Справа № 214/5008/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Євтушенка О. І.,

при секретарі - Латкіній О. В.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу "Рассвет 40" про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та визнання заборгованості безпідставною та незаконною, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним вище позовом, який в подальшому неодноразово уточнювала та в останній редакції від 22 січня 2016 року просить суд визнати вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Рассвет 40» безпідставними та незаконними і зобов'язати житлово-будівельний кооператив «Рассвет 40» списати з особового рахунку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, безпідставно нараховану суму за житлово-комунальні послуги та штрафи і пені за період 1999 року по 30.11.2015 року у розмірі 62 064 грн. 27 коп. Визнати дії ЖБК «Рассвет 40» протиправними та незаконними, що виявилось у складанні рахунків на житлово-комунальні послуги, що не відповідає вимогам Закону України « Про захист прав споживачів», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Зобов'язати ЖБК «Рассвет 40» надати рахунки, які б відповідали ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Зобов'язати ЖБК «Рассвет 40» опломбувати прилади обліку (лічильник) для холодної води за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування свої вимог представник позивача вказала, що 19 червня 2015 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було скасований судовий наказ про стягнення заборгованості за комунальні послуги з її довірителя. Вважає, що вимоги ЖБК «Рассвет 40» про стягнення з позивача заборгованості за комунальні послуги є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, оскільки позивачу до звернення відповідача до суду для видачі судового наказу, не було відомо про наявність заборгованості. Договір з ЖБК «Рассввет 40» позивач не укладав та рахунків не отримував. Позивач не має наміру не сплачувати за отримані комунальні послуги, однак вважає, що нараховані суми є завищеними, а відповідач умисно не повідомляв позивача про наявну надуману заборгованість, що підтверджується також помилкою відповідача при зверненні з заявою про видачу судового наказу, де невірно було зазначено номер будинку, замість №38 було зазначено №32. Згідно довідки, яка надана відповідачем заборгованість за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 за січень складає 8 145 грн. 41 коп., а в квитанції за січень 2015 року, яка також видана ЖБК «Рассввет 40» вказана інша сума - 534 грн. 81 коп., але відповідач у заяві про видачу судового наказу з 01.01.2012 року по 01.02.2015 року вказав суму заборгованості - 22 780 грн. 51 коп., що позивач також вважає безпідставним оскільки квитанції містять незрозумілі нарахування та порожні графи. Позивач також вважає, що відповідачем сформовані квитанції, які не відповідають вимогам закону, а саме в квитанції не зазначено заборгованість на початок і на кінець місяця, не зазначено прізвище особи, яка її видала, печатки підприємства, що в сукупності ставить під сумнів законність цих квитанцій. Крім того, позивач вважає, що нарахована заборгованість по холодній воді з травня по листопад 2015 року в сумі 1 262 грн. 38 коп. є безпідставною, оскільки в квартирі ніхто не зареєстрований та не мешкає. Позивач в свою чергу вважає, що відповідач, як виконавець житлово-комунальних послуг зобов'язаний підготувати та укласти з позивачем договір на надання житлово-комунальних послуг та повідомити про наявну заборгованість, що ЖБК «Рассввет 40» зроблено не було, враховуючи також те, що позивач не зобов'язаний вимагати укладення такого договору. У квартирі за адресою: АДРЕСА_1, позивач не проживав житлово-комунальними послугами не користувався, а отже не був споживачем цих послуг, враховуючи при цьому, що позивачу 80 років та він тяжко хворіє. Представник позивача вважає, що ЖБК «Рассввет 40» взагалі не надавало комунальні послуги, а штраф та пеня є взагалі не обґрунтованими, тим паче в законодавстві відсутнє поняття штраф та пеня за спожиті комунальні послуги. Крім того представник позивача вважає, що до нарахованої пені необхідно застосувати строк позовної давності в один рік. Представник позивача вважає, що до даних правовідносин необхідно застосувати строк позовної давності, до нарахування пені - шість місяців, до позовної давності - один рік. В свою чергу, ЖБК «Рассввет 40» відмовляється опломбувати позивачу лічильники холодної види, мотивуючи це тим, що позивач зобов'язаний сплатити неіснуючу заборгованість, а отже права позивача є порушеними. Також, представник позивача вважає, що рахунки виписані відповідачем порушують вимоги ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не місять відомостей відповідно до вимог зазначених норм закону, що підтверджує неправомірність та незаконність наданих рахунків. На теперішній час в квартирі ніхто не зареєстрований. Отже, представник позивача вважає, що вимоги відповідача про стягнення з позивача заборгованості за комунальні послуги є необґрунтованими та безпідставними, не підтверджуються належними та допустимими доказами. У зв'язку з чим вона звернулась до суду зазначеними вище позовними вимогами.

