Справа № 306/2022/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду від 27 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Свалявської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

27 серпня 2015 року, ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 та Свалявської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Свалявського районного суду від 27 жовтня 2015 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду та подав апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування такого та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Мотивує свої вимоги тим, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, що призвело до порушення судом норм процесуального та матеріального права.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились. ОСОБА_1 надіслав суду довідку № 112 від 14.01.2016 року з якої вбачається, що перебуває на полігоні в м. Яворів. ОСОБА_2 повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду, заяви про відкладення розгляду справи суду не подала. Свалявська міська рада не з'явилась, яка повідомлялась належним чином про час та місце судового розгляду. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, та дослідивши матеріали справи й перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступних мотивів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені, певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є, факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та неправильного застосування норм процесуального права, не повно з'ясовано обставини справи, що мають значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Проте такі доводи апеляційної скарги не узгоджуються з вимогами норм матеріального права, та висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла, ОСОБА_3 на території Російської Федерації, яка являлась матір'ю ОСОБА_1. Після якої відкрилась спадщина на частину квартири в АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на частку в квартирі АДРЕСА_1, що стверджується Свідоцтвом на право власності на квартиру, а.с. 5.

У липні місяці 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Свалявської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини.

За правилами ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Проте, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 зазначав те, що був необізнаним у питаннях прийняття спадщини, і як йому пояснили, повинен був збирати документи на відкриття спадщини, які слід було подати до державного нотаріуса, та, що строків на це немає. Поки збирав належні докази, зокрема, свідоцтво про смерть, то строк на прийняття спадщини передбачений ст. 1270 ЦК України пропустив із поважної причини.

Виходячи з роз'яснень наведених в абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві, відповідачка ОСОБА_2 постійно проживала із ОСОБА_3, а тому, прийняла спадщину.

У своєму клопотанні-поясненні, відповідачка ОСОБА_2 зазначає, що як єдина особа, яка в цілому прийняла спадщину за ОСОБА_3 за законом, а тому, відмовляється від 1/2 частини прийнятої спадщини на користь ОСОБА_1.

Із цього приводу в абзаці 1 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Із зазначеного вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 у даному випадку, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві, зокрема, позивачу за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

Зазначене не перешкоджає набути позивачу частину спадкового майна в порядку укладення відповідачкою ОСОБА_2 відповідного правочину на його користь.

Тоді як наведені позивачем обставини із приводу пропуску строку для прийняття спадщини не можна визнати поважними, так-як не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по своєчасному зверненню із заявою про прийняття спадщини.

Інших же причин з якими пов'язується поважність пропуску строку на прийняття спадщини, позивачем не наведено.

Посилання позивача на ту обставину, що суд першої інстанції належним чином не повідомив про час та місце судового розгляду відповідачку ОСОБА_2 не можна визнати достатньою підставою для скасування рішення, і це при тім, що суд не вирішував відносно неї будь-яких її прав чи обов'язків.

Як зазначено в ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 ЦПК України - не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зазначене в сукупності свідчить про те, що наведене позивачем процесуальне порушення не являється підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, та застосував до них норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

А звідси, доводи позивача не спростовують висновків суду першої інстанції та обставин встановлених апеляційним судом, а тому, колегія суддів у відповідності до вимог передбачених статтями 213 і 308 ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Ураховуючи наведене та керуючись вимогами статей 307, 308, 314, 316 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 27 жовтня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ____________________ Судді : ____________________

____________________