Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - Васильківська районна державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на частину нерухомості у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - Васильківська районна державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`ю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину нерухомості у спільній сумісній власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що вона 07 травня 2008 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6

До дня реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, а саме з травня 2001 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 22 травня 2006 року ОСОБА_6 було придбано трикімнатну квартиру НОМЕР_1, розташовану в АДРЕСА_1, загальною площею 66,5 кв. м.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 41 рік ОСОБА_6 помер.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на трикімнатну квартиру НОМЕР_1, розташовану в АДРЕСА_1, загальною площею 66,5 кв. м.

За життя ОСОБА_6 заповіт не складав, тому відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є - позивач - ОСОБА_2, та відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач просила суд встановити факт проживання ОСОБА_2., та ОСОБА_6 - однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом періоду з травня 2001 року до дня реєстрації шлюбу, тобто до 07 травня 2008 року, визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної вище квартири НОМЕР_1, як спільної сумісної власності, набутої подружжям за час шлюбу.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2015 року, позов задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з 01 січня 2004 року по 06 травня 2008 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до міськрайонного суду в іншому складі суду, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи у справі судове рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановив, що позивач і ОСОБА_6 проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу з 2000 року по 07 травня 2008 року, а тому позов у цій частині суд визнав обґрунтованим та його задовольнив.

Разом з тим, суди визнали позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на частину спірної квартири безпідставними, з тих підстав, що підстави позову в цій частині, а саме факт набуття квартири у спільну сумісну власність подружжя, не доведено. Зокрема, судами було безспірно встановлено, що вказана квартира не належить до спільної сумісної власності подружжя оскільки вона була придбана в період спільного проживання позивача з ОСОБА_6, проте виключно за кошти останнього.

Такі висновки судів ґрунтуються на нормах ст. ст. 57, 60, 74 СК України і доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи допущено порушення норм процесуального чи матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа - Васильківська районна державна нотаріальна контора Київської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та визнання права власності на частину нерухомості у спільній сумісній власності відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук