Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/265/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

20.01.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Мурашка С.І., Франко В.А.

при секретареві: Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту ФОП ОСОБА_2І.) про розірвання договору оренди землі, зареєстрованого у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України» 22 березня 2010 року за №02 та укладеного між ОСОБА_3 і ФОП ОСОБА_2 В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 6,36 га, яка розташована на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Між нею та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивач передала належну їй на праві власності земельну ділянку, а відповідач її прийняв в строкове платне користування на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказує, що відповідач порушив умови договору оренди землі в частині сплати орендної плати, оскільки орендну плату з 2010 по 2014 роки позивач не отримувала. Вважає, це істотним порушенням договору оренди землі та просить дострокового розірвати даний договір.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі задоволено. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з такого.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 на підставі розпорядження Компаніївської РДА від 25.03.2002 року №111-р є власником земельної ділянки, площею 6,36 га, розташованої на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області (а.с.4). Між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастру при Держкомземі України» 22 березня 2010 року за №02. Згідно з умовами договору оренди земельної ділянки орендодавцем надано, а орендарем прийнято у строкове, платне користування земельну ділянку площею 6,36 га, яка знаходиться на території Нечаївської сільської ради Компанівського району Кіровоградської області, строком на 10 років. Орендар зобовязався використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та сплачувати орендну плату до 31 грудня поточного року у розмірі 3% від грошової оцінки землі, що становить 2 622 грн. (п.8,9 Договору).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність систематичної несплати орендної плати та наявність підстав для розірвання договору оренди землі.

Такого висновок суду першої інстанції дійшов з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

За правилами п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Пунктом 12 договору оренди земельної ділянки, укладеного між сторонами передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Також документом, який підтверджує отримання орендодавцем орендної плати є відомість нарахування та виплати орендної плати за землю , що передбачена додатком 2 пункту 28 Методичних рекомендацій про бухгалтерський облік розрахунків з власниками земельних та майнових паїв сільськогосподарських підприємств, викладених у листі Міністерства аграрної політики від 04.12.2003 р. за N 37-27-12/14024.

Належних та допустимих доказів на підтвердження виплати орендної плати позивачу за 2010-2014 роки відповідачем ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано.

Обов'язок щодо своєчасної виплати орендної плати і договором і законом покладається на орендаря.

На підтвердження сплати відповідачем орендної плати за 2010-2014 роки або відмови позивача від отримання орендної плати, ФОП ОСОБА_2 не надано жодного належного та допустимого доказу відповідно до ст.ст.58,59 ЦПК України.

Надані відповідачем податкові розрахунки свідчать лише про сплату ним податку, а не орендної плати. Довідка про сплату орендної плати, яка видана самим же ФОП ОСОБА_2 не може достовірно свідчити про сплату орендної плати, оскільки не є первинним бухгалтерським документом.

Факт отримання ОСОБА_3 від ФОП ОСОБА_2 коштів у розмірі 20 000,00 грн., підтверджений розпискою, яка написана власноручно ОСОБА_3, свідчить лише про отримання нею коштів та зобовязанням віддати у користування земельну ділянку на термін пять років, а не про отримання орендної плати (а.с.22).

У звязку з цим колегія суддів вважає, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт виконання зобовязання щодо виплати ОСОБА_3 орендної плати за 2010-2014 роки, а тому висновок суду першої інстанції про наявність передбачених нормами чинного законодавства підстав для розірвання договору оренди є вірними.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону та відповідає матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

УХВАЛИЛА:

Апеляційну фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з наступного дня.

Головуючий суддя:

Судді: