АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/7488/15-ц Головуючий в першій
Категорія № 50 (І) інстанції ОСОБА_1
№ 22-ц/774/64/К/16 Доповідач Соколан Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н. О.

суддів Бондар Я. М., Митрофанової Л. В.,

За участю: секретаря Петренко К. І.,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на малолітніх доньок, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на малолітніх доньок. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 22.01.2005 року, від якого мають двох малолітніх дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З травня 2015 року вона з дітьми почала мешкати окремо від відповідача. Відповідач працює, отримує високу заробітну плату, однак у добровільному порядку відповідач надавати кошти на утримання дітей, сплачувати аліменти відмовляється. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 15 000 грн. на утримання їх малолітніх доньок до досягнення ними повноліття.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто щомісячно аліменти з ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, до їх повноліття, на користь матері дітей ОСОБА_3, починаючи стягнення з 24 вересня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру аліментів та про задоволення її вимог в повному обсязі. Вважає, що суд не повно зясував всі обставини справи, не врахував, що сума, яка заявлена в позовних вимогах, раніше надавалась відповідачем без будь-яких заперечень і її сплата не буде для нього заважкою, зменшення розміру аліментів призведе до зміни звичного способу життя; не враховано, що діти хворіють, старша дочка відвідує репетитора та спортивні секції, а для молодшої потрібна няня. Суд також не перевірив фактичні заробітки сторін, не з?ясував, що позивач лише обіймає посади директора ПП «Промтехсервіс» та ТОВ «Троянда», фактично працює викладачем у КНУ, в той час як відповідач є приватним підприємцем, і його дохід, який приховується, фактично у декілька разів перевищує офіційну заробітну плату.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, сторони перебувають у шлюбі з 2005 року та мають дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають разом з позивачем ОСОБА_3

Відповідачем не оспорювався той факт, що він не надає матеріальну допомогу на утримання дітей та погоджується з необхідністю стягнення з нього аліментів (а.с. 22-23).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірно висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), з урахуванням тієї обставини, що відповідач на час подання позову працює та отримує постійний дохід, виходячи з наступного.

Відповідач, як встановлено судом, працює директором ТОВ «Троянда-К» та щомісячний дохід складає 2170,00 грн., що підтверджується довідкою з бухгалтерії товариства.( а.с.27).

Інших заробітків чи доходів від здійснення підприємницької чи будь-якої іншої діяльності, в тому числі як найманого працівника, як зазначив відповідач в своїх запереченнях, та підтвердив представник відповідача в судовому засіданні, відповідач не має.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено ч. 1 ст. 184 ЦПК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оскільки позивачем доведено, що ОСОБА_4 займається підприємницькою діяльністю та має нерегулярний, мінливий дохід, підстави для визначення аліментів в твердій грошовій сумі відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 отримує значно більший дохід, який приховує, в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України, належними та допустимими доказами не підтверджено під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що утримання дочок потребує додаткових витрат, на думку колегії, може бути підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат .у відповідності до положень ст. 185 СК України, однак не може впливати на розмір аліментів.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: