АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 760-5594-15-ц Головуючий у 1 інстанції - Бобровник О.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/ 710/2016 Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 та апеляційною скаргою Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації на заочне рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності від 26 червня 2012 року на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру, її зустрічний позов задовольнити, усунути їй перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 в м.Києві шляхом виселення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з цієї квартири.

Зазначає, що суд неповно з"ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, так як проігнорував її право на пред»явлення зустрічного позову та на судовий захист, не прийняв до провадження та не об»єднав в одне провадження основний та зустрічний позов та не постановив з цього приводу відповідну ухвалу. Дані обставини свідчать про порушення судом вимог ч.3 ст. 123 та ч.2 ст. 160 ЦПК України. Рішення суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Солом»янська районна в м.Києві адміністрація в своїй апеляційній скарзі просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що заочне рішення суду постановлено з порушенням норм процесуального права, так як відсутність відповідачів в судовому засіданні, в той час як від другого відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є підставою для проведення заочного розгляду справи. Також у заочному рішенні відсутнє роз»яснення порядку перегляду заочного рішення, що є обов»язковою вимогою до письмового тексту заочного рішення суду. Зазначає, що висновок суду про порушення Солом»янською районною в м.Києві державною адміністрацією прав позивачів при видачі свідоцтва про право власності на квартиру є помилковим, оскільки розпорядження Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації № 45255 від 26.06.2012 року, на підставі якого було видане зазначене свідоцтво, було скасоване рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 17.12.2013 року, вказане рішенням виконане відповідачем, а тому доказів про порушення Солом»янською районної в м.Києві державною адміністрацією прав позивачів немає. Не відповідає вимогам ст.. 88 ЦПК України і висновок суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивачів судових витрат.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 повністю підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та доводи апеляційної скарги Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації Єрко НаталіяПетрівна також повністю підтримав доводи апеляційних скарг та просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4, ОСОБА_5, їх представник ОСОБА_11 в судове засідання не з»явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, позивачі причину своєї неявки суду не повідомили. Представник позивачів ОСОБА_11 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв»язку з його хворобою, проте доказів на підтвердження вказаної обставини суду не надав. З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає можливим розгляд справи у відсутності позивачів та їх представника.

Представник третьої особи: Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з»явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга Солом»янської районної в м.Києві адміністрації підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі ордера № НОМЕР_4, виданого на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради народних депутатів від 11 лютого 1980 року за 3 224 ОСОБА_6 було видано ордер га право зайняття однокімнатної квартири АДРЕСА_1 в м.Києві. Ордер виданий на одну особу - ОСОБА_6

Станом на 25 квітня 2012 року в квартирі АДРЕСА_1 в м.Києві були зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Заочним рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 25 квітня 2012 року позов ОСОБА_6 було задоволено. ОСОБА_5 та ОСОБА_13 визнано такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1 в м.Києві. На підставі вказаного заочного рішення ОСОБА_5 та ОСОБА_13 було знято з реєстраційного обліку в даній квартирі.

Станом на червень 2012 року в квартирі АДРЕСА_1 в м.Києві були зареєстровані ОСОБА_6 та ОСОБА_2.( шлюб з якою ОСОБА_6 зареєстрував 22.04.2011 року).

19 червня 2012 року відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернулися до органу приватизації Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність.

Розпорядженням Відділу приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації № 45233 від 26 червня 2012 року вирішено заяву задовольнити та передати квартиру АДРЕСА_1 у спільну часткову власність.

На підставі зазначеного розпорядження 26 червня 2012 року Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_6 та ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках.

Ухвалою Солом»янського районного суду м.Києва від 30 серпня 2012 року заочне рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 25 квітня 2012 року було скасоване.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 28 лютого 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 про визнання ОСОБА_5, ОСОБА_13 такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1 в м.Києві, відмовлено. Зустрічний позов про вселення задоволено, вселено ОСОБА_5 та ОСОБА_13 в квартиру АДРЕСА_1 в м.Києві. Вказане рішення набрало законної сили. Реєстрація ОСОБА_5 та ОСОБА_13 в квартирі АДРЕСА_1 в м.Києві була відновлена.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 17 грудня 2013 року позов ОСОБА_13 ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2, Реєстраційної служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним розпорядження задоволено.

Визнано недійсним розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 26 червня 2012 року № 45233 про задоволення заяви ОСОБА_6 про передачу квартири АДРЕСА_1 в місті Києві в спільну часткову власність. Вказане рішення набрало законної сили.

16 листопада 2013 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_13, прізвище дружини після реєстрації шлюбу- Яцура ( копія свідоцтва про шлюб а.с. 8 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 ( копія свідоцтва про смерть а.с. 4 т.1)

В березні 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації, ОСОБА_2, третя особа: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 з тих підстав, що розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 26 червня 2012 року № 45233 про задоволення заяви ОСОБА_6 про передачу квартири АДРЕСА_1 в місті Києві в спільну часткову власність визнано судом недійсним, а тому і видане на підставі вказаного розпорядження свідоцтво про право власності на вказану квартиру підлягає визнанню недійсним.

Задовольняючи позов та визнаючи недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 26 червня 2012 року, суд першої інстанції посилався на те, що оспорюване свідоцтво про право власності на житло видане на підставі розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації за №45233 від 26 червня 2012 року, яке згідно з рішенням Солом'янського районного суду м. Києва визнано недійсним, а тому також повинно бути визнано недійсним

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об»єктивного з»ясування дійсних обставин справи, досліджених в судовому засіданні доказів та відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ч.2 ст.8 Закону України" Про приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир /будинків/ здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім"ї, які постійно мешкають в даній квартирі, в т.ч. тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири.

Згідно вимог ч.3 ст. 8 Закону України" Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. '

Частина 5 статі 8 Закону України" Про приватизацію державного житлового фонду" передбачає, що передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення .

Відповідно до вимог Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 17 грудня 2013 року визнано недійсним розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 26 червня 2012 року № 45233 про задоволення заяви ОСОБА_6 про передачу квартири АДРЕСА_1 в спільну часткову власність. Вказане рішення набрало законної сили

Оскільки свідоцтво про право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 в рівних частках було видано 26 червня 2012 року Відділом приватизації державного житла Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на підставі зазначеного розпорядження, яке вже визнано судом недійсним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позову про визнання недійсним вказаного свідоцтва про право власності на спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 про те, що суд неповно з"ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, так як проігнорував її право на пред»явлення зустрічного позову та на судовий захист, не прийняв до провадження та не об»єднав в одне провадження основний та зустрічний позов та не постановив з цього приводу відповідне рішення, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, так як зустрічний позов не був прийнятий до провадження суду і з приводу прийняття вказаного позову судом не вчинялось будь-які процесуальні дії, а відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, так як суд повно та об»єктивно встановив дійсній обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги Солом»янської районої в м.Києві державної адміністрації про те, що заочне рішення суду постановлено з порушенням норм процесуального права, так як відсутність відповідачів в судовому засіданні, в той час як від другого відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є підставою для проведення заочного розгляду справи та що у заочному рішенні відсутнє роз»яснення порядку перегляду заочного рішення, що є обов»язковою вимогою до письмового тексту заочного рішення суду, правильність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог не спростовують і не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду. Доказів на спростування висновків суду першої інстанції представник Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації суду не надав.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апеляційної скарги Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації про те, що розпорядження Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації № 45255 від 26.06.2012 року, на підставі якого було видане свідоцтво про право власності, було скасоване рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 17.12.2013 року, вказане рішенням виконане відповідачем, а тому права позивачів не порушуються і підстав для задоволення позову немає, оскільки скасування зазначеного розпорядження не припиняє чинності свідоцтва про право власності, а наявність вказаного свідоцтва порушує права позивачів.

Що стосується доводів апеляційної скарги Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації про невідповідність висновку суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивачів судових витрат вимогам ст.. 88 ЦПК України, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими, так як стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат з відповідачів на користь кожного з позивачів.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 243,60 грн. та солідарного стягнення з ОСОБА_2 та Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_5 судового збору у розмірі 243,60 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн., стягнення з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_5 витрат по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. та про стягнення з Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_5 витрат по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн., з Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_16 витрат по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн .

В решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу Солом»янської районної в м. Києві державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 та Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 243,60 грн. та солідарного стягнення з ОСОБА_2 та Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_5 судового збору у розмірі 243,60 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн..

Стягнути з ОСОБА_15 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3) витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн.

Стягнути з Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації ( 7) на користь ОСОБА_5 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн.

Стягнути з Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації ( 7) на користь ОСОБА_16 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 121,80 грн .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий: Судді: