Номер провадження: 22-ц/785/2978/16
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Юнга», Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, третя особа: Іллічівський судоремонтний завод у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, про визнання права власності на нерухоме майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 квітня 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Юнга» (далі - ОК «Юнга») та Дальницької сільської ради про визнання за ним права власності на будинок відпочинку сімейного типу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, ділянка НОМЕР_1, що в цілому складається з будівель: під літ. А, А1 - будинок відпочинку сімейного типу, загальною площею 198 кв. м., житловою площею - 71 кв. м., підсобною площею - 110,5 кв. м., і розташований на земельній ділянці загальною площею 0,052 га.

Позивач посилався на те, що рішенням № 12 від 23 листопада 2009 року його було прийнято в члени ОК «Юнга»; що протоколом № 10/2009 від 1 грудня 2009 року загальних зборів ОК «Юнга» зазначене рішення було затверджене, а також прийняте рішення, яким за позивачем була закріплена земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,052 га, для проведення робіт з демонтажу старих будівель та виконання будівельних робіт по зведенню будинків відпочинку сімейного типу, згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією в межах вказаної земельної ділянки. Позивач також вказував, що 10 грудня 2009 року між ним, ОСОБА_2, та ОК «Юнга» був укладений договір № 12 субінвестування, за умовами якого на позивача були покладені обов'язки щодо пошуку будівельної організації, фінансування будівництва, контролю процесу будівництва та інше; згідно з п. 3.4 договору субінвестування № 12 від 10.12.2009 року повернення субінвестицій субінвестору повинно було здійснюватися шляхом надання права власності на частину новостворених об'єктів нерухомості, а також надання частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування на умовах суборенди; після завершення будівництва позивачем замовлено технічний паспорт, із якого вбачається, що будинок відпочинку сімейного типу, розташований на закріпленій за позивачем земельній ділянці, та в цілому складається з будівель: А, А1 - будинок відпочинку сімейного типу загальною площею 198 кв. м., житловою площею - 71 кв. м., підсобною площею - 110,5 кв. м.; натомість представником ОК «Юнга» не були виконані обов'язки за договором № 12 від 10.12.2009 року, зокрема не були замовлені дозвільні документи для проведення будівельних робіт, у зв'язку з чим за технічним паспортом зведені будівлі визначені як самочинне будівництво; а тому Дальницька сільська рада відмовила у видачі свідоцтва про право власності.

Позивач участі у розгляді справи не приймав, просив про розгляд справи за його відсутності.(а.с.75)

Представник відповідача - ОК «Юнга» участі у розгляді справи не приймав, проти позову не заперечував. (а.с.53)

Представник відповідача Дальницької сільської ради в судовому засіданні пояснив, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог з урахуванням наявності позитивних висновків судової будівельно-технічної експертизи, за якою при будівництві не порушені права інших осіб.

Третя особа: Іллічівський судоремонтний завод у формі Товариства з обмеженою відповідальністю просив суд розглядати справу за відсутності представника.(а.с.73)

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 квітня 2010 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно у будинку відпочинку сімейного типу НОМЕР_2, який складається з позначених на плані А, А1 - будинок відпочинку сімейного типу загальною площею 198,0 кв. м., житловою площею -71,0 кв. м., підсобною площею - 110,5 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці загальною площею 0,052 га., яка знаходиться у фактичному користуванні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять рішення суду від 23 квітня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційну скаргу підтримали в апеляційному суді ОСОБА_2, і представник Дальницької сільської ради, вказавши, що спірне нерухомого майно належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у володінні яких воно і знаходиться.

Представник ОК «Юнга» направив письмові пояснення, за якими право власності на будинок відпочинку сімейного типу загальною площею 198,0 кв. м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 дійсно зареєстровано за ОСОБА_2, проте мешкають в ньому ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які ремонтують будинок, приймають участь у загальних зборах кооперативу, облаштовують прибудинкову територію, вносять членські внески.(а.с.126,216)

Проти апеляційної скарги заперечували представники третьої особи: ОСОБА_6, залученої до участі у розгляді справи на стадії апеляційного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду-скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч. 1 п. 3, 4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 (площею 2,084 га) перебуває у комунальній власності і знаходиться в користуванні ОК «Юнга», що між останнім та позивачем було укладено договір субінвестування і закріплена земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,052га, що під час належного користування земельною ділянкою позивач самочинно побудував будинок відпочинку сімейного типу, вказаний у технічному паспорті від 09.03.2010р.; під час будівництва ним було дотримано будівельні норми і правила, не порушено законних прав інших осіб; позивачем виконано усі суттєві умови договору субінвестування, а тому оскільки право власності на новостворене майно виникає з моменту завершення будівництва є підстави для задоволення позову.

