У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом Млинівського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Млинівського районного центру зайнятості - робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття виплачену допомогу по безробіттю за період з 16.10.2013 року по 27.10.2014 року в сумі 11411грн. 17 коп.

Зобов'язано ОСОБА_1 внести кошти на розрахунковий рахунок 0654, одержувач: Млинівський районний центр зайнятості, код 24175098, банк ГУДКСУ м.Рівне, МФО 833017, із зазначенням в платіжному дорученні "Повернення допомоги по безробіттю від ОСОБА_1А."

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на незаконність вказаного рішення суду в зв'язку з порушенням норми процесуального права і невірним застосуванням норм матеріального права.

Вважає, що вирішення даного спору належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спір виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики зайнятості населення.

Покликається на те, що висновок суду про наявність його вини у невчасному виконанні рішення суду про припинення підприємницької діяльності суперечить положенням ч.1, 3 ст.49 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Доводить, що в його діях відсутній умисел на невиконання покладених на нього обов'язків та відсутнє зловживання ним своїми обов'язками, що відповідно до ч.3 ст.36 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне страхування на випадок безробіття" є підставою для відмови у стягненні суми виплаченої допомоги по безробіттю.

Стверджує, що саме на позивача покладено обов'язок проведення перевірки достовірності даних, зазначених у документах, поданих ним до державної служби зайнятості та які стали підставою для надання йому статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення. Центр зайнятості з порушенням строків встановлених п. 2.2, 2.5, 2.7, 3.1 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 7-1 від 13.02.2009 року направив до відповідних органів запит щодо достовірності вказаних ним даних.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач покликається на те, що ОСОБА_1 неправомірно отримав допомогу по безробіттю, оскільки на день отримання статусу безробітного він був зареєстрований як фізична особа підприємець, а згідно із законодавством України особа, яка є субєктом підприємницької діяльності, не може бути визнана безробітною. Вважає, що суд першої інстанції дав вірну оцінку всім зібраним доказам у справі та постановив рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Просить її відхилити.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 в порушення ч.2 ст. 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" при зверненні до Млинівського районного центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного не повідомив про те, що він зареєстрований субєктом підприємницької діяльності, внаслідок чого незаконно отримував допомогу по безробіттю.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 на день звернення із заявою про надання статусу безробітного (9.10.2013року) і призначення йому допомоги по безробіттю (16 жовтня 2013року) був зареєстрований як фізична особа підприємець. З огляду на цей статус на підставі статті 1 Закону «Про зайнятість населення» він підпадав під визначення громадян, які належать до зайнятого населення, і відповідно до статті 2 цього Закону не міг бути визнаний безробітним.

28 жовтня 2013року Рівненський окружний адміністративний суд виніс постанову про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1

Державна реєстрація припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 внесена 20.08.2014року(а.с.9-11)

Відповідно до ст. 4 та ч.17 ст.47 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» державна реєстрація фізичних осіб - підприємців є засвідченням факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП.

За наведеного, наявність реєстрації у державному реєстрі особи як підприємця не дає особі права на отримання статусу безробітного, що унеможливлює отримання допомоги по безробіттю. В даному випадку, якби відповідач зазначив, що він зареєстрований як підприємець, то не отримав би статусу безробітного та як наслідок допомоги по безробіттю, яка виплачується тільки тим особам, що мають відповідний статус. Тому неповідомлення ОСОБА_1 центру зайнятості про виникнення або наявність такої обставини свідчить про невиконання ним своїх обов'язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття » є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

Доводи відповідача в цій частині правильності висновків суду не спростовують

Також, не можуть бути підставою для скасування рішення суду покликання відповідача на відсутність його вини у невчасній реєстрації припинення підприємницької діяльності, оскільки нормами ст.47, 49 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, яким передбачено обов'язок фізичної особи - підприємця подати державному реєстраторові ряд документів, зокрема заяву про припинення підприємницької діяльності, навіть у разі її припинення за рішенням суду.

Твердження про те, що саме на позивача покладено обов'язок проведення перевірки достовірності даних зазначених в документах, поданих для надання статусу безробітного та виплати матеріального забезпечення, не звільняють відповідача від повернення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, оскільки відповідно до ч.3 ст.44 ЗУ "Про зайнятість населення" відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Доводи апеляційної скарги щодо належності даного спору до юрисдикції адміністративних судів не заслуговують на увагу, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами у справі мають цивільно-правовий характер та Млинівський районний центр зайнятості звернувся до суду з даним позовом не на виконання, передбачених законом владних повноважень, а з підстав, передбачених цивільним законодавством.

Судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів не знаходить підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_2

ОСОБА_3