Провадження № 2/127/821/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:головуючого судді Саблука С.А.,

при секретарі Кушнір А.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.09.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом відповідач не виконала, в зв'язку з чим, станом на 05.07.2015 року має заборгованість в розмірі 3487,61 грн., яка складається з: 969,36 грн. - заборгованість за кредитом; 1558,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 555,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 154,17 грн. - штраф (процентна складова). Вказані обставини й стали підставою звернення до суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, в якій останній зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Крім того, ОСОБА_2 подала клопотання у якому просила відмовити в задоволенні позову в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.09.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно письмового розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором станом на 05.07.2015 року становить 3487,61 грн., та складається з: 969,36 грн. - заборгованість за кредитом; 1558,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 555,82 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 154,17 грн. - штраф (процентна складова).

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилається на те, що позивачем при зверненні до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 пропущено строк позовної давності, в зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позову.

При вирішенні питання щодо застосування строків позовної давності до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З урахуванням наведених норм початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою.

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеного в ухвалі суду від 06.11.2013 року під час розгляду справи № 6-116цс13, початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

Так, згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.09.2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 останній платіж було здійснено відповідачем 25.10.2012 р. в сумі 59.94 грн.

Проте, згідно довідки про звільнення № 011730, ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 04.11.2011 р. по 06.06.2014 р. звідки звільнений на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 29.05.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи відсутність у матеріалах справи розгорнутого розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_1 у період з 04.11.2011 р. по 06.06.2014 р. не міг здійснювати платежі за кредитним договором, що дає підстави вважати вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» такими, що заявлені поза межами строку позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України, а відтак суд вбачає підстави для відмови в їх задоволенні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційнаскарга на рішення суду подаєтьсяпротягом десяти днів з дня йогопроголошення.

Суддя: