З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Шкіря І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2006 р. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилається на те, що протягом тривалого часу між нею та відповідачем постійно відбувалися непорозуміння та сварки, в результаті чого вони припинили спільне проживання та спілкування. Більше року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. На даний час їхній син проживає з нею, вона має можливість самостійно його утримувати та виховувати і не має наміру перешкоджати відповідачу у здійсненні його прав та обов'язків щодо їхньої дитини. Примирення між нею та відповідачем вважає неможливим.
Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду письмову заяву відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить розірвати шлюб, не заперечує проти постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився і не повідомив суду причини неявки, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.
Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов'язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.
За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що 17 червня 2006 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі РАЦС Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 305. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що позивачка та відповідач сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу і не бажає з відповідачем спільно проживати. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу з позивачкою.
Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони остаточно втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сім'я розпалася остаточно. Умови для примирення сторін відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам позивачки.
Позовних вимог щодо порядку виховання і утримання дитини, поділу спільного майна сторін в даному провадженні не заявлено.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати у сумі 487.2 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 21, 24, 25, 56, 105, 110, 112 СК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Шлюб зареєстрований 17 червня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 305 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.