Справа № 0203/2985/2012 Провадження № 22-ц/772/260/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 5Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Марчук В.С., Сопруна В. В.,

при секретарі Сніжко О. А.

за участю: позивача ОСОБА_2, представника позивача адвоката ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частку самочинно збудованого житлового будинку, виділу його частки у користування та встановлення порядку користування земельною ділянкою , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року, -

встановила:

14.05.2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом та зменшивши позовні вимоги (а.с.89, т.1), змінивши позовні вимоги (а.с.96, т.1), двічі уточнивши позовні вимоги (а.с. 241 243, т.1, а.с. 114, т.2), просила суд:

1. Визнати за нею, ОСОБА_2, право власності на ? ідеальну частку самочинно збудованого будинку з господарськими будівлями: літ «А», з цокольним поверхом літ. «п/А», тераса «а», сарай «п/а», гараж літ. «Б», сарай «В», убиральні літ. «Г», криниці № 1, огорожі № 2, за адресою Вінницький район, с. Лука Мелешківська, вул.. Незалежності, 7а.

2. Виділити її, ОСОБА_2, в користування частину вказаного домоволодіння, згідно варіанту № 3 будівельно-технічної експертизи.

3. Встановити порядок користування земельною ділянкою площею 10 соток, на якій розміщений будинок, згідно з фактичним користуванням будинком відповідно до варіанту № 9 судової будівельно-технічної експертизи.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено з тих підстав, що будинок не є самовільно збудованим, а є незавершеним будівництвом, земельна ділянка про яку йдеться, була отримана відповідачем у власність шляхом приватизації, а тому не є спільною сумісною власністю подружжя, а особистою власністю відповідача по справі.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити повністю. Апеляційну скаргу обґрунтовує наступним:

- суд не прийняв до уваги факти та обставини, встановлені рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2014 року, а саме те, що збудований будинок є самочинним, закінчений і готовий до експлуатації, забудовниками будинку є вона та відповідач ОСОБА_4 (як колишнє подружжя), відповідач ОСОБА_4 є землекористувачем земельної ділянки для будівництва та обслуговування будинку, а не власником. Отже, суд невірно визначив статус будинку, вказавши що він збудований на законних підставах.

- суд не захистив її порушене право: вона зверталася в передбаченому законом порядку для реєстрації права власності на будинок, однак отримала відмову, оскільки землекористувачем є її колишній чоловік і він не бажає вводити будинок в експлуатацію, тобто між ними існує спір.

- безпідставно суд відмовив і в задоволенні позову в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, так як не зважаючи на те, що вона документально перебуває в користуванні лише відповідача, на ній побудовано спільний будинок подружжя, а тому суд повинен був встановити порядок користування нею.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 подану апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав. Відповідач ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав, вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та прийняв вірне рішення. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача ОСОБА_5 вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- 17.02.2001 року ОСОБА_4 та Завертна (після укладення шлюбу Данилич ) О.О. уклали шлюб (свідоцтво про одруження І-АМ № 063154 ( а.с.6, т.1);

- Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.04.2012 року шлюб розірвано (а.с.132, т.2);

- рішенням ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області 22 сесії 4 скликання від 29.04.2005 року ОСОБА_4 було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових споруд (а.с.7, т.1);

- Рішенням № 233 виконкому ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.12.2011 року за заявою ОСОБА_2 було присвоєно поштову адресу будинковолодіння: с. Лука-Мелешківська, вул.. Незалежності, № 7а, Вінницького району (а.с.8, т.1);

- сторонами не заперечується та підтверджено характеристикою будинку, господарських будівель та споруд (а.с.17, т.1), що в 2007 році, тобто за часу перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у щлюбі, будо здійснено будівництво житлового будинку «А», цокольний поверх «п/А», тераси «а», сараю «п/а», гаража «Б», сараю «В», убиральні «Г» по вул. Незалежності 7 а в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області,

- Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2014 року (а.с.133 137, т.2), яке набрало законної сили 03.10.2014 року після апеляційного перегляду (а.с.138 141, т.2) :

-визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинковолодіння: с. Лука-Мелешківська, вул.. Незалежності, № 7а, Вінницького району, видане на імя ОСОБА_5 та скасовано державну реєстрацію цього свідоцтва;