З такими висновками суду погодитись неможливо.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Перелік способів набуття права власності визначено в главі 24 розділу І книги третьої ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Дальницької сільської ради № 2031-V від 05 червня 2009 року було затверджено технічну документацію ТОВ «Іллічівський судоремонтний завод» із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки із земель рекреаційного призначення для обслуговування та експлуатації дитячого оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» і ухвалено надати строком на 49 років земельну ділянку площею 4,95 га для обслуговування та експлуатації дитячого оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1 з правом суборенди та ухвалено укласти договір оренди земельної ділянки площею 4,95 га, необхідної для обслуговування та експлуатації дитячого оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1».(а.с.39) Договір оренди між Дальницькою сільською радою на виконання вказаного рішення було укладено 08.06.2009р., зареєстровано у державному реєстрі земель 16 липня 2009р. за № 02. (а.с.35-38) Відтак, земельна ділянка була надана для експлуатації та обслуговування дитячого оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1». 17.07.2009р. між ТОВ «Іллічівський судоремонтний завод» з однієї сторони та обслуговуючим кооперативом «Юнга» з іншої було укладено договір суборенди земельної ділянки площею 2,084 га за вказаною адресою для експлуатації та обслуговування дитячого оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1» строком на 49 років; договір суборенди зареєстровано 26.08.2009р. (а.с.27-32)

15.06.2009р. між ТОВ «Іллічівський судоремонтний завод» («завод») з однієї сторони та обслуговуючим кооперативом «Юнга» («інвестор») з іншої було укладено договір № 49-160-09 про реалізацію інвестиційного проекту, за умовами якого інвестор в рамках реалізації проекту реконструкції та зносу старих морально і технічно застарілих приміщень, не придатних до користування та для будівництва першої черги комплексу для відпочинку родин з дітьми «ІНФОРМАЦІЯ_1» зобов'язався інвестувати грошові кошти в об'єкт інвестування в АДРЕСА_1, який належить заводу на праві власності. Обов'язком інвестора є забезпечення інвестування, у тому числі з залученням субінвесторів. Натомість завод здійснює повернення інвестицій шляхом надання права власності на частину новостворених об'єктів нерухомості. За п.3.3 договору сторони визначили реалізацію проекту за такими етапами: 1-й етап розроблення, узгодження проектно-кошторисної документації, та отримання усіх дозволів на виконання будівельних реконструкційних робіт; 2-й етап - проведення робіт з демонтажу старих будівель; 3-й етап - будівельні роботи згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією. В якості розрахунків з заводом інвестор зобов'язався здійснити в інтересах заводу фінансування будівництва та проведення каналізації до об'єкту інвестування; здійснити фінансування витрат на будівництво дороги від бази відпочинку «Меліоратор» до земельної ділянки, що буде надана в суборенду та передати після завершення будівництва вказану дорогу на баланс заводу тощо.(а.с.18-20)

Рішенням обслуговуючого кооперативу «Юнга» № 12 від 23 листопада 2009 року до членів кооперативу було прийнято ОСОБА_2 за його заявою від 12 листопада 2009р.(а.с.8) Згідно з протоколом загальних зборів членів кооперативу від 01 грудня 2009 року рішення № 12 було затверджено зборами членів кооперативу та ухвалено виділити ОСОБА_2 земельну ділянку, розміри та межі яких визначені у додатку № 1, доручено голові кооперативу укласти з ОСОБА_2 договір субінвестування, відповідно до вимог діючого законодавства та у зв'язку з необхідністю виконання зобов'язань ОК «Юнга» перед «заводом» передбачених п.4.2. розділу 4 договору № 49-160-09 від 15.06.2009р. про реалізацію інвестиційного проекту.(а.с.9-12) 10 грудня між ОК «Юнга» та ОСОБА_2 було укладено договір субінвестування № 12, за умовами якого ОСОБА_2, як субінвестор, зобов'язався інвестувати грошові кошти в терміни та в обсягах, що визначені цим договором. Згідно з договором субінвестування повернення субінвестицій здійснюється шляхом надання права власності на частину новостворених об'єктів нерухомості, а також надання частини земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування на умовах суборенди; остаточний розрахунок сторін має бути здійснено по закінченню усіх робіт за проектом реконструкції, модернізації, будівництва за згодою сторін та визначенню всіх зобов'язань та витрат. За договором субінвестор має право залучати на власний розсуд будь-яких третіх осіб (спеціалістів) для виконання покладених на нього договором обов'язків, діяти в якості субпідрядника тощо, натомість інвестор зобов'язаний надати субінвестору всі документи, необхідні для проведення будівельних робіт, після завершення будівельних робіт забезпечити введення в експлуатацію об'єкту інвестування; та у разі порушення однією із сторін, інша сторона має право на відшкодування збитків. За вказаним договором (р.9) він набирає чинності з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків; договір достроково припиняється за угодою сторін, також: за рішенням суду; вибуття однієї із сторін договору внаслідок припинення або банкрутства; виникнення інших обставин, що припиняють повноваження інвестора або субінвестора..(а.с.16)

Відтак, між ТОВ «Іллічівський судоремонтний завод» та ОК «Юнга», а також між ОК «Юнга» та ОСОБА_2 склалися договірні правовідносини, які регулюються виключно нормами зобов'язального права.

За ст.ст.626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язку; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема; припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Існуючі правовідносини між сторонами суд першої інстанції залишив поза увагою, та всупереч обставинам справи, сутності наявних правовідносин вважав за можливе ухвалити рішення і задовольнити позов на підставі ст.376 ЦК України та ст.331 ЦК України.

Разом з тим, у відповідності зі ст. ст. 375,376 ЦК України ( в редакції чинній на момент ухвалення рішення) лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам; житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил; особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно; на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Дозвіл на будівництво спірного будинку, належно затверджений проект матеріали справи не містять. Згідно з технічним паспортом Овідіопольского бюро технічної інвентаризації від 09.03.2010р. спірний будинок з мансардою є самовільно побудованим. (а.с.45) За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 24/10 від 31.03.2010р. будівництвом будинку відпочинку сімейного типу (НОМЕР_2), який складається з позначеної на плані будівлі А, А1 загальною площею - 198,0 кв. м., житловою площею - 71,0 кв.м., підсобною площею - 110,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1, інтереси інших осіб не порушено, технічна можливість його збереження позитивна, і є можливість його подальшої експлуатації та узаконення.(а.с.59-72)

А між тим, вбачається, що Дальницькою сільською радою земельна ділянка для ТОВ «Іллічівський судоремонтний завод» та останнім для ОК «Юнга» надавалась для інших цілей, а саме для обслуговування та експлуатації дитячого оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1». Позивачу в суборенду земельна ділянка з відповідним цільовим призначенням, а саме для побудови будинку відпочинку сімейного типу із земель рекреаційного призначення не надавалась, і на момент ухвалення судом оскарженого рішення позивач не був її законним власником або користувачем. Під уже самочинно збудоване нерухоме майно, як того вимагає ст. 376 ч.3 ЦК України, у встановленому законом порядку земельна ділянка також не надавалась. А відтак, у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування правил ст.ст. 331 та 376 ЦК України.

Згідно з приписами ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Докази звернення позивача до інвестора, до органу місцевого самоврядування з приводу виконання договору субінвестування, з приводу надання земельної ділянки, прийняття в експлуатацію будівлі та оформлення права власності тощо, матеріали справи не містять. А тому неможливо вважати, що саме між вказаними у позовній заяві сторонами виник спір, і що своєчасною є потреба у вирішенні цього спору судом.

Окрім того, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_6 про надання нею згоди на оформлення права власності на ім'я ОСОБА_2 на будинок відпочинку сімейного типу під НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1. ( а.с.76) Сама ОСОБА_6 до участі у розгляді справи судом не залучалась, пояснення з приводу суті спору не надавала, тоді як рішення суду стосувалось і її інтересів.

