АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

14 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» про стягнення заробітної плати,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - Волинець Наталії Миколаївни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року,

встановила:

у березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 16 778 грн. 45 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. В ході розгляду справи позивач збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути заробітну плату в розмірі 26 963 грн. 45 коп.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 р. позов було задоволено частково - стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 26 963 грн. 45 коп. та моральну шкоду в розмірі 800 грн., стягнуто з відповідача судовий збір на користь держави.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача - Волинець Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що він працював у відповідача на посаді провідного архітектора з 16.07.2013 р. З вересня 2014 р. відповідач припинив виплачувати йому заробітну плату, в зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 03.12.2014 р. в сумі 6 593 грн. 45 коп. В зв'язку з цим позивач просив стягнути вказану заборгованість, а також заробітну плату за грудень 2014 р. - лютий 2015 р. виходячи із середньомісячного розміру - 3 395 грн., а також стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 р. позов було задоволено частково - стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 26 963 грн. 45 коп. та моральну шкоду в розмірі 800 грн., стягнуто з відповідача судовий збір на користь держави.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги щодо розміру заборгованості заробітної плати є доведеними, а розмір компенсації моральної шкоди визначив в розмірі 800 грн.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення Закону України «Про оплату праці», ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України.

В судовому засіданні позивач пояснив, що заробітна плата останній раз виплачувалась йому влітку 2014 р. Разом з тим, заявляючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач посилається на довідку від 03.12.2014 р., в якій сума заборгованості за весь період до цієї дати становить 6 593 грн. 45 коп.

Заперечуючи проти стягнення заборгованості представник відповідача в апеляційній скарзі вказувала, що довідка від 03.12.2014 р. за підписом генерального директора ОСОБА_3, та головного бухгалтера ОСОБА_4 не є належним доказом по справі, оскільки ОСОБА_3 з 07.08.2014 р. був відсторонений від посади, з 10.09.2014 р. - звільнений з роботи, а ОСОБА_4 ніколи не займала вказаної посади.

Однак представник відповідача не змогла пояснити яким чином була виплачена заборгованість, яка міститься в довідці форми ОК-5 з Пенсійного фонду України (а/с 7), в якій вказано про нарахування позивачу заробітної плати та наявність заборгованості за квітень-вересень 2014 р. в загальній сумі 13 904 грн. 07 коп. Відомості про виплату заробітної плати відповідачем надано не було. Тому доводи апелянта в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Однак, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення на його користь заборгованість по заробітній платі за період: грудень 2014 р., січень, лютий, березень, квітень і травень 2015 р. в загальній сумі 20 370 грн., оскільки як видно з наданої позивачем довідки форми ОК-5 протягом серпня та вересня 2014 р. позивач працював один день на місяць, а протягом жовтня, листопада та грудня не працював і заробітна плата йому не нараховувалась. Натомість позивач працював в ТОВ «Дієсса», де йому нараховувалась заробітна плата в листопаді та грудні 2014 р.

Звільнено з роботи позивача було 14 липня 2015 р. Компенсація за невикористану відпустку за 48 днів була виплачено в розмірі 3 173 грн. 65 коп., з урахуванням утримань - 2 552 грн. 89 коп. Вказана сума була отримана позивачем, а розмір компенсації ним не оспорюється. Також колегія суддів бере до уваги той факт, що при звільненні з роботи за власним бажанням позивач не звертався з вимогою про виплату йому заборгованості по заробітній платі за вказаний період.

Враховуючи викладене, рішення слід змінити та визначити розмір заробітної плати в сумі 6 593 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - Волинець Наталії Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 р. змінити та визначити розмір заробітної плати в сумі 6 593 грн. 45 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 757/8351/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/350/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.