Справа № 441/940/16-ц
У х в а л а

"29" липня 2016 р. суддя Городоцького районного суду Львівської обл. Українець П.Ф., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Галичанівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання права власності на будинковолодіння та земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась із позовом до Галичанівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання за нею права власності на будинковолодіння на вул. Центральна, 16 у с. Галичани Городоцького р-ну Львівської обл. та земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства площею 1,73 га, що на території Галичанівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, що помер 10.03.1998р.

Цей позов подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України і зокрема.

Ставка судового збору за подачу до суду позовної заяви майнового характеру становить один відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачкою оплачено 709 грн. судового збору, згідно квитанції № 22 від 15.07.2016р.

Між тим, із змісту позову і доданих матеріалів неможливо встановити вартість спірної земельної ділянки (паю), на час звернення з позовом до суду, право власності на яку просить позивачка, а це позбавляє суд можливості правильно визначити розмір судового збору.

Так, за положеннями ст.ст. 15, 392 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.ст. 3, 15 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Між тим, із змісту позову неможливо встановити яким чином Галичанівська сільська рада Городоцького р-ну Львівської обл. порушує, не визнає або ж оспорює права позивачки.

Із матеріалів справи убачається, що спірний будинок 1958 року забудови.

На 1958р. питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відпровідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житловихбудинків, які визначали умови та правові наслідки будівництва.

За вищевказаним законодавством підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію.

Означена позиція викладена у правовому висновку Верховного суду України від 18.12.2013р. (справа 6-137цс13).

Із змісту позову та матеріалів справи неможливо встановити коли спірний житловий будинок введений у експлуатацію.

Наведене підстава до залишення позову ОСОБА_1 без руху і надання позивачці терміну на усунення її недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, -

у х в а л ю ю :

позовну заяву ОСОБА_1 до Галичанівської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання права власності на будинковолодіння та земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Зобовязати позивачку на протязі пяти днів, з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позову, що наведені в описовій частині такої.

У випадку якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті позивачем протягом вказаного вище часу, позов вважати таким, що не підлягає розгляду та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Українець П.Ф.