У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» предявило позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.12.2007 року станом на 30.11.2015 року у розмірі 3300 доларів США, що за курсом НБУ від 30.11.2015 року складає 78 804,00 грн. і судові витрати, мотивуючи тим, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання.

Разом з позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» заявило клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме і нерухоме майно відповідача, а саме квартиру загальною площею 67,3 кв.м., житловою площею 43,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони будь яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення, направлення до Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України заяви про реєстрації обтяжень на все рухоме і нерухоме майно відповідача, а також обмеження ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань шляхом заборони відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб видавати проїзні документи відповідачу, та вилучення у нього наявних проїзних документів/паспортів.

Розглянувши заяву ПАТ КБ «Приватбанк» суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пунктами 1,2 частини 1 статті 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6, ч. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань. Суд вважає, що з метою захисту конституційних прав і свобод людини, застосування такого обмеження права громадянина України на даній стадії судового розгляду є недоцільним. Воно може бути здійснено на стадії виконання рішення суду, про що ідеться в Указі Президента України „Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів від 24.03.2008 р. № 261/2008.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення» від 22.12.2006 року № 9 вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, заявником не наведено підстав, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, необґрунтовано необхідність його застосування, не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, необґрунтовані підстави обмеження права відповідача у виїзді за кордон, а сам по собі факт невиконання ним зобовязань, не може бути безумовним для обмеження його в даному праві, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя І.О. Шепетко