За доданими до апеляційної скарги ОСОБА_4 і ОСОБА_5 копіями договору комісії № 1 від 01.09.2009р. та актом приймання-передачі грошових коштів від 07.09.2009р. (оригінали яких досліджено колегією суддів) ОСОБА_2 стосовно спірного нерухомого майна діяв не в своїх інтересах, а як комітент і знаходився у зобов'язальних правовідносинах з комісіонерами ОСОБА_4 і ОСОБА_5.(а.с.92-94) За договором комісії ОСОБА_2 за дорученням останніх зобов'язався укласти угоду щодо придбання майнових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (територія ОК «Юнга») загальною площею до 200 кв.м. за ціною не більше 900 тис. грн. Згідно з договором комісії він діє з моменту підписання і до повного виконання. За актом від 07.09.2009р. задля виконання умов договору комісії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 передали ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 500 тис. грн. та у грудні 2009 року склали звіт, в якому йдеться про виконання договору задля набуття апелянтами права власності на спірний будинок.(а.с.95) На підтвердження договірних правовідносин з позивачем з приводу виконання умов договору комісії ОСОБА_4 і ОСОБА_5 надали апеляційному суду копію договорів підряду від 20.10.2009р., та від 24.12.2009р., укладених за їх ствердженням в їх інтересах ОСОБА_2 з ДП «МК-1» та ТОВ «Оберіг і К», а також надали договір субінвестування від 10.12.2009р. (а.с.92-100) За поясненням голови ОК «Юнга» у спірному будинку під НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 насправді постійно мешкають ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які за увесь час його роботи на посаді голови ОК «Юнга» займались ремонтом будинку та облаштуванням прибудинкової території, були присутніми на зборах, вносили членські внески від імені ОСОБА_2 тощо. (а. с. 216) Ці ж обставини підтвердив в апеляційному суді представник Дальницької сільської ради та ОСОБА_2. Згідно з наданою апеляційному суду копією заяви про акцептування умов Публічного договору приєднання про надання телекомунікаційних послуг в с. Грибівка кооп. «Юнга» буд 13/20 від 01 липня 2015 року саме ОСОБА_5, як абонент, уклав за місцем знаходження спірного нерухомого майна з провайдером договір про надання телекомунікаційних послуг, отримав відповідне обладнання та оплатив виконані роботи і устаткування. (а.с.217-218) Договір комісії та обставини викладені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 оспорює ОСОБА_6, з якою ОСОБА_2 розірвав шлюб у травні 2013 року. (а.с.145) Із наданих сторонами пояснень та досліджених письмових доказів вбачається наявність спору з приводу спірного нерухомого майна між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_6 з іншої сторони. Однак вказані особи участі у розгляді цієї справи не приймали, а суд, ухваливши рішення на користь ОСОБА_2, вирішив питання про їх права та обов'язки. В межах розгляду цієї справи робити висновки щодо осіб та джерела набуття спірного майна, будівельних матеріалів тощо, виходячи з кола осіб, які приймали участь у розгляді цієї справи, неможливо.

А тому, апеляційну скаргу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 належить задовольнити частково.

Доводи представників ОСОБА_6 про те, що договір комісії з додатками має самостійний характер по відношенню до встановленого права власності, що рішення суду уже реалізоване і право власності за позивачем зареєстроване у встановленому законом порядку, що апелянтами не надано доказів їх членства в ОК «Юнга» і надані апелянтами докази не доводять порушення їх прав саме ОСОБА_2, не можуть братися до уваги, оскільки висновків колегії суддів не спростовують. Вказані доводи не спростовують неправомірності ухваленого судового рішення, виходячи з вищенаведених вимог закону, та не спростовують наявності спору з приводу нерухомого майна між апелянтами і ОСОБА_6 Посилання представників на те, що апеляційну скаргу подано зі спливом 5 років після ухвалення рішення, що існує ймовірність наміру штучного виведення майна із спільної сумісної власності також до уваги не беруться, оскільки апелянти участі у розгляді справи не приймали, докази своєчасного вручення їм копії судового рішення матеріали справи не містять і суду заборонено ґрунтуватися на припущенні. Та водночас апеляційному суду не надано доказів про те, що між апелянтами і ОСОБА_6 немає спору з приводу спірного нерухомого майна, і що оскаржене рішення жодним чином не впливає на права та обов'язки ОСОБА_4 і ОСОБА_5

За таких обставин, рішення суду від 23 квітня 2010 року слід скасувати, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Юнга» і Дальницької сільської ради.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 квітня 2010 рокускасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Юнга», Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області про визнання права власності на будинок відпочинку сімейного типу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. Дрішлюк Є.С. Сєвєрова