Справа № 308/2121/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

-головуючого - судді Шепетко І.О.,

-при секретарі - Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород подання Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про примусове проникнення до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся старший державний виконавець Ужгородського РВ ДВС ОСОБА_1, з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у РВ ДВС Ужгородського МРУЮ знаходитися виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/2121/14-ц від 11.08.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про: «зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути перешкоди, шляхом звільнення та передачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у володіння і користування кімнати площею 20,7 кв. м.; кладової 2,7 кв. м.; коридора 7 кв. м. Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 114,70 судових витрат та на користь держави 128,90 судових витрат». Оскільки, боржником рішення суду добровільно не виконується, державним виконавцем вжито зі свого боку усіх передбачених чинним законодавством заходів щодо виконання рішення, судове рішення залишається не виконаним, державний виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи та, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків.

З подання старшого державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ОСОБА_1 вбачається, що на виконанні Ужгородського РВ ДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 308/2121/14-ц від 11.08.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про: «зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути перешкоди, шляхом звільнення та передачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 у володіння і користування кімнати площею 20,7 кв. м.; кладової 2,7 кв. м.; коридора 7 кв. м. Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 114,70 судових витрат та на користь держави 128,90 судових витрат».

Судом з матеріалів справи встановлено наступне.

20.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа, згідно якої надано боржнику строк для самостійного виконання до 27.02.2015 року. 15.04.2015 року державним виконавцем призначено виконання, яким повідомлено, що 27.04.2015 року за адресою: с. Невицьке, вул. Молодіжна, 2 Б, будуть проводитися виконавчі дії повязані з виконанням рішенням суду. Однак, при виході за адресою, яка вказана у виконавчому документі, здійснити виконавчі дії не вдалося про що складено акт державного виконавця від 27.04.2015 року в якому зазначено, що боржником без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк виконавчий документ не виконано.

27.04.2015 року керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн., та направлено боржнику для виконання.

27.04.2015 року державним виконавцем керуючись ст. ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання рішення суду за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії, якою накладено на боржника штраф у розмірі 170 грн.

08.02.2016 року державним виконавцем керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» призначено виконання на 16.02.2016 року за адресою с. Невицьке, вул. Молодіжна, 2 Б. 16.02.2016 року державним виконавцем складено акт, згідно якого боржником повторно без поважних причин виконавчий документ не виконано.

16.02.2016 року державним виконавцем керуючись ст. ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу на боржника ОСОБА_2 за невиконання рішення суду за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії, якою накладено на боржника штраф у розмірі 340 грн.

16.02.2016 року керуючись ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем внесено подання (повідомлення) про притягнення боржника до відповідальності згідно із законом до Ужгородської міжрайонної прокуратури.

Оскільки, боржником рішення суду добровільно не виконується, державний виконавець звернувся до суду з поданням про надання дозволу про примусове проникнення до житла боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Дана норма права кореспондується з п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Як вбачається з подання державний виконавець просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а саме в будинок № 2 Б по вул. Молодіжна в с. Невицьке Ужгородського району Закарпатської області, однак даних про те, що боржник зареєстрована за вказаною адресою не надано. Даних про те, що боржник чи інші особи чинять перешкоди у проникненні до будинку в матеріалах подання відсутні.

Разом з тим, як вбачається з наданих виконавцем актів, складених за результатами відвідування вищевказаної адреси присутності боржниці у вказаному жилому приміщенні не виявлено. Крім того, державним виконавцем не надано доказів належного повідомлення боржниці про вчинення виконавчих дій, а відтак твердження виконавця про те, що боржниця навмисно не виконує рішення суду та не надає державному виконавцю доступ до даного будинку суд вважає необґрунтованим.

Враховуючи вищезазначене, непорушність права приватної власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено законності і обґрунтованості свого подання, а тому воно не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 57, 60, 208-210, 212-215, 293, 294, 376 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Ужгородського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6