Справа № 505/84/16-ц
Провадження по справі № 2/505/382/2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2016 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

представника відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, при цьому наполягав на визнанні дійсним, укладений 29 грудня 2014 року між сторонами по справі договору позики на суму 5500 доларів США; на визнанні боргового грошового зобов'язання ОСОБА_2 за договором позики від 29 грудня 2014 року припиненим внаслідок передачі ОСОБА_1 відступного та на визнані за ним, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, зауважив, що він як позикодавець має всі правові підстави для визнання зобов'язання відповідачки по поверненню йому вказаного боргу припиненим внаслідок передачі останньою відступного у вигляді житлового будинку, внаслідок чого визнати його єдиним господарем та власником вказаного нерухомого майна.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, не заперечували факт передачі позивачу по справі відступного рахунок утворившогося грошового боргу.

Вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 29 грудня 2014 року в м. Котовську Одеської області між сторонами по справі в простій письмовій формі, був укладений договір позики, згідно з яким позивач передав відповідачці в борг грошові кошти у розмірі 5500 доларів США, які відповідачка прийняла та власноручно написала боргову розписку, в якій зобов'язалася повернути борг до 01 вересня 2015 року.

В забезпечення виконання договірних умов, відповідачка зобов'язалась у разі не виконання умов договору передати в рахунок боргу житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що належить їй на праві власності (витяг серії ЕКЕ №256270).

У зазначений договором позики термін відповідачка в зв'язку з відсутністю коштів не повернула позивачу борг та в рахунок виконання цього зобов'язання на підставі укладеної ними угоди про відступний, фактично передала ОСОБА_1 у власність вказаний вище житловий будинок, який він прийняв, про що свідчить акт прийому-передачі житлового будинку від 06 січня 2016 року.

Однак, позивач, як фактичний власник вказаного нерухомого майна позбавлений можливості юридично оформити на своє ім'я право власності на здобуте на законних підстава ним нерухоме майно, оскільки земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не оформлена попереднім власником у власність та не отриманий кадастровий номер, без чого неможливо в нотаріальному порядку посвідчити будь-яку угоду стосовно цього житлового будинку.

Зазначені підстави і змусили позивача звернутися до суду, надавши відповідні докази по справі.

Ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст.539 ЦК України передбачено, що альтернативним є зобов'язання, в якому боржник зобов'язаний вчинити одну з двох або кількох дій. Боржник має право вибору предмета зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Фактично ОСОБА_2 виконала своє зобов'язання, передавши в рахунок боргу в сумі 5500 доларів США, розпочатий житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, але юридично оформити угоду не вдалося, через відсутність певних правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що обслуговує вказаний житловий будинок.

Ст.827 ЦК України, передбачено що за договором позики одна сторона безоплатно передає другій стороні річ для користування протягом встановленого строку.

Фактично ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 219, 328, 391, 392, 539, 600, 827 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Визнати виконаним та припиненим договір позики укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 29 грудня 2014 року на суму 5500 доларів США, в наслідок укладання договору відступного від 06 січня 2016 року у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я -