишена без руху і позивачеві запропоновано в пятиденний строк з дня її отримання усунути визначені в описовій частині недоліки позовної заяви, а саме: вказати ціну позову, зазначити вартість автомобіля і докази на її підтвердження та сплатити судовий збір. Копія означеної ухвали згідно рекомендованого повідомлення отримана ОСОБА_1 24 листопада 2015 року. Станом на 07 грудня 2015 року у суду були відсутні відомості щодо виконання вказівок судді, тому в означений день постановлена ухвала про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачеві.

Як слідує із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1, він сам не заперечує факту неотримання і не направлення на адресу суду 1 інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору, лише посилається про вчинення ним такої дії через термінал самообслуговування Приват24, при цьому навіть не зазначає дату здійснення такої операції, і відносить саме до обовязку суду перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Однак, правомірність таких його доводів спростовуються розясненнями, що містяться в п. 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. N 10 „ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах , згідно яких законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року N 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання України платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року N 22 (зі змінами).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином за відсутності оригіналу квитанції про сплату ОСОБА_1 судового збору, суд не може перевірити зарахування судового збору за розгляд поданої ним позовної заяви про визнання права власності на автомобіль, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Крім того, апелянт безпідставно відносить до обовязку суду визначити вартість спірного автомобіля і ціну позову і на підставі цього встановити розмір судового збору.

Відповідно до розяснень п.16 вищеназваної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування( у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною пятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обовязок покладається на позивача ( у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнання договору недійсним згідно з частинами пятою статті 216 ЦК).

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд ( частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Таким чином, закон покладає обовязок саме на позивача при зверненні до суду подати оригінал квитанції про сплату судового збору, визначити ціну позову і зазначити вартість автомобіля, ці вимоги ним не виконані і не усунуті недоліки позовної заяви, отже оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального закону і підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає. ОСОБА_1 не позбавлений можливості захистити свої права після належного оформлення позовної заяви із дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при предявленні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.І.Переверзєва