Справа №359/117/16-ц
Провадження №2/359/666/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрун-товує його тим, що 29 серпня 2013 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сім'єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_1 не з'явилась у судове засідання. Вона надіслала заяву (а.с.10), в якій підтримує позов та просить суд розглянути цивільну справу за її відсутності.

ОСОБА_2 не з'явився у судове засідання також. Він надіслав заяву (а.с.11), в якій не заперечує проти позову та просить розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задово-ленню з таких підстав.

Встановлено, що 29 серпня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Цент-ральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що був складений відповідний актовий запис №2092. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 6 травня 2014 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 Ця обставина під-тверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16 січня 2014 року (а.с.5).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як роз'яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамбле-єю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збе-реження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з відповідачем не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позива-чеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанціями (а.с.1, 2). Пред'явлений нею позов задо-волений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 29 серпня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, про що був складений актовий запис №2092, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець