Єдиний унікальний номер 243/9458/15-ц Номер провадження 22-ц/775/429/2016
Головуючий у 1 інстанції: Лаптєв М.В. Єдиний унікальний номер 243/9470/15-ц
Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/429/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Гапонова А.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділення Фонду виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Совєтському районі м. Макіївки за участю третьої особи відділення Фонду виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Костянтинівці, про встановлення розміру середньої заробітної плати для розрахунку страхових виплат та зобовязання здійснення перерахунку страхових виплат,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015р. позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилався на те, що він працював на посаді менеджера у Спільному підприємстві у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Декомет -2» з 13 січня 1997р. по 13 січня 2003р.. 14 червня 2001р. з ним стався нещасний випадок, при виконанні трудових обовязків в результаті ДТП він отримав травму голови, струс головного мозку. За результатами проведеного розслідування був складений акт по формі Н-1, затверджений 15.06.2001р.. 20 лютого 2014р. позивач звернувся до відповідача та був взятий на облік. Висновком МСЕК від 04.04.2014р.позивачу встановлено стійку втрату працездатності 25% з повторним оглядом 1.05.2016р.. Постановами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 30 травня 2014р. йому було призначено щомісячну страхову виплату у розмірі 304,50 грн. та одноразову допомогу у розмірі 30 450 грн., розрахунок виплат проведено із мінімальної заробітної плати, при цьому відповідачем було долучено до його справи довідку про відсутність даних щодо заробітної плати ліквідованого підприємства СП ТОВ «Декамет -2». Втім, позивач надавав відповідачу довідку, видану СП ТОВ «Декамет -2» 16 серпня 2001р. про розміри виплаченої йому заробітної плати, проте довідка відповідачем не була прийнята до уваги, оскільки вона не відповідає формі. Позивач вважав невірним визначення страхових виплат із суми мінімальної заробітної плати та просив визначити їх виходячи із розміру його заробітної плати перед настанням нещасного випадку відповідно до довідки №11 від 16 серпня 2001р., виданої СП ТОВ «Декамет -2» у розмірі 1 700 грн. та зобовязати відповідача перерахувати з моменту взяття на облік розмір призначеної одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат, виходячи із зазначеної заробітної плати з урахуванням її коригування.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі. Посилається на необґрунтованість рішення, неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, неправильну їх оцінку, неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, зазначає, що суд не прийняв до уваги довідку від 16 серпня 2001р., яка визначає розміри заробітної плати, сплаченої йому роботодавцем, через невідповідність її формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України №1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням», однак ця постанова прийнята 29.09.2001р., тому довідка, видана раніше, не може відповідати цьому нормативному акту. Надані ним, як додаткові обґрунтування, інформаційні матеріали про динаміку середньомісячних заробітних плат, суд не прийняв до уваги, оскільки вони носять довідково - інформаційний характер. При цьому суд не звернув уваги, що частина матеріалів, а саме лист Державної служби статистики України має офіційний характер та наданий йому особисто на запит з проханням «надати офіційні статистичні відомості щодо середньої місячної тарифної ставки (посадового окладу), яка діяла у регіоні станом на 14.06.2001р. та станом на 20.02.2014р., або середньо квартальні або середньорічні дані за професією 1439 «Менеджери (управителі) в інших сферах обробної промисловості та у виробництві електроенергії, газу та води» або аналогічною професією (посадою) у галузях «Промисловості», «будівництва» та «Виробництва будівельних виробів». Відповідно до п.12 Постанови Кабінету Міністрів України №1266 від 29.09.2001р. у разі відсутності у потерпілого на час звернення за страховою виплатою довідки про його заробітну плату у звязку з ліквідацією підприємства, установи чи організації середня заробітна плата обчислюється виходячи із діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) в галузі, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК ступеня втрати професійної працездатності. Відповідачем не було зроблено запиту до місцевих органів з питань праці та соціального захисту, а Міністерство праці та соціальної політики належних відомостей не надало. Згідно із загальнодоступними відомостями, розміщеними на сайті Державної служби статистики України, середньомісячна заробітна плата за видами економічної діяльності у 2010 - 2014 роках складає за найменшим показником 3 763 грн., середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки складає згідно даних Пенсійного фонду України у 2013р. 2 979,46 грн.. Найменший розмір заробітної плати, яка була сплачена йому у 2000-2001роках до настання страхового випадку склала 1 400 грн.. Відповідач для розрахунку страхових виплат застосував розмір мінімальної заробітної плати на час призначення виплати, у звязку з чим його права на належний розмір відшкодування заподіяної шкоди порушені. Судом не враховані вимоги статей 21, 34 п.14 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» щодо обовязку Фонду компенсувати відповідну частину втраченого заробітку потерпілого та щодо визначення страхової суми, у разі, якщо на час звернення потерпілого за страховою виплатою не збереглись документи про його заробіток, за діючою на час звернення тарифною ставкою за професією на підприємстві (у галузі), на якому працював потерпілий або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день виплати. Він, позивач, зробив грубий розрахунок, але в такому випадку відповідач повинен був надати свій розрахунок відповідно до наданої ним довідки та відповідно що п.12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 26.09.2001р.. Якщо визначений розмір був не таким, який відповідає належному розрахунку, позовні вимоги підлягали частковому задоволенню без визначення певного розміру середнього заробітку, а лише відповідно до довідки №11 від 16.08.2001р., виданої СП ТОВ «Декамент -2».

В засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги та просив рішення залишити без зміни.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджено отриманням ним особисто телефонограми 29 січня 2016р., подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог діючого законодавства.

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивач, працюючи у СП ТОВ «Декомет-2», 14.06.2001р. отримав травму при виконанні трудових обовязків.

Висновком МСЕК від 4 квітня 2014р. йому встановлено стійку втрату професійної працездатності 25% з повторним оглядом 1 травня 2016р..

21 травня 2014р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення страхових виплат.

Постановами відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Совєтському районі м. Макіївки від 30 травня 2014р. ОСОБА_1 призначено щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 304, 50 грн. та одноразову допомогу в сумі 30 450 грн., виходячи із того, що середньомісячна заробітна плата (дохід) перед настанням страхового випадку становила 1218 грн..

У позовній заяві у даній справі позивач просив визначити середню заробітну плату для призначення страхової виплати виходячи із розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку відповідно до довідки №11 від 16 серпня 2001р., виданої СП ТОВ «Декамет -2» у розмірі 1 700 грн. та зобовязати відповідача перерахувати з моменту взяття на облік розмір призначеної одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат, виходячи із зазначеної заробітної плати з урахуванням її коригування.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив із того, що довідка не відповідає формі, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України №1266 від 29.09.2001р., доказів про розмір посадового окладу позивача не надано та, оскільки дані про заробітну плату позивача не збереглись, страхові виплати були правильно призначені виходячи із мінімальної заробітної плати на день звернення за призначенням виплат.

Вказані висновки суду є вірними, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV) в редакції, яка діяла на час виникнення у позивача права на призначення страхових виплат, тобто на час встановлення висновком МСЕК від 4.04.2014р. стійкої втрати працездатності, у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я, виплачуючи йому одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Статтею 28 вказаного Закону визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому.

Частинами 1,2 ст. 34 Закону № 1105-XIV визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду.

Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.10 ст. 34 Закону № 1105-XIV).

Середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого (ч.12 ст. 34 Закону № 1105-XIV).

Якщо на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоров'я не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день виплати. Відсутність документів про заробіток підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву (ч.14 ст. 34 Закону № 1105-XIV).

Згідно з п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001р. №1266 в редакції на час встановлення позивачу МСЕК стійкої втрати працездатності (далі Порядок), розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для застрахованих осіб є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа), що передують місяцю, в якому настав страховий випадок.

Пунктом 12 вказаного Порядку визначено, що у разі, коли на дату встановлення медико-соціальною експертною комісією ступеня втрати застрахованою особою професійної працездатності минуло більше року з дня настання страхового випадку, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру заробітної плати перед настанням нещасного випадку на виробництві або перед звільненням з роботи (переходом на іншу роботу), з якою пов'язане професійне захворювання, з урахуванням її коригування, що провадиться робочим органом виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, за формулою З = Зн х С : М, де З - середньомісячна заробітна плата застрахованої особи, у гривнях; Зн - середньомісячна заробітна плата найманих працівників, зайнятих в економіці України, за календарний рік, що передує року, з якого призначається страхова виплата; С - сума коефіцієнтів заробітної плати застрахованої особи за кожний місяць розрахункового періоду (К1 + К2 + К3 + К4 + К5 + К6); М - кількість календарних місяців у розрахунковому періоді.

