САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/1303/16-ц
Провадження № 2/206/448/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"21" липня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Самарський РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області,ОСОБА_1 міська рада про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком №50 по вул.. Дачна в м. Дніпропетровську та зобовязати зняти їх з реєстраційного обліку за цією адресою, мотивуючи тим, що 07 березня 1995 року ним було придбано за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дачна,50. За даною адресою домоволодіння 17.02.2009 року ним була зареєстрована його донька ОСОБА_3, а згодом 01.10.2010 року її чоловік ОСОБА_4 Відповідачі фактично мешкали у належному йому будинку до середини 2012 року. Десь у серпні вересні 2012 року відповідачі полишили територію України для подальшого мешкання до ОСОБА_5, не вживши передбачених чинним законодавством заходів щодо зняття з реєстрації за місцем проживання. З цього часу відповідачі у будинку не мешкають, їх особистих речей, документів, іншого майна у належному йому домоволодінні не зберігається. Факт реєстрації відповідачів у будинку змушує його нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а також обмежує можливості вільно розпоряджатися своїм майном.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я», оскільки місце мешкання їх не відоме. На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідачі вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи.

Треті особи явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухав доводи представника позивача, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач ОСОБА_2 є власником домоволодіння №50 по вул. Дачна в м. Дніпропетровську, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.6-7).

Як вбачається з копії домової книги (а.с.14-30) відповідачі: ОСОБА_3 з 26.02.2009 року та ОСОБА_4 з 07.10.2010 року, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що відповідач ОСОБА_3 є донькою позивача, а відповідач ОСОБА_4 є зятем позивача. Відповідачі є громадянами ОСОБА_5.

В ході судового розгляду судом було встановлено, що відповідачі не проживають за вищезазначеною адресою з початку осені 2012 року, без поважних причин.

Дані обставини, підтверджуються показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами позивача. Відповідачі близько трьох років не мешкають у домоволодінні №50 по вул. Дачна в м. Дніпропетровськ. Як вони чули останні виїхали кудись з міста. Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що позивач його батько. Відповідачі його сестра та чоловік сестри. Три роки тому відповідачі перестали жити в домоволодінні батька, оскільки виїхали з України до ОСОБА_5.

Доказів того, що причини відсутності відповідачів за місцем їх реєстрації є поважними та що між ними та позивачем,як власником житла є якась домовленість щодо їх відсутності, матеріали справи не містять.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачі не проживають в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Вирішуючи даний спір, суд керується ч. 2 ст. 405 ЦК України, якою передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Виходячи зі змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов'язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила таке користування, виселення із займаного приміщення та інше).

Як випливає з вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням, то є достатні підстави для зняття їх з реєстрації за місцем проживання.

Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку № 50 по вул. Дачна в м. Дніпропетровську, що є підставою для зняття їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачений ним судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп., по 551 грн. 20 коп., з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С. В. Зайченко