Номер справи: 164/795/16-ц
Провадження по справі: 2/164/123/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2016 року ОСОБА_1.
Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ониско Р.В.
при секретарі Наумчук С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, суд-
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, посилаючись на те, що 24.09.2008 року згідно укладеного договору позики позивач ОСОБА_2 надав відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 125 000 грн. Повернути вказану суму відповідач зобовязався на першу вимогу ОСОБА_2, а при не можливості повернути кошти, ОСОБА_3 зобовязаний був передати ОСОБА_2 у приватну власність житловий будинок за адресою: смт. Маневичі, вул. Ювілейна, 15 Б, Маневицького району Волинської області, про що написав письмову розписку. Однак, незважаючи на численні звернення позивача, в добровільному порядку ОСОБА_3 грошову суму так і не повернув. Тому він, ОСОБА_2 змушений був звернутися до суду із позовом про стягнення 125 000 грн. в примусовому порядку.
В судовому засідання позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав і просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 152 897,47 грн., а також судовий збір. Він вважає такі дії незаконним заволодінням його грошовими коштами і вимагає у відповідача ОСОБА_3 їх повернення. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 на виклик в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, хоча завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи.
Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що можливо винести заочне рішення і проти цього не заперечує позивач ОСОБА_2 а також судом встановлено, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 27.05.2011 року позовні вимоги ОСОБА_2задоволено в повному обсязі та видано виконавчий лист, який переданий на виконання до відділу Державної виконавчої служби Маневицького РУЮ. В ході проведення виконавчого провадження, було встановлено відсутність у відповідача грошових коштів та майна, на яке могло б бути звернуто стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в сумі 125 000 грн. Станом на 01.03.2016 року виконавчий лист залишився без виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кридитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У звязку з тим що відповідач вже досить тривалий час користується грошовими коштами ОСОБА_2 в сумі 125 000 грн., позивач поніс значних матеріальних втрат від їх знецінення. А тому за весь період користування його коштами позивач, має право на відшкодування відповідачем інфляційних нарахувань та 3 % річних від простроченої суми.
Отже зважаючи на термін позовної давності, передбаченої ст.ст. 256, 257 ЦК України, за період березень 2013 року по лютий 2016 року (включно) відповідачу слід нарахувати суму коштів, завданих інфляцією, відповідно до щомісячних індексів інфляції, в розмірі 76 875,00 грн.) та 3% річних від простроченої суми за період березень 2013 року по лютий 2016 року (включно) в розмірі 11 260,27 грн.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.
Тому, оскільки під час укладання договору позики, розмір процентів між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 не обумовлено, при їх нарахуванні слід застосувати норми ст.ст. 258, 1048 ЦК України (спеціальна позовна давність терміном в один рік). Отже з урахуванням облікової ставки НБУ, за період березень 2015 року по березень 2016 року відповідачу нараховано 67 762,20 грн.
Керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 536, 549, 625, 1048, 1050 ЦК України, суд-
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - задовольнити.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 грошову суму 152 897,47 грн., з них: 76 875,00 грн. збитків завданих інфляцією, 11 260,27 грн. 3% річних від простроченої суми, а також 64 762,20 грн. пені.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1528,97 грн. сплачені останнім раніше.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Маневицького районного суду Волинської області протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті.

Суддя Маневицького

районного суду ОСОБА_4