Провадження 2/127/3993/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді Бойко В.М.,

при секретарі Пєскова Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Новобудова-3» про визнання недійсним частини договору та стягнення коштів суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Новобудова-3» про визнання недійсним частини договору та стягнення коштів.

У вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належить відповідачу.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

П. 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України встановлено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Розглядаючи дану заяву суд враховує ч.3 ст. 152 ЦПК України якою визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню оскільки, заява необґрунтована не надано жодного доказу про загрозу невиконання чи утруднення рішення суду, а тому суд вважає в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Новобудова-3» про визнання недійсним частини договору та стягнення коштів - відмовити.

Керуючись ст. 8, 209, 210, 151, 152, 153, ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного

процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Новобудова-3» про визнання недійсним частини договору та стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

СУДДЯ :