Справа № 522/7088/15-ц Провадження № 2/522/1026/16
УХВАЛА

02 лютого 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користування квартирою шляхом виселення та вселення,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою під № 2, яка розташована у будинку № 9 по вул. Гоголя в м. Одеса, шляхом її вселення до цієї квартири та виселення з цієї квартири відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.2-3, 39-40).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2013 р. у справі № 2-220/11 (провадження № 2/522/4368/13), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17.12.2013 р., які залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2014 р., визнано недійсною заяву ОСОБА_4 від 26.03.2008 р. про скасування заповіту, складеного ОСОБА_4 на імя ОСОБА_1 від 23.06.2003 р.; визнаного недійсним заповіт від 14.05.2008 р., складений ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5; визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 за заповітом від 23.06.2003 р. ; визнано недійсною довіреність від 14.08.2008 р., складену ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5 ; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 02.10.2008 р., укладений між ОСОБА_5, яка діяла по довіреності від імені ОСОБА_4, і ОСОБА_6; витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру № 2 у будинку № 9 по вул. Гоголя у м. Одесі.

Також позивач вказує, що незважаючи на існування вищевказаних рішень суду першої, апеляційної та касаційної інстанцій, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовляються звільнити квартиру АДРЕСА_1, чим порушують її право власності.

Позивач веде дану справу в суді через свого представника - адвоката ОСОБА_7, яка під час судового розгляду даної справи подала адресоване суду своє письмове клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування з Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області інформації щодо осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1.

Обгрунтовуючи вказане клопотання, представник позивача вказує, що позивачем заявлений позов до осіб, про яких позивачу достовірно відомо, що вони проживають у вищевказаній квартирі, яка належить позивачу, але позивачу невідомі відомості щодо усіх осіб, місце проживання яких зареєстровано у цій квартирі.

Представник позивача просила розглянути це клопотання без її участі, про що подала адресоване суду своє клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася і подала адресоване суду своє письмове клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з її відрядженням до іншого міста, але докази на підтвердження цієї обставини не надала суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин не є перешкодою для розгляду справи.

Направлена судом судова повістка відповідачу ОСОБА_3, за останньою відомою судові адресою її місця проживання, була в черговий раз повернута судові з поміткою пошти про те, що вона не зявляється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для неї повідомленням пошти.

Вирішуючи згадане клопотання представника позивача про витребування доказів, суд погоджується з доводами останньої стосовно того, що інформація щодо осіб, місце проживання яких може бути зареєстровано у спірній квартирі, має істотне значення для даної справи.

За приписами ч. 1, 2, 3, 4 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як та підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів, зокрема, є призначення експертизи, витребування доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Керуючись ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_7, яка є представником позивача ОСОБА_1.

Витребувати з Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області інформацію щодо осіб, місце проживання яких зареєстровано за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію ухвали направити до Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.3, 4, 5, 6 ст.137 ЦПК України, докази, які вимагає суд, направляються до суду безпосередньо. Суд може також уповноважити заінтересовану особу, яка бере участь у справі, одержати доказ для представлення його суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обовязку подати суду докази.

Суддя Н.А. Ільченко

02.02.2016