У разі коли на час звернення за страховою виплатою документи про заробітну плату застрахованої особи до ушкодження здоров'я не збереглися, середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою). За відсутності на підприємстві відповідної професії (посади) середня заробітна плата обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на підприємстві, на якому працювала застрахована особа, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності. Відсутність документів про заробітну плату підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву. У разі відсутності у потерпілого на час звернення за страховою виплатою довідки про його заробітну плату у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи чи організації середня заробітна плата обчислюється виходячи з діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) в галузі, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК ступеня втрати професійної працездатності (абзаци 14,15 пункту 12 Порядку).

Довідка про середню заробітну плату (дохід) видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату (дохід) (абзац 1 п.22 Порядку).

Якщо підприємство (установа, організація), на якому працювала особа, ліквідовано, довідка про середню тарифну ставку (посадовий оклад) за відповідною або аналогічною професією (посадою) видається місцевим органом з питань праці та соціального захисту населення, а у разі відсутності в цьому органі таких відомостей - центральним органом виконавчої влади, який координує діяльність галузі, до якої належали ліквідовані підприємство, установа чи організація (абзац 2 п.24 Порядку).

Довідка про середню заробітну плату (дохід), з якої сплачено страхові внески, для розрахунку страхових виплат складається за формою згідно з додатками 2 - 6 (п.25 Порядку).

Робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування мають право перевіряти обґрунтування видачі довідок про середню заробітну плату, достовірність зазначених у них відомостей шляхом звіряння даних, зазначених у довідках, з відомостями про нараховану заробітну плату на підприємствах, в установах чи організаціях або з базою даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду та базою даних ДПА (п.26 Порядку).

Сторонами не заперечується, що на час звернення ОСОБА_1 за страховими виплатами до відділення Фонду в Совєтському районі м. Макіївки підприємство СП ТОВ «Декомет -2» ліквідовано і відомості щодо середньої заробітної плати позивача не збереглися, що підтверджено архівною довідкою та листом арбітражного управляючого, які наявні у справі відділення Фонду (а.с.25, 54).

Копія довідки №11 від 16 серпня 2001р. про заробітну плату за фактично відпрацьований час з листопада 2000р. по липень 2001р. за підписом директора СП ТОВ «Декомет -2» ОСОБА_3 обґрунтовано не використана відповідачем для проведення розрахунку виплат, оскільки вона не відповідає формі, встановленій п.25 Порядку.

Посилання заявника апеляційної скарги на те, що довідка видана до затвердження Порядку, тому не може йому відповідати не спростовують висновків суду про те, що відповідач правильно не прийняв вказану довідку для обчислення сум страхового відшкодування, адже відділення Фонду мало право обчислювати суми відшкодування лише із довідки, форма якої передбачена Порядком, який діяв на час виникнення у позивача права на відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя на виробництві.

Довідки про середню тарифну ставку (посадовий оклад) за відповідною або аналогічною професією (посадою) не надано.

На запит відділення Фонду Міністерство соціальної політики України повідомило про неможливість надати відомості щодо розміру посадового окладу менеджера станом на 20.02.2001р., оскільки конкретні розміри тарифних ставок та посадових окладів встановлюються у колективному договорі або іншому локальному документі оплати праці.

Тому відповідач обґрунтовано обчислив страхові виплати позивачу із розміру мінімальної заробітної плати визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК ступеня втрати професійної працездатності відповідно до абзацу 15 пункту 12 Порядку.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення відповідачем права позивача на належний розмір відшкодування втраченого заробітку висновків суду не спростовують, за відсутності належно оформленої довідки про заробітну плату позивача чи довідки про середню тарифну ставку (посадовий оклад) за відповідною або аналогічною професією (посадою) розмір відшкодування шкоди визначений вірно.

Посилання заявника апеляційної скарги на розміри середньомісячної заробітної плати за видами економічної діяльності у 2010-2014 роках в сумі 3 763 грн. та середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки в сумі 2 979,46 грн. не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки законом не передбачено визначення розміру страхових виплат виходячи із вказаних розмірів середньої заробітної плати.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: