Справа № 640/2161/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11 липня 2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду, в якому просить солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача матеріальний збиток в розмірі 188411,37 грн., витрати за експертне дослідження в розмірі в розмірі 1992,60 грн. та судові витрати. В обгрунтування зазначених вимог посилався на наступне. Відповідач ОСОБА_3 23.07.2014 року о 20.00 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Петровського (нині ОСОБА_5) від вул. Пушкінська в напрямку вул. Сумська в м. Харкові, та при виїзді з двору буд. №24 по вул. Петровського в м. Харкові на головну дорогу, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, що належить позивачу, який рухався по вул. Петровського по головній дорозі. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдана матеріальна шкода. Автомобіль, яким керував відповідач ОСОБА_3 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 Постановою апеляційного суду Харківської області від 24.11.2015 року встановлено, що відповідач ОСОБА_3 порушив п. 10.2 ПДР України та є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно експертних товарознавчих досліджень №8586 від 15.10.2014 та №1 від 11.01.2016, вартість матеріального збитку складає 188411,37 грн., також позивач просить стягнути з відповідачів витрати за оплату вказаних автотоварознавчих досліджень в розмірі 1992,60 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання без своєї участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Враховуючи, що причина неявки відповідачів є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 23.07.2014 року о 20.00 год., керуючи автомобілем Опель Тігра» р.н. НОМЕР_3, при виїзді з двору будинку №24 по вул. Петровського в м. Харкові на головну дорогу не надав дорогу автомобілю «Ягуар» р.н. НОМЕР_4, який рухався по вул. Петровського по головній дорозі. В результаті ДТП було заподіяно механічні пошкодження автомобілям та завдана матеріальна шкода.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 06.07.2015 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 закрито у звязку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24.11.2015 року, вказана постанова була скасована, визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп.

Як вбачається з відомості №9415397, автомобіль Опель Тігра» р.н. НОМЕР_3 належить відповідачу ОСОБА_4, а автомобіль «Ягуар» р.н. НОМЕР_4 належить позивачу.

В результаті ДТП, позивачу була заподіяна матеріальна шкода, яка складає 116 311,75 грн. (станом на 23.07.2014) відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження №8586 від 15.10.2014 року, та 188 411,37 грн. (станом на 11.01.2016) відповідно до експертного автотоварознавчого дослідження №1.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Так, ст. 1187 ЦК України встановлено відповідальність за завдання шкоди особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальними правилами, зазначеними у вище вказаних нормах , тягар цивільної відповідальності у випадку завдання шкоди має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій транспортного засобу з вини якого сталась ДТП.

Відповідно до розяснень, викладених в Пленумі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 6 зазначено, що «особою, яка зобовязана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди ( п. 2.2. Правил дорожнього руху України)».

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 матеріальних збитків в розмірі 188411,37 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідно до приписів ст. 1187 ЦК України, тягар відповідальності покладений на винну особу у завданні шкоди, а саме відповідно до постанови Апеляційного суду Харківської області від 06.07.2015 року ОСОБА_3 є винним у вчиненні ДТП та він керував автомобілем відповідача ОСОБА_4 на відповідній правовій підставі. Також підлягають стягненню документально підтверджені витрати за проведення авто-товарознавчих досліджень в розмірі 1992,60 грн. А що стосується вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_4 матеріального збитку, то в даній частині позову слід відмовити, оскільки завдана шкода відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати відповідно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 88, 212-215,209,218, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_6, і.н. НОМЕР_5, матеріальні збитки в розмірі 188 411 гривень 37 коп. та витрати за проведення експертних досліджень в розмірі 1992 гривень 60 коп.,

а всього 190 403 (сто девяносто тисяч чотириста три) гривень 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_6, і.н. НОМЕР_5, судовий збір в розмірі 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) гривень 12 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення або протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя