Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/9125/15-ц Головуючий у 1-й інст. Остапенко Н. М.
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Оберіг» про визнання договору поруки припиненим, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Зазначала, що 24 січня 2012 року між Кредитною спілкою «Оберіг» та ОСОБА_2 був укладений договір споживчого кредиту.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання за умовами даного кредитного договору між КС «Оберіг» та нею було укладено договір поруки № 14-к1 від 24.01.2012 року. Відповідно до умов даного договору вона несе солідарну відповідальність за невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору.

В процесі дії вказаних договорів КС «Оберіг» без повідомлення її неодноразово змінювала проценту ставку за договором споживчого кредиту, що призвело до збільшення відповідальності її, як поручителя за договором кредиту.

За наведених обставин, ОСОБА_1 просила визнати припиненим договір поруки № 14-к1, який було укладено між нею та Кредитною спілкою «Оберіг».

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 листопада 2015 року у задоволені позову відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що Кредитна спілка «Оберіг» ненаданням завчасної інформації про порушення зобов'язання ОСОБА_2 щодо сплати чергових платежів по визначеному графіку, обмежила її сплатити черговий платіж за боржника, що призвело до збільшення розміру сплати відсотків та збільшення розміру її відповідальності, як поручителя.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За змістом ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК та ч.2 ст.1050 ЦК - наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту, що залишилася, є право заявника вимагати розірвання договору та повернення суми кредиту і сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК.

Статтею 554 ЦК України визначено солідарну відповідальність поручителя та боржника перед кредитором, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою.

За змістом ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Під змінами основного зобов'язання, в результаті яких збільшується відповідальність поручителя, вважаються такі умови і обставини, що тягнуть або можуть потягти за собою негативні наслідки для поручителя, поява для нього інших нових ризиків, відмінних від тих, з якими він попередньо погодився при укладенні договору поруки, погіршення його майнового становища.

Особливістю припинення поруки з підстав зміни зобов'язання без згоди поручителя є те, що поручитель у разі зміни зобов'язання без його згоди не лише не відповідає за повернення боржником збільшеної суми боргу, а й з моменту такого збільшення його обов'язок за договором поруки повністю припиняється перестає існувати.

Також, у пункті 22 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Як вбачається зі змісту пункту 1.6 кредитного договору, укладеного між КС „Оберіг" та ОСОБА_1, тип процентної ставки визначено як фіксована, розмір процентної ставки чітко визначений п. 1.6.1 та 1.6.2 з урахуванням виконання позичальником графіку розрахунків, який є невід'ємною частиною вказаного договору.

Так, згідно п. 1.6.1.6.2 договору споживчого кредиту процентна ставка при дотриманні позичальником графіку розрахунків становить 0,1150% за один календарний день; відповідно до п. 1.6.2 - процентна ставка при порушенні позичальником графіку розрахунків від 15 ( п'ятнадцяти) календарних днів становить 0,2301% за один календарний день ( а.с. 6).

Також з матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 умов договору споживчого кредиту від 24.01.2012 року, при нарахуванні заборгованості КС „Оберіг" керувалася положеннями даного договору споживчого кредиту щодо застосування процентної ставки при порушенні позичальником Графіку розрахунків від 15 календарних днів, а саме пунктом 1.6.2 Договору.

Тобто, КС „Оберіг" не було збільшено процентну ставку за договором споживчого кредиту від 24.01.2012 року, а відтак не було збільшено обсяг відповідальності позичальника та поручителя за вказаним договором, яким є позивачка у даній справі. Вказане виключає застосування до спірних правовідносин вимоги ч.1 ст.559 ЦК України.

З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову грунтується на матеріалах справи та нормах закону, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі, що ненадання відповідачем завчасної інформації про порушення зобов'язання позичальником щодо сплати чергових платежів по визначеному графіку обмежило її сплатити черговий платіж за боржника, що призвело до збільшення розміру сплати відсотків та збільшення розміру її відповідальності, як поручителя є безпідставними, оскільки ні договором, ні законом таких зобов'язань на відповідача КС „Оберіг" не покладено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність судового рішення не впливають.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування в ході апеляційного розгляду справи не встановлено, а тому відповідно до ст.308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді