РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

04 лютого 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

з участю - позивача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1. У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровано місце постійного проживання доньки та онука позивача - відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно. Насправді відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаному будинку з моменту свого одруження в 1996 році, відповідач ОСОБА_3 не проживає у цьому будинку з 2012 року. Відповідачі не приймають участі в утриманні будинку та сплаті комунальних послуг. Тому позивач в своєму позові просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також уточнила, що після того, як її донька ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_4 в 1996 році, вона виїхала з будинку по АДРЕСА_1, але її син (онук позивачки) продовжував проживати у цьому будинку до 2004 року, коли пішов служити до армії. Після демобілізації в 2005 році деякий час знову проживав у вказаному будинку, в 2006 році знайшов роботу у Миколаїві і деякий час жив то в Ніколаєві, то в Бердянську. Приблизно з 2012 року ОСОБА_3 постійно проживає в Миколаєві, а позивачка після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1. у вказаному будинку живе одна. Просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, будь-яких заперечень проти позовних вимог до суду не надіслали.

Третя особа - Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі його представника у відповідності до діючого законодавства.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що є сусідкою позивачки ОСОБА_1 останні 15 років. За цей час її доньки ОСОБА_2 ніколи не бачила, навіть не знала про її існування. Онук позивачки ОСОБА_3 проживав у будинку по АДРЕСА_1 років 6-7 тому на протязі близько двох років. З того часу у вказаному будинку не проживає, в ньому проживає після смерті свого чоловіка у 2015 році лише позивачка.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що є сусідами позивачки ОСОБА_1, особисто знайомі з відповідачами, з яких ОСОБА_2 не проживає у будинку по АДРЕСА_1 близько 20 років, відповідач ОСОБА_3 не живе у цьому будинку близько 6-7 років, проживає у м.Микоєві.

Заслухавши пояснення позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного.

Аналізуючи в сукупності надані докази, а саме: свідоцтва про право на спадщину від 10.11.1965р. з реєстраційним написом БТІ, свідоцтво про припинення одруження від 28.11.1969р., свідоцтво про народження позивачки, свідоцтво про одруження від 08.04.1970р., домову книгу, а також свідчення свідків, суд вважає встановленим та доведеним, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок по АДРЕСА_1.

Згідно запису у будинковій книзі та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, за вказаною адресою зареєстровано місце постійного проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями вказаних свідків, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають в житловому будинку по АДРЕСА_1 на протязі строку, більшого, ніж один рік. Будь-яких доказів поважності їх відсутності за вказаною адресою до суду надано не було.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяС. І. Ревуцький