Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1774/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Карікової Л.В.,

за участю секретаря Кописєвій О.Л.,

розглянувши 01 лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку(пай),

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку(пай).

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 07.04 1999 року його дід - ОСОБА_2 склав заповіт, в якому заповів все майно йому. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дід - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі і на земельну частку (пай), загальною площею 8,6 га в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території КСП «Ясна Поляна», в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. За життя діду видано сертифікат, серії НОМЕР_1, зареєстрований за №2088 від 25.03.1997 року, однак, вказаний сертифікат на землю наразі втрачено, отримати дублікат можливості немає. Після смерті діда він прийняв спадщину і у 2011 році отримав свідоцтво на право власності на житловий будинок. У вчиненні нотаріальних дій йому відмовлено, з посиланням на те що відсутній оригінал сертифікату на зазначену земельну ділянку, який втрачено. Посилаючись на вищезазначене позивач просив задовольнити позов.

Сторони у судове засідання не з'явились, надали заяви, відповідно до яких представник позивача - позов підтримав, представник відповідача - позов визнав, представник третьої особи поклався на розсуд суду і просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК в редакції 2004 року передбачено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР, в редакції 1963 руку.

Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай), площею 8,6 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території КСП «Ясна Поляна», в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, що належала останньому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, реєстраційний № 2088 від 25.03.1997 року, виданого згідно з розпорядженням Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області №51 від 27.02.1997 року.

У судовому засіданні також з'ясовано, що оригінал сертифікату втрачено, що підтверджено оголошенням в газеті «Маяк».

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті діда, відповідно до вимог ч.1 ст. 543 ЦК УРСР фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а тому вважається таким, що прийняв спадщину, що підтверджуються довідкою Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області за № 658 від 23.12.2013 року.

Відповідно до ст.126 ЗК України документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно статі 5 ЦК УРСР ( Здійснення цивільних прав і виконання обов'язків) цивільні права охороняються законом.

Відповідно до вимог статті 6 ЦК УРСР захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, арбітражем або третейським судом в тому числі і шляхом визнання цих прав.

Згідно вимог статті 86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності в Україні охороняється законом.

Особиста власність громадян і право її спадкоємства охороняються державою.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213 -115 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну частку(пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) площею 8,6 в умовних кадастрових гектарах, в межах території Яснополянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка перебувала у колективній власності КСП «Ясна Поляна» Миколаївського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті діда - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що належала останньому на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, реєстраційний № 2088 від 25 березня 1997 року, виданого на підставі розпорядження Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області №51 від 27.02.1997 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Карікова

01.02.2016