Справа № 214/7796/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Мхітарян С.С.

при секретарі Рімашевської В.В.

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини де зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3. Після її смерті залишилось майно, а саме квартира АДРЕСА_1. Згідно заповіту все своє майно ОСОБА_3 заповіла йому. Заповіт був складений 15.10.2012 року та посвідчений нотаріусом. Для отримання спадщини він не міг вчасно звернутись з заявою до нотаріуса, а коли звернувся йому повідомили , що він пропустив термін на подачу заяви про прийняття спадщини та порадили звернутись в суд. Він мешкає в зазначеній квартирі, користується речами померлої, він вважає, що своєчасно звернувся до нотаріальної контори.

Позивач надав до суду заяву, просив розглянути справу за його відсутністю, позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за їх відсутності, проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 18.01.2013 року, видане Саксаганським відділом ДРАЦС Криворізького міського управляння юстиції, актовий запис № 120 (а.с.8), яка є бабусею ОСОБА_1 року народження, що підтверджується копіями свідоцтва (а.с.18-20, 22-25) Позивачеві була надана відмова про вчинення нотаріальних дій, з урахуванням пропущеного строку для прийняття спадщини (а.с.27). 15.10.2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, в якому вона заповідає своє майно ОСОБА_1 (а.с.6)

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ст.. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст..57 ЦПК України, Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України. .

Згідно до ч.3 ст. 1272 ЦПК За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В п.24 Постанови №8 Пленуму ВС України від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК ( 435-15 ). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникла з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням вищевказаної позиції ВС України, відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, є підставою, звернення до суду, а не поважністю причини, пропуску строку прийняття спадщини та підставою для задоволення позову.

Також необхідно зазначити, що Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вказує, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суди переважно правильно вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: тривалу хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, згідно з актом від 08.10.2015 року мешканці будинку АДРЕСА_1 підверждили, що ОСОБА_1 дійсно проживав з бабусею ОСОБА_3, дружиною ОСОБА_4, дочкою ОСОБА_5 т сином ОСОБА_6 без реєстрації у вищевказаній квартирі (а.с.21).

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливим задовольнити позовні вимоги, так як позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті бабусі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1220, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити в повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці для подання до приватного нотаріуса Криворізької міського нотаріального округу заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з моменту набрання рішення суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С.С. Мхітарян