АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н.,

секретаря Шерівської Ю.А.

за участю: представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства ,,Державний ощадний банк України в особі філії Чернівецького обласного управління АТ ,, Ощадбанк до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства ,,Державний ощадний банк України в особі філії Чернівецького обласного управління АТ ,,Ощадбанк на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство ,,Державний ощадний банк України (далі ПАТ „Ощадбанк) в особі філії Чернівецького обласного управління АТ ,,Ощадбанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Вказувало на те, що 1 вересня 2010 року відповідач ОСОБА_3, перебуваючи в стані наркотичного спяніння, проник в операційну залу ТВБВ №10025/034 Чернівецького обласного управління ВАТ ,,Ощадбанк, яке розташоване по вулиці Оренбурзькій № 3-а в м.Чернівці, і, погрожуючи працівникам банку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя потерпілих, заволодів грошовими коштами банку в сумі 5543 грн та 100 дол. США.

Протиправними діями ОСОБА_3 банку завдано шкоду в розмірі 5543 грн та 100 дол. США.

------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц-239/16 головуючий у І-й інстанції Волошин С.О.

категорія:30/31 суддя-доповідач: ОСОБА_6

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні із звичайним наглядом за вчинення суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.

Вказані суспільно небезпечні діяння вчинені ОСОБА_3 в стані неосудності, однак в судовому порядку він не визнаний недієздатним.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 5543 грн та 100 дол США, що за курсом НБУ станом на 25 вересня 2015 року становить 2145 грн 45 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ПАТ ,,Ощадбанкпросить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири № 18 в будинку № 2-а про вулиці Коперника у м. Чернівці, тому помилковим є висновок суду про незадовільне матеріальне становище відповідача.

Заявник також посилається на те, що відповідач не був визнаний у встановленому законом порядку недієздатним, тому він може нести відповідальність за завдану ним шкоду.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду в частині його правового обґрунтування підлягає зміні, а в решті залишенню без змін з наступних підстав.

Як встановлено судом, 1 вересня 2010 року ОСОБА_3, перебуваючи в стані наркотичного спяніння, проник в операційну залу ТВБВ №10025/034 Чернівецького обласного управління ВАТ ,,Ощадбанк (нині - ПАТ ,,Ощадбанк), яке розташоване по вулиці Оренбурзькій № 3-а в м.Чернівці, і, погрожуючи працівникам банку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоровя потерпілих, заволодів грошовими коштами банку в сумі 5543 грн та 100 дол. США, чим вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.3 ст.187, ч.3 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проведеної під час судового розгляду справи про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією, безперервний перебіг, дефект в емоційно вольовій сфері, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Згідно з ч.2 ст.1186 ЦК України, якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у звязку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову ПАТ „Ощадбанкдо ОСОБА_3

Помилковим є посилання заявника на те, що з урахуванням матеріального становища відповідача, який є власником квартири № 18 в будинку № 2-а про вулиці Коперника у м. Чернівці, суд відповідно до ч.1 ст.1186 ЦК України може постановити рішення про відшкодування відповідачем шкоди частково або в повному обсязі.

За змістом ч.1 ст.1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується.

Як виключення з цього загального правила вказаною нормою права передбачено, що з урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Однак при цьому особа, яка завдала шкоди, може бути повністю або частково дієздатною і її стан, в якому вона завдала шкоди, не повязаний з психічним розладом або недоумством.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач на момент заподіяння позивачу шкоди не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними у звязку з психічним розладом.

Порядок відшкодування шкоди, завданої особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у звязку з психічним розладом або недоумством, регулюється ч.2 ст.1186 ЦК України.

Доводи заявника про те, що відповідач внаслідок вживання наркотичних засобів сам довів себе до стану, в якому він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, спростовуються висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи (а.с.34-39).

Разом з тим, суд першої інстанції помилково послався і на ст. 1184 ЦК України як на підставу відмови в задоволенні позову.

Положення ст.1184 ЦК України застосовуються у разі завдання шкоди недієздатною особою, яка визнана такою за ст.39 цього Кодексу.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про визнання відповідача судом недієздатним, застосування вказаної норми права до правовідносин сторін є помилковим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині його правового обгрунтування відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну публічного акціонерного товариства ,,Державний ощадний банк України в особі філії Чернівецького обласного управління АТ ,, Ощадбанк задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2015 року в частині його правового обгрунтування змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання суду на ст.1184 ЦК України як на підставу відмови в задоволенні позову.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: