справа №176/1344/16-ц
провадження №2/176/1001/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з третьою особою Головним управлінням Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про надання дозволу на виїзд за кордон,-

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом, де просить ухвалити рішення, яким дозволити їй оформлення виїзду на постійне місце проживання до Німеччини без згоди батька ОСОБА_2. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що її батьки, відповідач по справі ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3, перебували у шлюбі з 24.04.1993 по 03.05.2004 року. На момент розірвання між ними шлюбу вона була неповнолітньою, що стало підставою стягнення з відповідача аліментів, які він у добровільному порядку не сплачував, ухиляючись від виконання свого батьківського обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини, а також тоді, коли позивач вже стала повнолітньою, але продовжувала навчання та мала право на утримання відповідно до ст. ст. 180, 199 СК України, відповідач продовжував ухилятися від сплати аліментів, що ставило її та її мать, яка несла весь тягар утримання позивача, у скрутне матеріальне становище. Протягом десяти років з моменту розірвання шлюбу між батьками, позивач неодноразово намагалася спілкуватися з відповідачем, але відповідач її життям не цікавився. У теперішній час позивач разом з чоловіком вирішила виїхати на постійне місце проживання до Німеччини, саме тому їй необхідна передбачена законом заява відповідача про його згоду на виїзд за кордон. Однак, відповідач, для надання дозволу на виїзд позивача за кордон, до нотаріуса не зявився, про причини неявки або відмову від надання дозволу жодним чином не повідомив, що і стало підставою звернення до суду за захистом прав та інтересів, що охороняються законом.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили. Тому, згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності відповідача ОСОБА_2 та третьої особи - Головного управлінням Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, оскільки вони не зявилась в судове засідання без поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями Цивільного Кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 народилась 09 вересня 1993 року про що свідчить ксерокопія паспортних даних (а.с.5) та свідоцтво про її народження серія VІІ-КИ №297750, видане відділом ЗАГС Жовтоводського міськвиконкому (а.с.6), в якому її батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

06 червня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 і змінила дівоче прізвище ОСОБА_3 на прізвище чоловіка ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КИ №305698 від 06.06.2015 року виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та паспортом громадянина України (а.с.7).

На теперішній час позивач разом з чоловіком вирішили виїхати на постійне місце проживання до Німеччини, в звязку із чим вона звернулась до Головного управлінням Державної міграційної служби у Дніпропетровській області для оформлення виїзду.

Відповідно листа Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області за №1201/6008 від 29.04.2016 р. позивачу було надано розяснення щодо порядку виїзду за кордон на постійне місце проживання (а.с.26).

Відповідно до п. 25 підпункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152 "Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасове затримання та вилучення", для оформлення паспорта для виїзду за кордон в разі виїзду на постійне проживання за кордоном, особа додатково подає: засвідчені у встановленому порядку заяви батьків, які залишаються в Україні (або копія рішення суду про позбавлення батьківських прав чи визнання їх безвісно відсутніми ). Зазначені в цьому підпункті документи не подаються в разі виїзду до держав, з якими Україною укладено договори про правову допомогу в цивільних, сімейних та кримінальних справах. Державою України з Федеративною Республікою Німеччина не укладено договір про правому допомогу, тому у разі виїзду на ПМЖ необхідна згода батьків.

З метою отримання дозволу на виїзд за кордон на ПМЖ позивач письмово звернулась до відповідача з проханням надати нотаріально посвідчену згоду на її виїзд (а.с.12,13). Відповідач ОСОБА_2 до нотаріуса не зявився, про причини неявки або відмову від надання дозволу жодним чином не повідомив.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 271 ЦК України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд, визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Статтею 310 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну.

Статтею 313 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд фізичної особи, яка досягла шістнадцяти років за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача та надання ОСОБА_1 дозволу на оформлення виїзду на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина без згоди батька, ОСОБА_2.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, у відповідності з ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 551 грн. 20 коп. на відшкодування судових витрат.

На підставі Конституції України, ст.ст. 15, 271, 310, 313 ЦК України, Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 152 "Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасове затримання та вилучення", керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 62, 202, 203, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з третьою особою Головним управлінням Державної міграційної служби у Дніпропетровській області про надання дозволу на виїзд за кордон задовольнити.

Дозволити оформлення виїзду на постійне місце проживання до Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, без згоди батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - 551грн. 20 коп. - на відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЖовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек