АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3209/16 Головуючий 1 інст. - Рибальченко І.Г.
Справа № 626/147/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.І.,

- Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Брулевич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 24 березня 2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором № НАХRRХ06060467 у розмірі 11 311 грн. 56 коп. яка складається з : 981,63 грн. - заборгованість за кредитом; 70,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 664,58 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8580,31 - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 514,84 грн. - штраф (процентна складова).

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначало, що 03.07.2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та в ОСОБА_3 було укладено договір № НАХRRХ06060467, відповідно до умов якого вона отримала кредит в розмірі 3955,78 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів у встановлені строки і розмірі та оплати за користування кредитним коштами не виконує, має заборгованість.

Відповідач ОСОБА_3 проти обставин укладення кредитного договору, порушення нею своїх зобов'язань та суми заборгованості - не заперечувала, а в поданій суду заяві від 10.03.2016 року просила суд застосувати положення про строки позовної давності і відмовити у задоволенні позову з підстав пропуску банком строку для звернення в суд. Справу просила розглянути в її відсутність. (а.с.29).

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 24 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»відмовлено з підстав пропуску строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також при невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, безпідставно посилався на те, що останній платіж було зроблено в грудні 2009 року, а відтак позивачем, начебто, пропущено строк позовної давності. Однак в наданому суду розрахунку заборгованості зазначено, що відповідачем було сплачено 13.10.2011 року 353 грн.90 коп. на погашення тіла кредиту, а також 16.06.2015 року відповідач сплатила 118 грн. 73 коп.

Крім того, п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, що є невід'ємною частиною кредитного договору, сторони передбачили позовну давність у 5 років за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафу.

Таким чином, оскільки позовна давність перервана частковою сплатою заборгованості, з урахуванням збільшеного строку позовної давності у 5 років, строк позовної давності не пропущено, а позивач звернувся до суду в межах строків позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скарга частково підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, сторонам не заперечується, підтверджується наявними у справі доказами, що 03.07.2008 року між ОСОБА_3 уклала з ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір № НАХRRХ06060467, відповідно до умов якого вона отримала кредит в розмірі 3955,78 грн. на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, зобов'язавшись по поверненню кредиту, сплачувати проценти в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам (далі Умови) строки, а також сплачувати комісію, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості здійснюється у такий спосіб: щомісяця в період сплати,за який приймається період з " 17" по "22" число кожного місяця. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 281,46 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Договір укладений між Банком та позичальником шляхом підписання заяви позичальника, яка разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам та тарифами складає кредитно-заставний договір.

Згідно п.4.2 Умов, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі зазначеному у Тарифах та Заяві. Відповідно до п. 5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості . Згідно п. 5.5. Умов термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Відповідач взяті на себе зобов'язання, встановленні п.2.1.- 6.7. умов до Договору, які передбачають повернення кредиту, процентів за користування кредитом, які нараховуються щомісяця, штрафних санкцій у визначені сторонами строки, не виконала у зв'язку з чим станом на 25.12.2015 року утворилась заборгованість у розмірі:11311,56 грн, із яких: 981,63 грн. - заборгованість за кредитом; 70,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 664,58 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 8580,31 - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500грн. - штраф (фіксована частина); 514,84 грн. - штраф (процентна складова) , що підтверджується розрахунком заборгованості.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано і у відповідності до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України та ст.ст.625, 627, 629, 1054 ЦК України дійшов до висновку, що дійсно між сторонами був укладений кредитний договір, умови якого відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконувала, порушила взяті на себе зобов'язання, допустила утворення заборгованості з повернення кредитним коштів та плати за їх користування в розмірах, зазначених позивачем.

Разом з тим, суд вирішив відмовити у задоволенні позову з підстав, передбачених ч.4 ст.267 ЦК України, тобто у зв'язку зі зверненням ПАТ КБ «ПриватБанк» за захистом в суд після сплину позовної давності.

З таким рішенням апеляційний суд погодитися не може у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи в частині застосування відмови у задоволенні позову за ч.4 ст.267 ЦК України, а також неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, останній платіж відповідачем здійснено 14.12.2009 року, а з позовом банк звернувся 01.02.2016 року, тобто після того, як пройшло 5 років 10 місяців.

Однак цей висновок суду не відповідає обставинам справи, оскільки як в наданому у якості додатку до позовної заяви розрахунку заборгованості, так і в наданих банком за вимогою суду розрахунку заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № НАХRRХ06060467 від 03.07.2008 року зазначено, що відповідачем було сплачено банку 13.10.2011 року 353 грн.90 коп. на погашення тіла кредиту, а також 16.06.2015 року відповідач сплатила 118 грн. 73 коп.

Згідно умов кредитним договором № НАХRRХ06060467 від 03.07.2008 року, невід'ємною частиною якого є «Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»)(Стандарт)», сторони домовилися про те: що термін позовної давності по вимогам по стягненні кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - становить 5 років (п.5.5); що позичальник доручає Банку списувати кошти із всіх своїх поточних рахунків при наявності на них необхідної суми коштів, не наданих у кредит, у межах сум, які підлягають сплаті (договірне списання) (п.3.2.5); що у разі непогашення кредиту в обумовлені договором строки заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою з застосуванням обумовлених договором наслідків нарахування неустойки. (п.п.4.2, 5.1, 5.3,5.4).

Відповідачем кредитний договір та наданий позивачем розрахунок заборгованості не оспорений, а викладені в ньому дані про платежі 13.10.2011 року і 16.06.2015 року не заперечуються і не спростовані.

За таких обставин суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову, але не в повному обсязі, а частково, за таких підстав.

Порівняльний аналіз розміру наданого кредиту, обставин щодо його виконання та структури заборгованості свідчить про значну не співмірність розміру фактичного збитку, заподіяного банку неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником ОСОБА_3, і розміром позовних вимог, до яких ПАТ КБ «ПриватБанк», включив і пеню за не своєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у сумі 8580,31 грн., і штраф у сумі 500 грн. (фіксована частина), і штраф у сумі 514,84 грн. (процентна складова).

Апеляційний суд вважає такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення: 981,63 грн. заборгованості за кредитом; 70,20 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 664,58 грн. заборгованості за користування кредитом, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону, умов договору і обставин справи, встановлених на підставі наданих доказів.

Підлягає задоволенню і вимога про стягнення пені, оскільки це передбачено і умовами договору і законом (ст.611 ЦК України).

Разом з тим, враховуючи обставини даної справи, а також явну не співмірність між збитками і розміром неустойки, апеляційний суд, керуючись ч.3 ст.551 ЦК України, зменшує розмір нарахованої позивачем пені з 8580,31 грн. до 1616,41 грн., що відповідає сумі збитків. (981,63+70,20+664,58=1616,41).

У задоволенні вимог про стягнення штрафу у сумі 500 грн.(фіксована частина) і штрафу у сумі 514,84 грн. (процентна складова) апеляційний суд відмовляє, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання, а тому їх одночасне застосування буде суперечити закріпленому у статті 61 Конституції України положенню щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові №6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування для вирішення спірних правовідносин.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 також підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 810 грн. у якості компенсації судових витрат частка суми судового збору, сплаченого позивачем за позовну заяву при зверненні в суд першої інстанції і за апеляційну скаргу в апеляційний суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п.3,4 ст.309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 24 березня 2016 року скасувати і ухвалити нове.

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № НАХRRХ06060467 від 03.07.2008 року у сумі 3232 грн.82 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 810 грн. у якості компенсації судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: О.А.Кружиліна

О.М.Хорошевський