Справа № 525/1434/15-ц
Номер провадження 2/525/52/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

27 січня 2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Гавриш О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

В грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, а саме 1/8 частку житлового будинку за адресою: вулиця Гоголя, 4, селище ОСОБА_4 Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 12 листопада 2005 року померла ОСОБА_5, за своє життя вона продала позивачці, належну їй 1/8 частку житлового будинку за адресою: вулиця Гоголя, 4, селище ОСОБА_4 Полтавської області, за 1500 гривень, про що 25 липня 2004 року покійною ОСОБА_5 надано відповідну розписку, а гроші були передані в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, проте, належним чином оформити договір купівлі-продажу позивачка та ОСОБА_5 у нотаріальній конторі не встигли, а тому позивач посилаючись на ч. 2 ст. 220 ЦК України, з огляду на те, що між позивачем та ОСОБА_5, як продавцем, було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу і відбулося його повне виконання, просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/8 частки житлового будинку за адресою: вулиця Гоголя, 4, селище ОСОБА_4 Полтавської області, що був укладений 25 липня 2004 року між позивачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та визнати за позивачкою право власності на 1/8 частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: вулиця Гоголя, 4, селище ОСОБА_4 Полтавської області та складається в цілому з житлового будинку (літ.-А-1), сарай (літ.-Б), погріб (літ.-б), сарай (літ.-В), погріб (літ.-в), погріб (літ.-в1), навіс (літ.-Г).

Відповідно до ухвали суду від 27 січня 2016 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено Великобагачанську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області (а.с. 72).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач по справі ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, надіслав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги позивача задовольнити, справу розглянути за його відсутності (а.с. 45).

Відповідач по справі Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області надіслала до суду листа, в якому просила справу розглянути за відсутності її представника, не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с. 75).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, показання свідків, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, яка померла 12 листопада 2005 року (а.с. 21, 32), за своє життя набула у власність 1/8 частку житлового будинку за адресою: вулиця Гоголя, 4, селище ОСОБА_4 Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 19).

25 липня 2004 року ОСОБА_5 отримала від позивачки по справі грошові кошти в сумі 1500 гривень та написала розписку (а.с. 23) в присутності свідків, що зазначені гроші отримані в рахунок того, що вона продала позивачці ОСОБА_2 належну їй на праві приватної власності 1/8 частку житлового будинку за адресою: вулиця Гоголя, 4, селище ОСОБА_4 Полтавської області. Факт передачі грошей та написання розписки підтверджується показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були допитані в суді.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у письмовій формі, не укладали у нотаріальній конторі не посвідчували, дана обставина не заперечується представником позивача.

Представником позивача не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що померла ОСОБА_5 ухилялася від нотаріального посвідчення даного договору після отримання грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно ст. 657 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

В правовій позиції, яка визначена Постановою Верховного Суду України від 30 січня 2013 року № 6-162цс 12 зазначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною третьою статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов'язків для сторін. Договір купівлі-продажу житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.

З огляду на вищезазначене відсутні будь-які законні підстави для задоволення позовних вимог позивача по справі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Великобагачанський районний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Повний текст виготовлено 29.01.2016 року.

Суддя Ю.І. Ячало