Справа № 452/3498/15-ц
"12" січня 2016 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Казана І.С.,
при секретарі Топорович В.В.,
із участю: представника відповідача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, треті особи Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, ОСОБА_2, - про визнання права власності на майно; за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи Самбірська міська рада Львівської області та Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, - про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією шляхом демонтажу самочинно збудованого гаражу; а також позови ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією, -
Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.10.2015 року позов ОСОБА_4 до виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області, треті особи Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, ОСОБА_2, - про визнання права власності на майно задоволено; у позові третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи Самбірська міська рада Львівської області та Департамент ДАБІ у Львівській області, - про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією шляхом демонтажу самочинно збудованого гаражу, - відмовлено за недоведеністю.

Ухвалою судді судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 23.11.2015 року цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, виконавчого комітету Самбірської міської ради Львівської області на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27.10.2015 року у зазначеній цивільній справі повернуто до місцевого суду для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення протягом місяця з дня надходження справи до суду першої інстанції у звязку з тим, що не вирішено питання позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9

Вислухавши присутніх учасників судового розгляду, вивчивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку про відмову за недоведеністю у позові ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Законодавцем однаково у ч. 1 ст. 16 ЦК установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Як убачається із матеріалів цивільної справи згідно ухвали судді від 08.05.2015 року в зазначеній цивільній справі відкрито провадження і 26 травня 2015 року розпочато судовий розгляд; водночас ряд суміжних користувачів земельною ділянкою, де розташований спірний гараж, у тому числі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулись до суду із власним позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією, оскільки вважали своє право порушеним. Ухвалою суду від 03.06.2015р. залучено до участі у цивільній справі як третю особу лише ОСОБА_2, котрий фактично продав гараж позивачу. Тобто на переконання суду на час винесення цього судового рішення не вбачалось, що вказаним спором і, зокрема прийнятим судом рішенням може бути порушено їх законні права, свободи та інтереси.

Зазначене знайшло своє підтвердження під час провадження у цивільній справі, коли було установлено, що спірний гараж більше сорока років не торкався інтересів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а останні чотири позивачі не згідні лише із рішенням Самбірської міської ради №18 від 10.06.2014 року, що належить оспорювати в адміністративній юрисдикції та, не було предметом спору в даній цивільній справі (а. с. 15). Судом із позиції цих позивачів не зясовано, які реально їх права порушені відповідачем ОСОБА_4 і які конкретно несприятливі наслідки спричинило для них це порушення; а також те, чи є метою предявлення позову позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 захист (відновлення) їх прав і законних інтересів і чи можливо при обраному ними способі захисту відновити (захистити) їх права.

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що фактично щодо користування ОСОБА_4 існуючим гаражем із дійсною площею в 17,2кв.м. ніхто претензій не має із сусідів мешканців вулиці Коперніка, 3 м. Самбора; аналогічні пояснення суду надала допитана як свідок ОСОБА_11

Оскільки під час провадження в цивільній справі позивачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не подано суду клопотань про доказування чи про звільнення від доказування незаконності переобладнання спірного гаражу відповідачем-позивачем ОСОБА_4; встановлення вини конкретного виконавця у тому за відсутності будь-яких документів; позивачами жодним чином не зазначено у який спосіб ОСОБА_4 за рішенням суду повинна звільнити земельну ділянку під спірним гаражем, який перед тим перебував у власності ОСОБА_2 та не вмотивовано наслідки такого; не зазначено доказів, які б підтверджували кожну обставину, наведену в зверненні до суду, відтак, суд у даному позові їм відмовляє за недоведеністю. Із складеної ними позовної заяви не вбачається чіткого формулювання що вони саме вимагають, в який спосіб приймати рішення для можливого його виконання, не конкретизовано в чому є порушені їх права, свободи та інтереси ОСОБА_4 та, в який спосіб це порушення вони вважають, що слід усунути.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 215, 220 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити за недоведеністю у позові ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні прибудинковою територією.

На додаткове рішення може бути подано скаргу в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня отримання його копії.

Суддя