Суддя Бугера О. В.
Провадження № 2/644/754/16
04 лютого 2015 року м.Харків
Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого - судді Бугери О.В.,
при секретарі - Ілові А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою, -
Позивач, ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, звернулася до суду з вказаним позовом та просить на її користь стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 1783891,15 грн., яка складається з основної суми боргу в розмірі 1640556,00 грн., та 3% річних з простроченої суми в розмірі 143335,15 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 6090,00 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, але її представник ОСОБА_2, подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
Ухвалою суду від 04.02.2015 року, Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмової формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Той факт, що між сторонами був укладений договір позики підтверджується розпискою від 15.03.2012 року, написаною власноручно відповідачем та засвідченою її підписом. За таких умов, сторони визначили зобов'язання, яке підлягає виконанню та строк його виконання, до 31 грудня 2012 року. /а.с.24/
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.
У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-63 цс13 (постанова від 18 березня 2013 року), яка відповідно частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цім Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, він, на підставі ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи зі строку невиконання відповідачем свого зобов'язання тривалістю 1063 дні, а саме за період з 31.12.2012 року по 30.11.2015 року сума 3 % річних від простроченої суми складає 143335,15 грн. (1640556,00 *0,03*1063/365=143335,15). Відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором позики не виконує з 31.12.2012 року, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо стягнення 3% річних від простроченої суми у розмірі 143335,15 грн., тобто в межах заявлених позовних вимог.
Таким чином, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд задовольняє позов та стягує з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 1640556,00 грн., та 3% річних з простроченої суми в розмірі 143335,15 грн.
Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв'язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 6090,00 грн., який документально підтверджений відповідними документами.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 533, 625, 1046, 1047-1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 80, 88, 146, 213- 215, 224- 225 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер не відомий, на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 15.03.2012 року в розмірі 1783891 (один мільйон сімсот вісімдесят три тисячі вісімсот дев'яносто одна) гривня 15 копійок, яка складається з основної суми боргу в розмірі 1640556,00 грн., та 3% річних з простроченої суми в розмірі 143335,15 грн.
Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер не відомий, на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 6090 (шість тисяч дев'яносто) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: суддя О.В. Бугера