Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/406/16 Головуючий у 1 інстанції: Гашук К.В.
Є.У.№ 335/2473/15-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руське море» про визнання такою, що звільнена з посади генерального директора за власним бажанням,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона є генеральним директором ТОВ «Руське море». 10.02.2015 року вона звернулася до відповідача із заявою про звільнення її з посади генерального директора ТОВ «Руське море» з 24.02.2015 року за власним бажанням.

Проте, листом від 17.02.2015 року відповідач відмовив їй у задоволенні її заяви про звільнення через неможливість скликати загальні збори учасників. В обґрунтування відмови у задоволенні заяви, відповідач послався на те. що учасниками ТОВ «Руське море» є ОСОБА_4, що володіє 90 % статутного капіталу товариства та ОСОБА_5, що володіє 10 % статутного капіталу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року учасник товариства ОСОБА_4 померла, її спадкоємцями спадок у вигляді статутного капіталу товариства не прийнято.

Відповідно до пунктів 7.2., 7. 10 Статуту товариства вищим органом управління товариства є збори учасників, а виконавчим органом є дирекція на чолі з Генеральним директором.

Згідно з п. 7.З. Статуту, створення та відкликання членів виконавчого органу є виключною компетенцією зборів учасників, які відповідно до п. 7.7. вважаються чинними, якщо на них присутні учасники, які володіють у сукупності більш ніж 60 % голосів.

З у рахуванням того, що учасник товариства ОСОБА_4, яка володіє 90 % голосів померла, зібрати загальні збори учасників товариства з питання звільнення генерального директора не є можливим у в'язку з відсутністю кворуму.

Також бездіяльність ТОВ «Руське море» порушує її право на вільний роботи та покладає на неї відповідальність за наслідки господарської діяльності даної юридичної особи, а також на те, що вона належним чином повідомила про звільнення з посади генерального директора, своє заяви не відкликала, обов'язки генерального директора не виконує.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визнати її такою, що звільнена з посади генерального директора ТОВ «Руське море» на підставі ст.. 38 КЗпП України, за власним бажанням, з 24.02.2015 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2015 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що права позивачки не порушені, не надано доказів того, що відповідач не визнає порушує або оспорює її права.

Разом з тим, з позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Руське море» було припинено постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року. За поясненнями свідка ОСОБА_5 (одного з двох засновників товариства) та поясненнями позивача, товариство мало у складі двох учасників, причому учасник, який володів 90% відсотками голосів помер.

Питання щодо оформлення припинення трудових відносин з директором Товариства у даному випадку шляхом видання відповідного наказу унеможливлене.

Неможливим воно було ще й з огляду на те, що за Статутом ТОВ «Руське море» створення та відкликання членів виконавчого органу є виключно компетенцією загальних зборів Товариства.

Директор не тільки є найманим працівником, але ще й має статус виконавчого органу товариства, а тому мусить виконувати вимоги корпоративного законодавства.

З огляду на те, що директор не тільки є найманим працівником, але ще й має статус виконавчого органу товариства, а тому мусить виконувати вимоги корпоративного законодавства, а роботодавцем в даному випадку виступають загальні збори товариства відповідно до ст. 59, пункту "г" ст. 41 ЗУ "Про господарські товариства", до виключної компетенції загальних зборів відноситься - утворення і відкликання виконавчого та інших органів товариства (що уособлює директор товариства в даному випадку).

Підтвердження цьому міститься й в ч.2 ст.19 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", а саме необхідність надання державному реєстратору рішення загальних зборів про звільнення директора товариства.

Провести загальні збори у відповідності зі статутом було неможливо, позаяк вони вважаються чинними за присутності учасників, що володіють більш ніж 60% голосів.

В даному випадку єдиний учасник, що залишився в товаристві, - ОСОБА_5 мав лише 10% голосів.

Тим не менше позивач подавала заяву про звільнення за власним бажанням, але її заява не могла бути розглянута з зазначених вище причин. Заява була подана 10 лютого 2915 року.

У відповідності з положеннями ст. 38 Кодексу законів про працю України N 322-VIII, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Таким чином фактично ОСОБА_3 можна вважати звільненою з 24 лютого 2015 року ( через два тижні після подання нею заяви про звільнення.

За змістом ст. 41 Конституції України кожна особа є вільною обирати місце роботи та не може утримуватися на будь-які посаді без її бажання.

Враховуючи, що перешкоди, існуючі на шляху вирішення питання про звільнення, порушують права позивачки на вільне обрання місця роботи, її позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2015 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати ОСОБА_3 такою, що звільнена з посади генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Руське море» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП з 24 лютого 2015 року та внести відповідний запис до трудової книжки.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: