Справа №484/3915/15-ц 28.07.2016 28.07.2016 28.07.2016
Провадження №22-ц/784/1825/16
справа № 484/3915/15-ц
провадження №22-ц/784/1825/2016 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
категорія 20 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участі: представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника позивача ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року

за позовом

ОСОБА_6 до ОСОБА_7, фізичної особи підприємця ОСОБА_8 (далі ФОП ОСОБА_8С.), третьої особи Відділ з обслуговування Миколаївської області Центру безпеки дорожнього руху та автомобільних систем при МВС України про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_8 про визнання правочинів недійсними.

Позивач зазначав, що йому належав автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2012 року випуску. В квітні 2015 року він вирішив його продати, для чого зняв цей автомобіль з обліку та передав разом з документами своєму знайомому ОСОБА_9

В вересні 2015 року йому стало відомо, що зазначений автомобіль зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі довідки-рахунку, виданої ФОП ОСОБА_8, та договору комісії вказаного автомобіля, укладеного останнім від його імені 7 квітня 2015 року.

Посилаючись на те, що вказаний договір комісії він не підписував, уточнивши свої вимоги, позивач просив суд визнати недійсними зазначений договір комісії, а також договір купівлі-продажу вказаного автомобіля, укладеного між ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 7 квітня 2015 року на підставі зазначеної довідки рахунку.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року позов задоволено частково. Постановлено визнати спірний договір комісії недійсним. Крім того, суд стягнув на користь позивача з відповідача ФОП ОСОБА_8 487 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_8 уклав з ОСОБА_6 договір комісії, датований 7 квітня 2014 року, щодо продажу автомобіля TOYOTA LAND CRUISER 200 (а.с. 13).

ОСОБА_6 вважає вказаний договір комісії недійсним, посилаючись на те, що він його не підписував, а від його імені підпис поставила стороння особа.

Зазначене підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи від 13 травня 2016 року (а.с. 245-249).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання зазначеного договору комісії недійсним.

Рішення суду в частині задоволених вимог сторони не оскаржували, а тому колегія в цій частині рішення не перевіряє.

Що стосується вимог позивача про визнання недійсним договору купівлі продажу від 7 квітня 2015 року, укладеного між ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 на підставі довідки-рахунку, то колегія дійшла наступного.

Відмовляючи в задоволенні таких вимог, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 договір купівлі-продажу є наступним правочином, який було вчинено після недійсного, а тому належним способом захисту є подання віндикаційного позову.

Однак з такими висновками повністю погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 7 квітня 2015 року ФОП ОСОБА_8 укладено з ОСОБА_6 договір комісії серії ААЕ № 090292, який датовано 2014 роком. Цей договір підписав також ОСОБА_7 Того ж дня ФОП ОСОБА_8 видав ОСОБА_7 довідку-рахунок за тією ж серією та номером що й договір комісії.

Відповідно до положень діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, відчуження транспортного засобу могло бути проведено одним із таких способів: відчуження за цивільно-правовими договорами через нотаріуса; продаж через довідку-рахунок.

Так, згідно з ч. 2 ст. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 "Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх видів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", одним із видів документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є довідка-рахунок, видана за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил, видана суб'єктом підприємницької діяльності, який реалізує транспортний засіб.

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки.

Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу "вартість" вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).

Тобто, довідка-рахунок - це документ, який виконує функції договору купівлі-продажу автотранспортного засобу, згідно з якою власник автомобіля зобов'язується передати права на володіння транспортним засобом покупцеві, а той, у свою чергу, повинен сплатити власнику заздалегідь узгоджену суму і вступити в права власності.

Довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів, колегія суддів дійшла висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу.

При цьому продавцем в даному випадку може вважатись саме позивач, який був власником спірного автомобіля.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Предметом договору комісії є надання посередницьких послуг в сфері торгового обороту, що передбачає вчинення одного або кількох правочинів, за винятком правочинів, які мають особистий характер. Тобто, предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, а саме послуга, яка ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера.

Отже, способом захисту порушення права в даній справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного між позивачем та ОСОБА_7

Між тим, позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Однак, доказів того, що 7 квітня 2015 року між ФОП ОСОБА_8, як власником автомобіля, та ОСОБА_7 укладався окремий договір-купівлі продажу, позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про визнання договору купівлі-продажу автомобіля між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_7, який фактично не укладався, задоволенню не підлягають.

Оскільки суд першої інстанції відмовив в задоволенню цих вимог з інших підстав, рішення в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 червня 2016 року в частині вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_10