Справа № 653/2675/15-ц
Провадження № 2/653/23/16
РІШЕННЯ

іменем України

"26" січня 2016 р. м. Генічеськ

Генічеський районний суд у складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

секретар Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 21557,92 гривень.

Позивач посилається на той факт, що згідно укладеного договору №б/н від 19.02.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5230,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3. Умов та Правил надання банківських послуг.

Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ОСОБА_1 та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору.

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»

У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором, Відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість 21557,92 грн, яка складається з наступного:

5224,81 грн. заборгованість за кредитом;

12555,95 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом;

2512,50 грн. заборгованість за пенею та комісією;

А також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

250,00 грн. штраф (фіксована частина).

1014,66 грн. - штраф (процентна складова).

Просить суд стягнути з Відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати, понесені при подачі позову.

Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що нею було змінено прізвище на ОСОБА_2 та надала суду копію паспорта громадянина України на підтвердження цього. Також наголошувала, що вона 12.12.2007 року оформляла кредит у сумі 7 тисяч і що вона підписувала заяву на оформлення кредиту та оформляла його, але саму картку не отримувала. Це був інший кредит, можливо вона підписала таку заяву не розуміючи. Каже, що її повинні були сфотографувати при отриманні картки та навіть цього не робили. Каже, що можливо вона підписала якійсь документи автоматично. Вказує, що пройшло багато років та взагалі вона не може пояснити рух по цій картці та що банк до цього часу нічого їй не надсилав. Погоджується з тим, що документи заповнювала особисто, та що підпис її, але картку не отримувала, мала лише мікрокредит.

Позивач на вказані зауваження повідомила, що із архіву були стерті дані фотокартки, тому немає фото.Також зауважила, що платежі по спірному кредиту проводились одночасно з іншим кредитом з невеликим проміжком часу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила. Що для отримання кредитної картки клієнт надає ідентифікаційний код та паспорт. Раніше картки виготовлювались

заздалегідь, а потім оформлювались. Всі документи клієнт підписує особисто, вона перевіряє.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до укладеного договору №б/н від 19.02.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит від ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 5230,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між Відповідачем та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою», банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на сайті банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Згідно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору.

Пунктом 6.5. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг, - у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банка виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди банку.

Пунктом 6.7. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з мето. Запобігання виникнення овердрафту.

Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою», боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку в часності з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п. 6.4. «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів банку», які викладені на банківському сайті, позичальник зобовязується надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу перед банком заборгованість.

Згідно п.4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором.

Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом,відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобовязання за вказаним договором відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив,якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальниик є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки, тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно до п.29 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Постанови №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року №11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору та надана виписка по особовому рахунку на ім'я ОСОБА_1, з якого вбачається рух коштів.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що вона не отримувала картку. Пояснення відповідача про те, що вона не отримувала кредит та картку суд вважає способом захисту, який не підтверджений нічим в суді.

Суд вважає, що відповідачем не доведено суду та не надано жодного доказу, на підтвердження того, що вона підписувала заяву та оформляла кредит, але картку не отримувала та те, що не має жодного відношення щодо руху по картці.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

У звязку з викладеним, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 5-11, 15, 60, 61, 88, 209, 213, 214, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 589, 572, 576, 589, 611,612, 1049, 1050 , 1054ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) заборгованість в сумі 21557,92 грн (двадцять одна тисяча пятсот пятдесят сім гривень 92 копійки) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банка «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО № 305299).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банка «Приватбанк» (, рах. № 3111, МФО № 305299). судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4