Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 22-ц/778/426/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами задоволено частково.

Припинено право ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на отримання від ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року.

Звільнено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер) від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звільнено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) від сплати на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 за 12 місяців 2014 року у розмірі 9 259, 20 гривень. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.09.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року у цій справі змінено в частині звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зазначено вважати правильним: «Звільнити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) від сплати на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 за шість місяців 2014 року у розмірі 3250,88 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в яккій просив суд припинити право ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2014 року на отримання аліментів та звільнити ОСОБА_4 з 01.01.2014 року від сплати аліментів, оскільки в судовому засіданні встановлено, що з 01.01.2014 року діти проживають разом з батьком ОСОБА_4.

Додатковим рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Ухвалено додаткове рішення по цій справі, за яким припинено право ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 01.01.2014 року на отримання від ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року.

Звільнено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер) з 01.01.2014 року від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На вказане додаткове рішення суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З матеріалів справи слідує, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2015 року припинено право ОСОБА_3 на отримання від ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року.

Звільнено ОСОБА_4 від сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2012 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дітей, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Звільнено ОСОБА_4 від сплати на користь ОСОБА_3 заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 за 12 місяців 2014 року у розмірі 9 259, 20 гривень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може заззаявою осіб, які беруть участь у справі, або із власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони довали докази і давали пояснення , не ухвалено рішення.

Однак ОСОБА_4 позовної вимоги про припинення права на отримання аліментів від нього та про звільнення його від сплати аліментів саме з 01.01.2014 року заявлено не було / т.1 а.с. 2-5 /, а суд згідно норм ст. 11 ЦПК України розглядає справу лише в межах заявлених вимог позивачем.

Крім цього, постановляючи додаткове рішення про припинення права на отримання аліментів від ОСОБА_4 та про звільнення його від сплати аліментів з 01.01.2014 року, судом не було враховано, що вказане питання вже було вірішено рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.09.2015 року.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 24.09.2015 року при встановлені проживання з січня 2014 року неповнолітніх дітей з ОСОБА_4 звільнено останнього від сплати на користь ОСОБА_3 заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей за шість місяців 2014 року у розмірі 3 250,88 грн.(січень-червень 2014 року) та вказано про здійснення ним сплати аліментів за липень-грудень 2014 року / т.1 а.с. 211-215 /.

Отже цим судовим рішенням апеляційної інстанціїфактично вирішено питання про припинення права на отримання аліментів від ОСОБА_4 та про звільнення його від сплати аліментів за січень-червнеь 2014 року з залишенням за ним такого обовязку за липень-грудень 20104 року.

За ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки додатковим рішенням суду вирішено вимоги, які не було заявлено у позові та щодо яких судовим рішенням апеляційної інстанції встановлено інші обставини, які не підлягають повторного доказування, додаткове рішення підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення у цій справі додаткового рішення про визначення дати припинення права на утримання з нього аліментів та дати звільнення ОСОБА_4 від сплати заборгованості за аліментами.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року у цій справі скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 Вікторивича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про припинення права на утримання аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: