АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/1414/2012Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/138/16 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представників ОСОБА_1: ОСОБА_2 та ОСОБА_3; ОСОБА_4, представника ТзОВ "СОВР-1" ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданої її представником ОСОБА_2, на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_6 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.07.2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами в справі за позовом ОСОБА_6, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача- ОСОБА_8, до ОСОБА_4, третіх осіб: Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "СОВР-1" про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, третіх осіб: Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю "СОВР-1" про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11 липня 2012 року в задоволенні позову ОСОБА_6, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача- Пасечник Ю.В., до ОСОБА_4, третіх осіб - Тернопільської міської ради, ТзОВ "СОВР-1" про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_8, третіх осіб: Тернопільської міської ради, ТзОВ "СОВР-1" про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом задоволено.

Вселено ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні вищевказаною квартирою.

Справа розглядалась судами неодноразово.

16 травня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.07.2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.07.2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12.10.2015 року скасувати та ухвалити рішення, яким скасувати у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.07.2012 року й ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю, а в зустрічному позові ОСОБА_4 відмовити.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що при постановлені судом ухвали було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_1, зіславшись на доводи, викладені в ній.

ОСОБА_4 просить відхилити апеляційну скаргу, ухвалу суду залишити без змін.

Представник ТзОВ "СОВР-1" ОСОБА_5 апеляційної скарги не визнала і пояснила, що обставини, на які посилаються представники заявника, не є нововиявленими, оскільки були предметом дослідження при розгляді справи по суті.

Інші особи, які брали участь у справі, повторно не з'явилися в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які вона посилалася, не є нововиявленими, оскільки були предметом дослідження і оцінки при ухваленні судом рішення.

Колегія вважає, що з таким висновком суду слід погодитись, оскільки він є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Судом установлено, що ОСОБА_1 як на нововиявлені обставини посилалася на те, що на її інформаційний запит 24 березня 2014 року до архівного відділу Тернопільської міської ради вона отримала відповідь за № 48 від 18.04.2014 року про те, що в документальних матеріалах архівного фонду № 34 не виявлено рішень Тернопільської міської ради та її виконавчого комітету про реєстрацію житлово-будівельного кооперативу № 60 у місті Тернопіль (а.с.100, т.3).

У зв'язку з цим ОСОБА_1 вказує, що рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради за № 293 від 14.03.2001 року, яким затверджено рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу № 60 (надалі - ЖБК № 60) від 10.05.2000 року про скасування статусу службової квартири за № 35 по вул. Київська, 14 та прийняття в члени кооперативу ОСОБА_4 з видачею йому ордера на квартиру безпідставно було взято судом першої інстанції до уваги як належний та допустимий доказ по справі.

Заявниця вважає сфальсифікованими наявні в матеріалах справи дві копії протоколів зборів членів ЖБК № 60 від 10.05.2000 року та посилається на неналежну оцінку судом повідомлення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16.05.2013 року про відсутність інформації про статус приміщення АДРЕСА_1 в управлінні житлово-комунального господарства, благоустрою та екології.

Відповідно до ст. 361, ч. 2, п. 1 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" № 4 від 30.03.2012 року, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ст. 361, ч. 2 ЦПК України).

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої ст. 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, пов'язані із встановленням правового статусу спірної квартири АДРЕСА_1, зокрема те, чи є вказана квартира кооперативною чи службовим житлом, не можуть вважатись нововиявленими, оскільки вони були предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанцій.

Сама по собі відсутність інформації в документальних матеріалах архівного фонду № 34 Тернопільської міської ради про реєстрацію житлово-будівельного кооперативу № 60 у м. Тернопіль не свідчить про те, що ЖБК № 60 не існувало. Висновки суду про статус спірного житла зроблено на підставі інших доказів, які наявні в матеріалах справи.

Доводи заявниці про те, що рішення суду від 11.07.2012 року ґрунтується на сфальсифікованих доказах, судом мотивовано не взято до уваги, оскільки факт фальсифікації доказів може доводитись вироком суду, який не подано до суду.

Наведені ОСОБА_1 факти, які вона вважає нововиявленими, існували на час ухвалення рішення, були предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанцій, не мають істотного значення для справи, оскільки не спростовують факти, покладені в основу судового рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.07.2012 року, яке набрало законної сили, та не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Посилання представників ОСОБА_1 на неналежне дослідження обставин справи щодо встановлення статусу приміщення АДРЕСА_1 при ухваленні Тернопільським міськрайонним судом 11 липня 2012 року рішення не можуть вважатися нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 12.10.2015 року постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч. 2, п. 1; 312,ч.1, п.2; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько