Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2016 Справа №607/805/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

та народних засідателів Єднак В.Д. і ОСОБА_1,

при секретарі Зубко О.Я.,

за участю прокурора Галас Н.В.,

представника лікувального закладу лікаря ОСОБА_2,

законного представника ОСОБА_3,

особи, що якої розглядається питання ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_2 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

встановив:

До суду 28 січня 2016 року надійшла заява лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (Тернопільська ОККПЛ) ОСОБА_2 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку, з підстав того, що 27 січня 2016 року він був госпіталізований у вказаний психіатричний заклад; страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. До заяви додано висновок лікарів-психіатрів про необхідність такої госпіталізації ОСОБА_4

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_2, яка одночасно за дорученням представляла Тернопільську ОККПЛ, заяву підтримала, пояснила, що психічний розлад у ОСОБА_4 зумовлює виникнення небезпеки для його здоровя, він не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар, у зв'язку з чим просить суд задовольнити заяву. Окрім цього вказує, що згідно рішення суду у вересні 2015 року ОСОБА_4 уже було госпіталізовано у примусовому порядку. Він пройшов курс лікування і повернувся додому, однак на даний момент його психічний стан погіршився в черговий раз.

Прокурор Галас Н.В. заяву про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4 підтримав та вказав, що не заперечує проти її задоволення.

Мати ОСОБА_4 ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала думку лікаря психіатра та прокурора і пояснила, що син відмовляється від їжі.

ОСОБА_4 у судовому засіданні проти своєї госпіталізації заперечив, оскільки вважає себе здоровим. Також пояснив, що більше чотирьох років за ним слідкують, у його помешканні повсюди приховані прослуховуючи прилади. Більше двох тижнів він не їсть.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

27 січня 2016 року в психіатричне відділення Тернопільської ОККПЛ поступив ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2. При особистому огляді ОСОБА_4 лікарем амбулаторної поліклініки Тернопільської ОККПЛ ОСОБА_5 було зроблено висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. Підставою для цього висновку є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від матері ОСОБА_3 Згода на госпіталізацію ОСОБА_4 відсутня у звязку з його психічним станом.

Такі твердження лікаря ОСОБА_5 були підтверджені і висновком комісії у складі чотирьох лікарів-психіатрів Тернопільської ОККПЛ, де зазначено, що ОСОБА_4 близько трьох років хворіє тяжким психічним розладом у вигляді хронічного маячного розладу. На даний момент у нього відбулось погіршення стану здоровя. Близько місяця тому відмовився від прийому ліків, почав категорично відмовлятися від їжі, яку готувала мати, стверджувати, що вона отруйна, згодом перестав їсти хліб і пити воду, практично не спить вночі. У звязку із його небезпекою для себе потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування.

Усвідомлена згода ОСОБА_4 на госпіталізацію та лікування відсутня.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

За вказаних обставин справи суд вважає, що заяву лікаря-психіатра ОККПЛ ОСОБА_2 про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 слід задовольнити, оскільки останній страждає на важкий психічний розлад, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, тому останнього слід госпіталізувати в примусовому порядку для обстеження та лікування в умовах стаціонару Тернопільської ОККПЛ.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60, 212, 279-282, 294 ЦПК України, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню для надання відповідної психіатричної допомоги в умовах стаціонарного обстеження та лікування.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6

Народні засідателі: В.Д. Єднак

ОСОБА_1