-визнано частково недійсною в частині забудовника ОСОБА_5 декларацію про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24.09.2012 року під № ВН 3, згідно якої житловий будинок «А», цокольний поверх «п/А», тераса «а», сарай «п/а», гараж «Б», сарай «В», убиральня «Г» по вул. Незалежності б/н в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області закінчений і готовий до експлуатації;

-визнано в декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24.09.2012 року під № ВН 3, згідно якої житловий будинок «А», цокольний поверх «п/А», тераса «а», сарай «п/а», гараж «Б», сарай «В», убиральня «Г» по вул. Незалежності б/н в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області закінчений і готовий до експлуатації, справжніми забудовниками подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Вирішуючи справу про поділ майна подружжя, суд повинен визначити статус будинку та споруд, про поділ якого йдеться, що й було зроблено судом першої інстанції:

Позивач вважає, що зазначений будинок є самочинним, однак це не відповідає дійсності, виходячи з наступного:

Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, а саме: Земельним кодексом України; ЦК України; законами України: «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», «Про пожежну безпеку», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про екологічну експертизу», «Про охорону культурної спадщини»; Порядком видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 5 липня 2011 року № 103, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за № 902/19640.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в частині першій статті 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

Перевіряючи наявність ознак самочинності будівництва в справі що розглядається, слід зазначити наступне:

- по-перше, рішенням ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області 22 сесії 4 скликання від 29.04.2005 року ОСОБА_4 було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлових споруд (а.с.7, т.1). Отже, будівництво здійснено на земельній ділянці, що для цього відведена.

- по-друге, відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», зокрема пункту 3, «Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація)».

В справі що розглядається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області 24.09.2012 року під № ВН 3 зареєстровано Декларацію про готовність обєкта, згідно якої житловий будинок «А», цокольний поверх «п/А», тераса «а», сарай «п/а», гараж «Б», сарай «В», убиральня «Г» по вул. Незалежності б/н в с. Лука-Мелешківська Вінницького району Вінницької області закінчений і готовий до експлуатації (а.с. 236-237, т.2).

Виходячи з положень Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, реєстрація Декларації про готовність обєкта, є підтвердженням того, що будинок та відповідні споруди зведені з дотриманням процедури створення нерухомого майна та такий обєкт збудований з дотриманням будівельних норм і правил.

Отже, спірний будинок з відповідними спорудами збудовано на земельній ділянці що була для цього відведена та особою якій відведено землю - ОСОБА_4 разом з другим із подружжя ОСОБА_2 ( Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 23.06.2014 року (а.с.133 137, т.2), яке набрало законної сили 03.10.2014 року після апеляційного перегляду (а.с.138 141, т.2), встановлено, що справжніми забудовниками за Декларацією є подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4), будинок прийнятий до експлуатації, тому він не є самочинно збудованими так як відсутні всі із трьох ознак, зазначених у частині першій статті 376 ЦК України, які свідчили б про те, що обєкт нерухомості, є самочинним.

Разом з тим, вказаний будинок з господарськими будівлями та спорудами має статус незавершеного будівництва, виходячи із наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього.

Визнання ж права власності на обєкт незавершеного будівництва, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. (Правова позиція № 6-159 цс 15 від 27.05.2015 року, Правова позиція ВСУ № 6-2710 цс 15 від 16.12.2015 року,)

До набуття новоствореним майном юридичного статусу житлового будинку з господарськими будівлями, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними, однак позивач такої вимоги не заявляла.

З урахуванням суті позовних вимог, суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні позову в частині визнання права власності на ? частку самочинно збудованого будинку з господарськими спорудами.

Вірним є і висновок суду про те, що оскільки земельна ділянка під будівництвом площею 0,10 га, рішенням ОСОБА_6 сільської ради Вінницького району Вінницької області 22 сесії 4 скликання від 29.04.2005 року ОСОБА_4 була передана безкоштовно у приватну власність земельну ділянку (а.с.7, т.1), то вказана земля є особистою власністю ОСОБА_4.

З урахуванням того, що на зазначеній землі розташовано незавершене будівництво, споруджене спільно подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_4, то питання використання земельної ділянки можливо буде вирішити лише після вирішення питання власності на споруди, розташовані на цій земельній ділянці.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому вона підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін як таке, що постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 30.11.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча: підпис ОСОБА_7

Судді: підпис ОСОБА_8

підпис ОСОБА_9

З оригіналом згідно: ОСОБА_7