Справа № 527/45/16-ц
провадження 2/527/88/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Левицької Т.В.

при секретарі судового засідання - Папенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини ,-

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, в якій просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, так як позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Свій позов позивач обґрунтувала тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 січня 2013 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина знаходиться на утриманні позивача.

Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини та дружини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

Заявою до суду позивачка ОСОБА_1 просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує і прохає суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на те, що має на отриманні ще одну неповнолітню дитину і з нього вже стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Має невелику заробітну плату, з якої ще сплачує проживання в гуртожитку.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа, як слідує зі змісту ст.3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 12 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини.

Як встановлено в судовому засіданні, 04 січня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 01.

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Відповідач ОСОБА_2 має також дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання якої виплачує аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2012 року .

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження, свідоцтвами про народження, та не заперечуються сторонами.

Про способи виконання обов'язку утримувати дитину та дружину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд враховує положення ст.ст. 182, 184 СК України, зокрема, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, те, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Також суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, зокрема те, що відповідач, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, виплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно за рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2012 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює у ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» і його доход за останні шість місяців становить 23 409,99 гривень.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 12.01.2016 року і до досягнення дитиною повноліття підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини.

Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 не має достатнього матеріального забезпечення, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та виплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно згідно рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2012 року, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, суд приходить до висновку, що в частині стягнення аліментів на дружину ОСОБА_1 до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1000 грн. щомісячно необхідно відмовити.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач в силу п.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судових витрат, то в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 84, ст.180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212, 214-215, 218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця села Горби Глобинського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу.

В іншій частині позовних вимогах відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ Т. В. Левицька