У Х В А Л А

іменем україни

13 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Журавель В.І., Луспеника Д.Д.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» про витребування майна із чужого незаконного володіння за касаційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником колісного трактора марки Zetor 16245, заводський номер НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1. У грудні 2013 року він звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант-5» (далі - ТОВ «Гарант-5») із приводу зберігання цього трактора на території останнього. У подальшому він дізнався про те, що трактор без його відома та згоди було передано цим товариством сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Говтва» (далі - СТОВ «Говтва»), яке відмовилося повертати це майно.

Враховуючи викладене та з урахуванням уточнень позовних вимог, позивач просив витребувати з незаконного володіння відповідача зазначений вище трактор.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Витребувано із незаконного володіння СТОВ «Говтва» Решетилівського району Полтавської області на користь ОСОБА_3 трактор Zetor 16245, заводський номер НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1. Розподілено судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» (далі - ПСП «Дружба») відхилено, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПСП «Дружба» просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідач безпідставно прийняв на баланс належний позивачеві трактор разом з іншим майном від ТОВ «Гарант-5» згідно з передавальним актом під час приєднання товариств, що не породжує у нього права власності на трактор, отже незаконно його утримує.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про реєстрацію від 10 грудня 2013 року є власником колісного трактора марки Zetor 16245, заводський номер НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1.

19 серпня 2013 року ТОВ «Гарант-5» через припинення шляхом приєднання до СТОВ «Говтва» передало останньому за передавальним актом, крім іншого майна, й вказаний вище трактор Zetor 16245.

Пред'являючи позов, ОСОБА_3 посилався на те, що СТОВ «Говтва» безпідставно утримує у себе та відмовляється повернути належний йому трактор.

Задовольняючи позов та витребовуючи спірний трактор у СТОВ «Говтва», суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки не вирішив питання про залучення до участі у справі особи, яка придбала майно за відплатним договором та фактично володіє спірним майном.

Так, 30 листопада 2014 року ПСП «Дружба» придбало у СТОВ «Говтва» трактор Zetor 16245, який, за твердженням заявника, є предметом спору у цій справі.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо воно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за вказаними нормами права витребуване майно в обов'язковому порядку має знаходитись у відповідача.

У п. 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз'яснено, що відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Відповідно до п. 19 зазначеної постанови пленуму, у разі якщо під час судового розгляду за позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння спірне майно було відчужено відповідачем іншій особі та передано їй у володіння, суд відповідно до статті 33 ЦПК України за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем або залучає до участі у справі цю особу як співвідповідача. При цьому відчужувач залучається до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача (статті 35, 36 ЦПК України).

Участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов'язки.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Суд першої інстанції у порушення ст. ст. 11, 33, п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України не роз'яснив позивачеві його права на подачу заяви про залучення ПСП «Дружба», яке придбало спірний трактор за договором купівлі-продажу у СТОВ «Говтва», хоча оскаржені рішення безпосередньо стосуються прав та інтересів цієї особи, як фактичного володільця.

Отже, фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не встановлені; доводів та наданих сторонами доказів суди не перевірили.

При цьому суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірили та не встановили моменту набуття права власності ОСОБА_3 на спірний трактор та не з'ясували чи не відбулося передання цього трактору за передавальним актом раніше, ніж за ним виникло це право. Також суд не дав оцінки тому, що у передавальному акті від 19 серпня 2013 року не зазначено заводський номер або державний номерний знак, а лише тип серійного зразка, зокрема Zetor 16245, з інвентарним номером НОМЕР_3 (а.с. 10).

Отже, суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України доводів сторін по суті позовних вимог не перевірили; фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином не встановили; не визначились які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба» задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.І. Журавель

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик