РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14553/15-ц

пр. № 2/759/700/16

25 січня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Тишкевич В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у вересні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 21.11.2007 р. між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та третіми особами: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір про іпотечний кредит № 3.07111862 та в забезпечення виконання вказаного вище кредитного договору, 21.11.2007 р. з позивачем та третьою особо: ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір.

Відповідно до умов іпотечного договору, позивач ОСОБА_1 та третя особа: ОСОБА_2 передали в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 яка належить останнім на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 09.09.2002 р.

Позивач посилається на те, що відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель, якою є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника, а тому на думку позивача між ним та Банком мають існувати відносини поруки.

А тому позивач вважає, що договір іпотеки має елементи договору поруки та оскільки строк дії цього договору не вказаний, при цьому, протягом року кредитор не пред'явив позову до нього, як поручителя, а тому порука припинилась 21.11.2008 р., у зв'язку з чим позивач просив суд визнати його поруку припиненою та визнати іпотечний договір № 3.07111862 від 21.11.2007 р. в частині його зобов'язань, а саме надання в іпотеку ? частини квартири припиненим.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав його необґрунтованості, а тому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись судом належним чином (а.с. 20, 23), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останніх на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що 21.11.2007 р. між ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк» правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» та третіми особами: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір про іпотечний кредит № 3.07111862, відповідно до умов якого останнім були видані кредитні кошти на загальну суму 56 000 доларів США на строк користування 120 місяців та оплатою процентів 9,99 % річних (а.с. 4-6).

Встановлено, що з метою забезпечення в повного виконання зобов'язань за Договором про іпотечний кредит № 3.07111862, 21.11.2007 р. між Банком, позивачем та третьою особою ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, відповідно до якого, позивач ОСОБА_1 та третя особа: ОСОБА_2 передали в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1 яка належить останнім на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 09.09.2002 р. (а.с. 7, 8).

Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору, цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором.

Як встановлено вище строк дії Договору про іпотечний кредит № 3.07111862 від 21.11.2007 р. 120 місяців, тобто десять років, які спливають 21.11.2017 р.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Таким чином, станом на день постановлення даного судового рішення строк дії зобов'язань по Договору про іпотечний кредит № 3.07111862 від 21.11.2007 р. не закінчився, виконання зобов'язань по вказаному договору тривають, при цьому, відповідно до умов Іпотечного договору, він діє до повного виконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором.

Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Таким чином, на момент укладання Іпотечного договору у 2007 р., сторони правочину узгодили усі істотні умови та добровільно обрали спосіб забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору.

Представники позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, що останній добровільно та особисто підписав Іпотечний договір, таким чином висловивши свій намір та згоду, що відповідало його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Посилання представника позивача в обґрунтування позовних вимог, що спірний іпотечний договір несе елементи договору поруки, строк дії якої закінчився, оскільки строк дії основного договору не зазначено, при цьому, Банк протягом року не пред'явив позову о позивача, як поручителя, суд вважає безпідставним та таким, що не має правового підґрунтя, оскільки майновий поручитель відповідно до положень ст. 11 ЗУ «Про іпотеку» є відмінним від поручителя з яким укладається письмовий Договір поруки про солідарну відповідальність боржника та поручителя.

Так, згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Тобто, позивач ОСОБА_1 є майновим поручителем в розумінні ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про іпотеку», та у разі невиконання зобов'язань по Договору про іпотечний кредит третіми особами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, його відповідальність становить виключно в межах вартості предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що правовідносини позивача ОСОБА_1 з ЗАТ «Міжнародний Іпотечний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Платинум Банк» не несуть характер Договору поруки в розумінні ст. 554 ЦК України, солідарна відповідальність якого жодним чином не обумовлена Іпотечним договором, строк дії якого чітко обумовлений п. 5.1. цього договору та п. 1.1. Договору про іпотечний кредит.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши зібрані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що представник позивача відповідно до положень ст. 60 ЦПК України не надали суду безперечних доказів в обґрунтування позовних вимог, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 252, 526, 554, 593, 629, 631 ЦК України, ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 179, 209, 212- 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання іпотечного договору припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: