№ 412/5926/2012
провадження 6/201/46/2016
УХВАЛА

03 лютого 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про внесення змін до рішення суду, визнання поважною причину пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 12 травня 2011 року звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування та судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2012 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року, заяву про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог закону та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання частково задоволено.

ПрАТ «СК «АХА Страхування» 27 січня 2016 року звернулося до суду з заявою про внесення змін до рішення суду по справі, визнання поважною причину пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання по цій справі, оскільки строк предявлення виконавчого документа до виконання минув.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, представник заявника прохав заяву розглядати без його участі. З урахуванням зазначеного суд вважає можливим розглядати це питання за відсутності цих осіб.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 368 ЦПК України визначено, що питання, повязанні із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Згідно до ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові за наявності) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає що зава не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Дійсно рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2012 року позовні вимоги задоволено, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 91030 грн. 10 коп. та витрати на судовий збір в сумі 911 грн. і інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 92061грн. 10 коп. Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили та за заявою стягувача судом було видано виконавчий лист по справі.

Також в звязку з тим що стягувачам був пропущений строк для предявлення виконавчого документа до виконання ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, заяву про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог закону та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання частково задоволено, а саме: поновлено приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» строк для предявлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми страхового відшкодування та судових витрат. В задоволенні вимог заяви про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог закону відмовлено, однак у поданій до суд заяві заявник не зазначає в звязку з чим стягувачем знову було пропущена вказаний строку та на підтвердження не надано жодного доказу, а лише зазначено, що строк предявлення виконавчого документа до виконання минув.

Слід також звернути увагу, що при ухваленні рішення суду були досліджені всі обставини справи, розглянуті конкретно всі заявлені позовні вимоги, їх формулювання знайшли своє вірне відображення в зазначеному рішенні суду, також в рішенні конкретно відображено аналіз обставин справи та правового обґрунтування, проаналізовано надані та добуті судом докази, по всім заявленим позовним вимогам надано висновок суду та в рішенні суду містяться посилання на відповідні норми матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути взяті до уваги посилання заявника, що в рішенні суду слід зазначити код боржника, оскільки, зміст ухваленого рішення по справі відповідає вимогам визначеними ст. 215 ЦПК України, а саме: рішення суду складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу та місця його ухвалення; найменування суду, що ухвалив рішення; прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Крім того судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в рішенні суду по справі не було допущено описок чи арифметичних помилок, також слід зазначити, що при будь-якому доповненні рішення суду у вказаному судовому рішенні буде змінено його зміст та внесено нові данні, але слід звернути увагу, що в п. 19 постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності, а тому враховуючи викладене відсутні передбачені законом підстави для внесення будь-яких доповнень (ІПН боржника) до ухваленого по справі рішення.

Також судом було встановлено, що поважних та обєктивних причин з яких було пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання наведено та встановлено не було, також заявником у своїй заяві їх не зазначено. Крім того останнім до заяви не було надано відповідних доказів на підтвердження зазначеного та, що строк останніми було пропущено саме з поважних причин та є передбачені законом підстави для його поновлення.

Судом в судовому засіданні також було встановлено, що при видачі виконавчого документа по справі зазначеним судом не було допущено помилок при його оформленні та видачістосовно вказаного, також, слід зазначити, що внесення нових даних до виконавчого документа не передбачено нормами ЦПК України. Крім того слід зазначити, що виданий виконавчий лист відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження», оскільки в ньому зазначено всі передбачені вище вказаним законом дані, а посилання заявника про не зазначення ідентифікаційного номеру боржника не можуть бути взяті до уваги так як в матеріалах справи відсутні відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому при оформленні та видачі виконавчого листа судом не можливо було зазначити його, крім того згідно вимог вказаного закону індивідуальний ідентифікаційний номер (РНОКПП) боржника зазначається за наявності, також слід зазначити, що суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу (РНОКПП), крім того позивач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але при розгляді справи цим судом позивачем цього зроблено не було, а тому заява в цій частині не обґрунтована, безпідставна та не ґрунтується на вимогах закону.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що заява не обґрунтована та така, що не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної зави, оскільки при ухваленні рішення в ньому не було допущено описок чи арифметичних помилок, також відсутні поважні причини, з яких стягувач пропустив визначений законом строк та виданий судом виконавчий документ відповідає вимогам встановленим Законом, таким чином заява не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для її задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 11, 57, 58, 60, 61, 212, 219, 368, 369, 371 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АХА Страхування» в задоволенні заяви про внесення змін до рішення суду, визнання поважною причину пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -