Ухвала

іменем україни

25 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є її батьком. Після розірвання шлюбу з її матір'ю ОСОБА_6 у судовому порядку вирішувалось питання розподілу незакінченого будівництвом за час перебування у шлюбі житлового будинку по АДРЕСА_1. Зазначала, що рішенням Тисменицького районного суду від 01 серпня 2006 року, яке набрало законної сили, за ОСОБА_7 визнано право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва будинку за вказаною адресою, як частки в спільному майні подружжя. Вказаним судовим рішенням встановлено, що земельна ділянка під будівництво житлового будинку за вказаною адресою була виділена рішенням Старолисецької сільської ради від 24 листопада 1993 року її батькам як подружжю та те, що її батьки під час перебування у шлюбі розпочали будівництво житлового будинку, готовність якого на день прийняття судового рішення складала 42 %.

18 жовтня 2006 року на 3 сесії 5 демократичного скликання Старолисецької сільської ради прийнято рішення про затвердження матеріалів земельно-кадастрової інвентаризації земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,1479 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель за вказаною адресою. Того ж дня на 4 сесії 5 демократичного скликання Старолисецької сільської ради прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 та передачу земельної ділянки у власність. Зазначала, що за поданням головного управління Держкомзему в Івано-Франківській області та за заявою ОСОБА_6 обидва вказані рішення від 18 жовтня 2006 року як такі, що прийняті з грубим порушенням вимог чинного земельного законодавства України, скасовані рішенням сільської ради від 04 травня 2012 року, яким було надано дозвіл ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на приватизацію присадибної земельної ділянки площею 0,07 га кожному.

Зазначала, що 21 травня 2014 року сільська рада прийняла рішення про надання їй дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,07 га по АДРЕСА_1 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно вказаного договору дарування 1/2 частини будівельних матеріалів, що були використані в процесі будівництва житлового будинку, який знаходиться на даній земельній ділянці. Вказувала, що на даний час нею виготовляється технічна документація.

Однак, враховуючи те, що оскаржувані рішення Старолисецької сільської ради були прийняті з грубим порушенням норм чинного земельного законодавства України і порядку надання земельної ділянки, та порушують її права як забудовника житлового будинку, просила визнати рішення 3 та 4 сесії демократичного скликання Старолисецької сільської ради від 18 жовтня 2006 року незаконними та скасувати їх.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2015 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення 3 сесії 5 демократичного скликання Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 18 жовтня 2006 року про затвердження матеріалів земельно-кадастрової інвентаризації земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,1479 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1.

Визнано незаконним та скасовано рішення 4 сесії 5 демократичного скликання Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 18 жовтня 2006 року про надання дозволу ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 та передачу земельної ділянки у власність.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України та встановивши, що оспорюванні рішення Старолисецької сільської ради Тесминецького району Івано-Франківської області від 18 жовтня 2006 року були прийняті з порушенням вимог ст. 118 ЗК України та порушують права ОСОБА_3 як забудовника житлового будинку, дійшли обґрунтованих висновків щодо визнання рішень сільської ради незаконними й такими, що підлягають скасуванню.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова