Провадження № 2/161/1363/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі - Марчак Е.Є.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 лютого 2002 року. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Любченської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вона тривалий час потерпає від фізичного та психологічного насилля відповідача. Діти неодноразово ставали свідками її принижень з боку чоловіка. Шлюбні відносини припинені, шлюб існує формально. Просить шлюб між нею та позивачем розірвати, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того позивач пояснила, що відповідач свою поведінку так і не змінив, побив її та доньку ОСОБА_4 07 січня 2016 року. З цього приводу вона зверталася із завою до поліції. На теперішній час вона мешкає окремо - орендувала квартиру. Помиритися з відповідачем вона не бажає, вважає, що розірвання шлюбу відповідатиме її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей.

Відповідач позов визнав, суду пояснив, що дійсно між ним та позивачкою періодично виникають сварки, які іноді переростають у конфлікти із застосуванням фізичної сили. Насильство до дітей він не застосовує, доньку ОСОБА_4 не бив.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 лютого 2002 року виконавчим комітетом Любченської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 1 (а.с. 13). Від даного шлюбу у них народилось троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4-6).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, а також те, що позивачка потерпає від фізичного та психологічного насилля з боку відповідача. На час розгляду справи судом сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть.

Позивачка категорично заперечує проти надання строку на примирення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,2 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 24, 55, 56, 110, 111, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 лютого 2002 року виконавчим комітетом Любченської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплату судового збору в сумі 551 (п»ятьсот п»ятьдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська