Справа № 202/9318/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття, посилаючись на те, що в період з 23 жовтня 1999 року по 9 грудня 2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка страждає на тяжку розумову відсталість, є інвалідом дитинства, за станом здоров'я потребує постійного медичного догляду та лікування, у зв'язку з чим направлена до будинку-інтернату для дітей інвалідів 3 профілю. Самостійно вона не може забезпечувати додаткове лікування, харчування та інші потреби дочки. Відповідач зі свого боку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та наполягала на стягненні з відповідача аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що дочка не проживає разом із позивачем, знаходиться на повному державному забезпеченні в інтернаті, де постійно перебуває. Також просив врахувати, що він перебуває на обліку в центрі зайнятості та має на утриманні двох малолітніх дітей.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з медичним висновком ОСОБА_3 страждає тяжкою розумовою відсталістю, гіпердинамічний синдром.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 1 січня 2013 року знаходиться на повному державному забезпеченні в КЗ "Поливанівський дитячий будинок-інтернат", позивач 4-5 разів на місяць відвідує дитину, надає їй матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом цієї норми аліменти за рішенням суду присуджуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина або на утриманні якого вона знаходиться.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проте позивач не надала суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Позивачем не надано належних доказів щодо витрати, які вона несе на утримання дочки з урахуванням того, що дочка знаходиться на повному державному забезпеченні в будинку-інтернаті, необхідність цих витрат.

Як було зазначено позивачем у судовому засіданні, вона витрачає кошти на відвідування дочки в інтернаті (придбання солодощів), а також відвозила дочку до лікарні, коли та розсікла брову.

Разом із тим, суд вважає, що понесення позивачем таких витрат не може бути визнано достатньою підставою для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки (щомісячних платежів), яка з нею не проживає та знаходить на повному державному забезпеченні.

Обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (в тому числі її хворобою, каліцтвом тощо) визначений статтею 185 СК України, але позов з цих підстав не заявлявся.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко