Справа № 433/987/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді -Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретарів Рєзнікової Л.В., Бєдусенко Ю.І,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті її сина ОСОБА_4, який помер 30 квітня 2012 року , у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, провулок Шкільний, будинок № 4,який складається з : А-1ж, а,а1, г, ПД- житловий будинок; Б,Г- сараї; ПГ- погріб; В,в,в1-літня кухня; 1-3 огорожа; 4-колодязь, загальною площею 97,1 кв.м., у тому числі житловою 51,5 кв.м .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може, оскільки відповідач будучи її невісткою чинить перешкоди у наданні правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок , що позбавляє її можливості оформити спадщину нотаріально. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Представник позивача в суді надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та додав, що відповідач ОСОБА_3 будучи дружиною померлого ОСОБА_4 не надає його довірителю ОСОБА_2 будь-яких документів на спадковий будинок, а також документ про народження ОСОБА_4, який би підтверджував факт родинних відносин між останнім та ОСОБА_2, про те що остання є його матір,ю і має право на спадкове майно за законом. Зазначив , що позивач ОСОБА_2 дійсно є матір,ю померлого спадкодавця ОСОБА_4 , це підтверджується тим, що згідно її паспортних даних вона народилась у селі Курганське Валуйського району Білгородської області , а згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть місце народження померлого ОСОБА_4 також є Російська Федерація, Білгородська область, Валуйський район, с. Конотопівка, що також даний факт зможуть підтвердити свідки.

Відповідач до суду не з,явилась , причину неявки суду не повідомила, про розгляд справи була повідомлена шляхом розміщення оголошень на офіційному Веб- сайті Троїцького районного суду Луганської області. Письмових заперечень на позов не надала.

Свідок ОСОБА_5 у суді пояснила, що вона є рідною дочкою позивача ОСОБА_2, що у останній є ще син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є її рідним братом. Їй відомо, що її брат помер 30 квітня 2012 року . Пояснила, що останній мешкав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 у місті Свердловськ Луганської області , там і помер від раку. Також пояснила, що її мати ОСОБА_2 з 1976 року зареєстрована та проживає у спадковому будинку, за адресою : провулок Шкільний , будинок № 4 смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, який

належить на праві власності її брату . Документи на будинок знаходилась у брата, а після його смерті невістка не віддає документи, для того щоб мати оформила право власності у нотаріуса.

Свідок ОСОБА_6 у суді пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2 і спілкується з нею постійно. Зі слів останньої знає, що в неї є син на ім,я ОСОБА_4, який помер . Свідок пояснила, що вона ніколи не бачила сина позивача, знає про нього лише зі слів, що він проживав разом із родиною десь у місті Стаханові Луганської області. Позивач їй також розповідала, що будинок у якому вона проживає належав спочатку їй, а потім вона переоформила його на сина ОСОБА_7 і віддала йому умі документи на цей будинок. Також пояснила, що у позивача є ще дочка на ім.,я ОСОБА_5, яка за нею доглядає і яку вона знає.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача , свідків, вивчивши та проаналізувавши надані докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.12.2007 року , власником домоволодіння , яке розташоване за адресою : смт. Троїцьке , провулок Шкільний, будинок № 4 є ОСОБА_4 ( а.с. 16).

Відповідно із інформацією Троїцького КП БТІ Луганської області від 19.05.2016 року за вих. № 102-а право власності на житло за адресою: смт. Троїцьке, провулок Шкільний № 4 Троїцького району Луганської області зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення суду від 25.10.2007 року, внесено в книгу № 9, реєстровий номер 1349. В зв,язку зі смертю власника та відсутністю ідентифікаційного номеру, надати дублікат правовстановлюючого документу, не має можливості ( а.с.14).

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть , ОСОБА_4 помер 30 квітня 2012 року . Місце смерті: Україна, Луганська область, м. Свердловськ ( а.с. 35).

Згідно з відповіддю наданою Троїцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 23.06.2016 року за № 1103/04.2-33 на ухвалу суду про витребування доказів, актового запису про народження громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними ДРАЦСГ та паперових носіїв - не виявлено ( а.с.34).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області від 21.12.2015 року за № 6008 позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4 ,селище Троїцьке Троїцького району Луганської області, проживає одна ( а.с. 15).

Згідно з копією паспорта на ім,я позивача ОСОБА_2 остання зареєстрована за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 з 08.06.1976 року і по теперешній час ( а.с. 5).

Факт родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_4 , а саме що останній є рідним сином позивача підтверджено показаннями свідків, підстав не довіряти яким у суду немає.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов,язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1261ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За таких обставин і позивач і відповідач є спадкоємцями першої черги за законом, як мати та дружина , після смерті ОСОБА_4.

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру після смерті спадкодавця ОСОБА_4 30.04.2012 року, заведено спадкову справу . Місце заведення: Луганська область, Перша Свердловська державна нотаріальна контора. Дата заведення 11.09.2012 року ( а.с. 43).

На запит суду до Марківської державної нотаріальної контори Марківського району Луганської області , оскільки Третя держнотконтора є переміщеною відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 246/7 « Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» до смт. Марківка Марківського району Луганської області , про надання суду у разі заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 копії спадкової справи , було надано лише вищевказану інформаційну довідку.

Зазначене вище позбавляє суд на даний час визначити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину ,якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу , він не заявив про відмову від неї.

Оскільки на час смерті зі спадкодавцем проживала його дружина ОСОБА_3,

про що не заперечує представник позивача , даний факт не підлягає доказуванню на підставі ч.1 статі 61 ЦПК України , а тому суд приходить до висновку що відповідач ОСОБА_3 є такою що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, коли це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи, що дослідити матеріали спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 не довелось можливим , оцінивши усі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, а саме про визнання за нею права власності на ? частину домоволодіння № 4 по провулку Шкільний смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області , як за спадкоємицею за законом першої черги при цьому враховуючи, що вона позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилось після смерті її сина через такий механізм, як отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину , а також враховуючи , що інша ? частина зазначеного вище спадкового домоволодіння по закону також повинна належати відповідачу,як спадкоємиці за законом першої черги.

На підставі ст.ст. , 392, 1216, 1223, 1261, 1268 ЦК України , ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» , керуючись ст.ст.10,11,60,61, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , інтереси якої представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 у вигляді ? частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами ,який розташований за адресою : смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, провулок Шкільний, будинок № 4 та складається з : А-1ж, а,а1, г, ПД- житловий будинок; Б,Г- сараї; ПГ- погріб; В,в,в1-лятня кухня; 1-3 огорожа; 4-колодязь, загальною площею 97,1 кв.м., у тому числі житловою 51,5 кв.м .

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Н.В. Крівоклякіна.