РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Лєдовій А.С., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 позов уточнила та зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 16.04.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що складено актовий запис № 86 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_1.

Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

По причині протилежних поглядів на життя, сім'я розпалась остаточно, фактично шлюбні відносини між ОСОБА_1. та ОСОБА_2 припинені, спільне господарство не ведеться, відповідач проживає окремо.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 не надає матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини,угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, дитина проживає разом з позивачем.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1, стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.11.2015 рокудо досягнення сином повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала позов та просила його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач не заперечував проти вимог про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання сина, однак просить суд стягнути аліменти з часу винесення судом рішення, оскільки з часу подання позову і до вирішення справи судом віннадавав позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини.

Позивач ОСОБА_1 факт надання допомоги відповідачем з моменту фактичного припинення шлюбних відносин не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи у сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.11.1987 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції був зареєстрований шлюб, актовий запис № 86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1. Після реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_2 змінено на прізвище ОСОБА_2.

Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданого 20.10.2011 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

З метою збереження шлюбу ОСОБА_3, в інтересах неповнолітньої дитини, відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2015 року, подружжю надавався строк для їх примирення, строком на один місяць, однак після спливу цього строку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наполягають на розірванні шлюбу.

Частиною 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Прізвище ОСОБА_1, після розірвання шлюбу, залишити - ОСОБА_1.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 150 СК України та ст. ст. 8, 12 Закону України „Про охорону дитинства", батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до вимог ст.ст. 181, 182 СК України, у випадку невиконання батьками свого обов'язку утримувати дітей, аліменти присуджуються за рішенням суду в долі від доходу їхньої матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається із довідки Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту „Запоріжелектротранс" від 17.12.2015 року № 26/с-829, ОСОБА_2 працює в трамвайному депо № 1 на посаді водія трамваю, отже відповідач має регулярний дохід.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які були надані ними в судовому засіданні вбачається, що між сторонами відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини, та відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу позивачу на утримання їх сина, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня винесення рішення, тобто ІНФОРМАЦІЯ_4, до досягнення дитиною повноліття.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Крім того, ухвалюючи рішення суд вважає за необхідне роз'яснити, що в порядку ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір", позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, за вимоги про стягнення аліментів.

За таких обставин, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 489 грн. 00 коп., який був сплачений нею за позовні вимоги про розірвання шлюбу, а також стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 489 грн. 00 коп. за позивними вимогами про стягнення аліментів.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підялгає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 88, 60, 209, 212, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 16 квітня 2011 року, Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 86.

Рішення суду є документом, що підтверджує факт розірвання шлюбу судом після набрання ним законної сили.

Прізвище ОСОБА_1, після розірвання шлюбу, залишити „ОСОБА_1".

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 січня 2016 року та до повноліття дитини.

Рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у межах суми платежу за 1 місяць - допустити до негайного виконання.

В задоволенні позову про стягнення аліментів за зазначений позивачем період - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 489 (чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у дохід держави судовий збір у розмірі 489 (чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: К.В.Гашук