РІШЕННЯ

Іменем України

21.01.2016 року Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в якому просить зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 звільнити жиле приміщення АДРЕСА_1 для проживання, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він проживає у квартирі АДРЕСА_1, квартира приватизована ним 17.04.1997 року. Дозвіл на прописку без його згоди ОСОБА_2 надала ОСОБА_4, яка в цій квартирі проживала за сфальсифікованим рішенням Залізничної районної ради народних депутатів м. Львова №335 від 13.07.1982 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без договору найму проживають у другій частині його квартири, заперечують його право власності на квартиру, перешкоджають йому в повному обсязі користуватись квартирою перекривши доступ до кухні та коридору. Просить зобов'язати відповідачів звільнити займане приміщення квартири АДРЕСА_1, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, вказав, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 за перечують його право власності на квартиру, перекрили доступ до кухні та коридору, змушуючи його для виходу на вулицю використовувати вікно. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов заперечила та зазначила, що позивачу належить ? частка квартири АДРЕСА_1. В другій половині за цією ж адресою вона зареєстрована з 18.01.1983 року та проживає разом з сином ОСОБА_3, який зареєстрований в квартирі з 17.08.1995 року. На її ім'я у зв'язку із смертю основного квартиронаймача відкрито особовий рахунок згідно розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР №616 від 17.09.2009р. про зміну договору житлового найму. Квартира у якій вони проживають складається з двох кімнат із спільними вигодами. Просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Тому суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_1 складається з 4-х кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати та вбиральні.

Квартира АДРЕСА_1, загальною площею 38,5 кв.м., належить на праві власності ОСОБА_1. З копії технічного паспорту на приватизовану квартиру АДРЕСА_1, складеного 05.03.1997р., вбачається, що квартира розташована на 1-му поверсі чотирьох поверхового будинку та складається з двох кімнат, житловою площею 24,9 кв.м., в спільному користуванні знаходиться кухня, ванна кімната та коридор. В інших двох кімнатах цієї квартири зареєстровані та проживають ОСОБА_2 - з 28.01.1983р. та ОСОБА_3 - 17.08.1995р. Квартира знаходиться у комунальній власності та складається з двох житлових кімнат площею 44,3 кв.м., кухня та комунальні вигоди перебувають у спільному користуванні.

Частиною 1 ст. 106 ЖК УРСР передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

У зв'язку з смертю квартиронаймача ОСОБА_4, розпорядженням Франківської районної адміністрації ЛМР від 17.09.2009р. №616 змінено договір найму жилого приміщення з відкриттям особового рахунку у ЛКП "Старий квартал" на ім'я ОСОБА_2

Як встановлено судом, вищевказані обставини встановленні рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.10.2014 року, яким було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Франківська районна адміністрація ЛМР, ЛКП "Львівський ліхтар" про визнання права власності.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог про звільнення ОСОБА_2, ОСОБА_3 жилого приміщення АДРЕСА_1 для проживання, застосування наслідкі недійсності нікчемного правочину. Відповідачі займають квартиру на законних підставах, а відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в позові відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Дзеньдзюра С.М.