Представники позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги посилаючись на обставини викладені в позовній заяві з додатками та просили суд задовольнити їх у повному обсязі. При цьому представник позивача ОСОБА_4 вказав, що представник відповідача Бурлаченко С.Ю. не має повноважень на представлення інтересів відповідача, оскільки відсутні документи, що посвідчують його повноваження.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі посилаючись на обставини викладені ним в письмових запереченнях на позовну заяву, в якій зазначено, що позивачем обрано невірний спосіб захисту його прав, які на його думку він вважає порушеними. Крім того, втручання у ведення господарської діяльності підприємства заборонено законом. Контроль та нагляд за господарською діяльністю підприємства здійснюється компетентними органами перевірки ступеня відповідності напрямку та результатів суб'єктів господарювання вимогам законодавства, щодо здійснення господарської діяльності, втручання суду у здійснення, ведення бухгалтерського обліку є протиправним.

Вислухавши представників позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, мотивуючи своє рішення наступним чином.

Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст.ст. 3,4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх оспорюванних прав, а суд здійснює правосуддя захищаючи порушенні права осіб у спосіб, визначений законом України.

Відповідно до змісту ч.3,4 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_3 (а.с. 9-10).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також встановлено, що ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2015 року скасований судовий наказ №214/293/15-ц від 14.05.2015 року, виданий цим судом за заявою ЖБК «Рассвет 40» про стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_3 в сумі 59183 грн. 49 коп., а також судового збору в сумі 233 грн. 50 коп. (а.с. 15).

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проте позивачем та його представниками на час розгляду справи не надано будь-яких переконливих та належних доказів, які підтверджують порушення, невизнання або оспорювання прав чи інтересів позивача, як споживача житлово-комунальних послуг, в тому числі безпідставного нарахування відповідачем заборгованості за комунальні послуги виходячи з розміру встановлених тарифів або доказів того, в чому саме полягає безпідставність нарахування заборгованості за комунальні послуги, враховуючи, зокрема, що представниками позивача, не заявлялись клопотання про витребування таких доказів, що підтверджують таке нарахування.

Приймаючи зазначене рішення суд не приймає посилання представників позивача, про не проживання та не користуванняОСОБА_3 квартирою АДРЕСА_4, оскільки останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, де і проживає, враховуючи наступне.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_4, отже йому належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що відповідає вимогам ст. 317 ЦК України, за таких обставин посилання представників позивача на зазначені вище обставини є безпідставними, оскільки фактично квартира знаходиться у користуванні позивача, який фактично отримує комунальні послуги, при цьому посилання представників на їх не отримання також судом не приймаються до уваги так як останніми не надано доказів на підтвердження цих обставин.

При цьому, суд не приймає посилання представників позивача на квитанції та розрахунки заборгованості позивача, оскільки ці докази не містять обставин, які підтверджують безпідставність нарахування відповідачем заборгованості за комунальні послуги виходячи з розміру встановлених тарифів.

Окрім того, враховуючи положення ст.16 ЦК України позивачем був неправильно обраний спосіб захисту прав, - зобов'язання ЖБК «Рассвет 40» списати з позивача нараховану суму заборгованості за житлово-комунальні послуги та штрафи, пеню за період 1999 року по 30.11.2015 року у розмірі 62 064 грн. 27 коп., а також визнання дій ЖБК «Рассвет 40» протиправними та незаконними з приводу складання рахунків на житлово-комунальні послуги, які не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зобов'язання надати рахунки, які б відповідали зазначеними вимогам норм закону, оскільки такі способи захисту не передбачені законом, враховуючи, що позивач не є членом ЖБК «Рассвет 40», а згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору житлово-комунальних послуг, якийміж сторонами на час розгляду справи не укладався, при цьому враховуючи, що відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов'язок по його укладенню покладено на позивача, як споживача комунальних послуг.

В свою чергу, що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача опломбувати прилади обліку (лічильник) для холодної води за адресою: АДРЕСА_1, то суд вважає, що позивачем та його представниками не доведено та не надано доказі на підтвердження встановлення за даною адресою приладів обліку (лічильник) холодної води, що позбавляє суд можливості прийняти рішення за вказаними позовними вимогами.

Крім того, суд також приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог представника позивача ОСОБА_2 про застосування строку позовної давності, оскільки її застосування можливе лише при пред'явленні вимог відповідача до позивача у порядку встановленому законом, які час на час розгляду справи не пред'являлись.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, за яким в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 16, 256 ЦК України, ст. 20, 32 «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 1, 3, 4, 7, 8, 10, 11, 60, 88, 212- 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу "Рассвет 40" про захист прав споживача житлово-комунальних послуг та визнання заборгованості безпідставною та незаконною- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Євтушенко