Номер провадження 2/243/80/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві - Врублевській К.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

прокурора Костенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради до ОСОБА_2, третя особа: КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області», про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав. Позов мотивує тим, що малолітня ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2011 року. перебуває на обліку служби у справах дітей, як дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах, а батьки не виконують батьківських обов'язків. 03.04.2015 року дитина, ОСОБА_4, була влаштована до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області» /далі центр/ за рішенням служби у справах дітей Слов'янської міської ради у зв'язку з тим, що при обстеженні житлово-побутових умов проживання родини на тілі дівчини були виявлені гематоми. Після огляду медперсоналом центру дитину було госпіталізовано до травматологічного відділення КЛПЗ «Клінічна лікарня м. Слов'янська» з наслідками побиття, а потім переведена до КЛПЗ «Міська дитяча лікарня».

З 04 квітня по 13 травня 2015 року дитина перебувала на стаціонарному лікуванні в дитячій лікарні з діагнозом «закрита черепно-мозкова травма , забій головного мозку. Відомості за фактом спричинення тілесних ушкоджень дитині вносились в ЄРДР, але потім провадження було закрите.

За час лікування мати двічі навідала дочку, потім дитину навідувала старша сестра.

Після виписки з лікарні і на теперішній час дитина перебуває в центрі. За півроку перебування дитини в центрі мати навідала дитину лише один раз, станом здоров'я дитини не цікавиться, не спілкується з психологом центру, не зверталася до служби у справах дітей для вирішення питання щодо повернення дитини.

Відповідачка, окрім ОСОБА_4 , має ще трьох дітей, 2003 ,2009 ,2012 року народження . Мати при вихованні дітей не враховує їх фізіологічні, психологічні особливості. Її спосіб життя не відповідає потребам і інтересам дітей. 18.10.2010 року швидкою допомогою діти з порушеним самопочуттям були забрані з дому , де перебували без дорослих. У ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлена саднина на лівій щоці , у ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , мала вага , дрібні гематоми на голові і колінах. Відносно відповідачки склали протокол за ст..184 КОАП України за невиконання батьківських обов.язків , а дитину поставили на облік у службу в справах дітей. З матір'ю неодноразово проводилась профілактично-роз'яснювальна робота, надавались консультації, але ситуація жорстокого поводження з дітьми повторюється , особливою з ОСОБА_4, до якої мати застосовує фізичні покарання. Так , 3 квітня 2015 року ОСОБА_4 було виявлено за місцем проживання з травмами , гематомами , слідами побоїв, у зв,язку з цим дитина влаштована в центр , знаходилася на лікуванні. Мати було притягнуто до відповідальності за ст.184 ч1 КОАП України. Відповідачка ухиляється від виконання своїх обов,язків по вихованню ОСОБА_4 .В біологічній родині існує загроза для життя і здоров,я дитини.

Дитина не може бути передана другому з батьків, оскільки відомості про батька дитини записані в свідоцтві про народження згідно ч.1 ст.135 СК України.

Просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно її дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку передати органам опіки та піклування , та стягнути з відповідачки на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник позивача - органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, ОСОБА_1, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та на їх обґрунтування надала суду пояснення аналогічні викладеним в позові.

Також показала , що в родині тяжкий матеріальний стан. Мати сама виховує чотирьох дітей , відносно трьох з них вона є матір,ю- одиначкою. Відповідачка працює неофіційно , щоб заробити якісь гроші , у зв,язку з чим залишає менших дітей на старшу доньку. ОСОБА_4 неслухняна , робить все по-своєму , тому інші діти не люблять с нею грати. Дитина була виявлена в ході рейду служби випадково , оскільки працівники наполягли , щоб їм показали ОСОБА_4 , яка виявилася побитою, брудною, зі шрамами. Відповідачка заперечувала , що била доньку , казала , що та падала з гойдалки і отримала ушкодження. При цьому мати не звернулася до лікарні , щоб лікувати доньку. Хоча кримінальну справу було закрито , психологу центра ОСОБА_4 казала , що її не годують , б,ють мати і старша сестра, за те, що вона бешкетує. Дівчина дійсно була дуже худенька, занадто активна,капризна , не контролює свою поведінку, проявляє істерику. Вона потребує індивідуального підходу , обстеження у психіатра, лікування , що мати не робить,ухиляючись від виконання свої обов.язків, тому в інтересах дівчинки ,з метою усунути небезпеку її життю та здоров,ю, дитину потрібно передати органам опіки і піклування, позбавивши відповідачку батьківських прав.

Відповідач, ОСОБА_2, проти позову заперечувала, просила не позбавляти її батьківських прав. Пояснила , що сама виховує чотирьох дітей, в родині скрутне матеріальне становище. Батько старшої доньки помер. Відносно інших дітей вона є матір,ю одиначкою , отримує державну допомогу. Батьки дітей їй не допомагають, тому вона змушена сама заробляти гроші , залишати менших дітей на старшу доньку, яка може фізично покарати ОСОБА_4 , яка дуже неслухняна ,гіперактивна , конфліктна , тому інші діти не бажають з нею спілкуватися. ОСОБА_4 отримує їжу разом з іншими дітьми , та постійно просить їсти , багато вживає їжі ,переїдає. Мати була з нею у лікаря , який доньку направив до психіатра на обстеження , але відповідачка цього не зробила. ОСОБА_4 ходила до дитячого садка , але внаслідок неслухняної поведінки дівчини, мати постійно викликали до дитячого закладу , щоб вгамувати дитину , тому відповідачка була вимушена забрати її і виховувати дома. Доньку вона не била. ОСОБА_4 падала з гойдалки , хоча їй не дозволяли там кататися. В лікарню доньку не повела , бо була на роботі. Діти дійсно не мали особистого ліжка , спали на одному , або на підлозі , та потім вона придбала ліжко , диван. ОСОБА_4 вона не провідувала в лікарні і центрі , оскільки їй заборонили спілкуватися з дитиною, коли було розслідування. Не змогла пояснити , чого не навідувала дитину , коли їй стало відомо про можливість спілкування з нею.

Представник третьої особи, комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов'янську Донецької області» - ОСОБА_3, позовні вимоги органу опіки та піклування підтримала в повному обсязі , просила їх задовольнити. Пояснила , що ОСОБА_4 доставлена в центр 03 квітня 2015 року , була брудна , виснажена ,і при огляді у неї виявили старі шрами, на голові рана, з якої сочилася кров, обличчя - в синцях. Співробітники сфотографували дитину. Дитина була голодна, просила їжі. Коли співробітники дали їй банан , почала з жадністю їсти, казала, що боїться приходу матері, яка забере їжу. Дівчинку відправили до травматологічного відділення . Після лікування , вона знаходиться у центрі,де взаємодіє з іншими дітьми, може себе захистити, капризна, вимоглива до оточуючих, любить увагу вихователів. Зауваження часто ігнорує. У випадку невдач схильна до істеричних реакцій. Соціально-побутові навички слабо розвинені. Потребує індивідуального підходу. Увагу зосереджує важко, оскільки дуже активна. Може проявляти вербальну агресію. За півроку перебування дитини у центрі , відповідачка навідувала дитину один раз, не цікавилася здоров.ям дитини, не зустрічалася з лікарем , психологом , працівниками служби. Навіть після подання позову , коли в листопаді 2015 року в суді їй роз,яснили про можливість спілкування з донькою, мати дитину не навідувала. Дитина потребує подальшого медичного обстеження , що неможливо робити , поки дівчиною не опікуються компетентні органи , а мати не може забезпечити належний догляд , виховання дитини. Вважає , що в інтересах дитини , її здоров,я, дівчину потрібно передати органам опіки та піклування .

Прокурор Костенко М.П. просив задовольнити позовні вимоги органу опіки та піклування.

Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, показання свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) суд установив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_2, відомості про якого внесено згідно вимог ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України.

Згідно наказу начальника Служби у справах дітей Слов'янської міської ради від 28.03.2011 року за №3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було взято на облік служби у справах дітей як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах.

З інформації КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» від 18.10.2010 року встановлено, що 14.10.2010 року до педіатричного відділення міської дитячої лікарні каретою швидкої допомоги у супроводі співробітника МВВС доставлено дітей (дівчата). Встановлено, що молодша - ОСОБА_4 ,народилась ІНФОРМАЦІЯ_12 року, старша - ОСОБА_5 ,2009 р.н.. Діти забрані з дому, де перебували без дорослих за адресою: АДРЕСА_1. Самопочуття дітей порушено. У старшої - саднина на лівій щоці, у молодшої - мала вага, дрібні гематоми на голові та на колінах.

19.10.2010 року відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ст.184 КУпАП за невиконання останньою батьківських обов'язків з виховання своїх малолітніх дітей.

Згідно акту від 3 квітня 2015 року проведено обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 Рейд здійснено за повідомленням КЗ «Міська дитяча лікарня». В ході медичного обстеження дільничним лікарем дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що гематоми на тілі дитини - це наслідок жорстокого поводження дорослих з дитиною. В ході обстеження встановлено, що за даною адресою проживає ОСОБА_2, яка має дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8. Родина проживає в приватному будинку, який газифікований, є водопостачання. Санітарний стан житла задовільний. В кімнатах підтримується порядок. У дітей є окремі місця для сну, постільна білизна, дитячий одяг. В кімнатах є меблі: диван, шафа для одягу, телевізор, холодильник. Дитяча кімната не обладнана, відсутній дитячий куток, дитячі іграшки, речі, книжки, які б сприяли об'єднанню дітей, їх розвитку та вихованню. Мати при вихованні не враховує фізіологічні, психологічні особливості своїх дітей. Її спосіб життя не відповідає потребам та інтересам дітей. Мати здійснює догляд за дітьми, але родина потребує постійного контролю з боку органів, причетних до проблем дітей. Родина знаходиться під соціальним супроводом ЦСССДМ і отримала соціальні послуги. З матір'ю, ОСОБА_2, проведена профілактично-роз'яснювальна бесіда щодо наслідків жорстокого поводження з дітьми згідно ЗУ «Про попередження насильства в сім'ї», проведено соціальне інспектування родини. Дитина, ОСОБА_4, була влаштована до КЗ «ЦСПРД» з метою надання комплексної соціальної допомоги.

Згідно інформації КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» від 14.05.2015 року встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» з 04 квітня по 13 травня 2015 року з діагнозом: гіпохромна анемія важкого ступеню. Закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку. Численні забої м'яких тканин, п/к гематома голови, тулуба, нижніх кінцівок. Гепатомегалія. Дівчинка 04.04.2015 року була переведена до педіатричного відділення КЛПЗ «Міська дитяча лікарня» з травматологічного відділення лікарні ім. В.І. Леніна зі слідами побоїв, зі скаргами на занепокоєння, блідість шкіри. Дитина була налякана, неконтактна, відрізнялась підвищеним апетитом. На фоні проведеного лікування і догляду стан дівчинки нормалізувався: активна, контактна, знає вірші, але розторможена, емоційно нестійка, часто агресивна. Сліди побоїв на тілі збереглися. 13.05.2015 року дівчинка виписана до міського центру в задовільному стані. За час перебування дитини у відділенні , мати двічі навідувала дитину.

Постановою Слов'янського міськрайонного суду від 12.05.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу .

03.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000867 внесено матеріал досудового розслідування за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Постановою слідчого СВ Слов'янського МВ ГУМВС України від 05.05.2015 року зазначене кримінальне провадження було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно психолого-педагогічної характеристики дитини ОСОБА_4 від 06.10.2015 року дитина була доставлена в центр 03.04.2015 року. При огляді медпрацівниками у дівчинки на тілі було виявлено старі шрами, в голові пробита рана, з якої сочилася кров, обличчя дитини було в синцях. Дитина була голодна, просила її нагодувати. Коли співробітники центру дали їй банан та печиво, вона почала з жадністю їсти, оскільки боялася, що прийде мати і все з'їсть. Дівчинку відправили до травматологічного відділення м. Слов'янська. Дитячий дошкільний заклад дитина не відвідувала. Дитина швидко адаптується в колективі, товариська. Взаємодіє з іншими дітьми, може себе захистити, капризна, вимоглива до оточуючих, любить увагу вихователів. З дорослими на контакт йде вибірково. Нескладні завдання виконує охоче. Проявляє цікавість. Мова розвита добре. Зауваження дорослих часто ігнорує. У випадку невдач схильна до істеричних реакцій. Соціально-побутові навички слабо розвинені. Дрібна моторика рук розвинена добре. Пізнавальна сфера відповідає віку, розпізнає кольори, рахує до 10, робить умовиводи. Потребує індивідуального підходу до освоєння навчального матеріалу. Увагу зосереджує важко, оскільки дуже активна. Пам'ять, мислення, сприйняття на середньому рівні. Дівчинка може проявляти вербальну агресію.

З направлення медичного закладу вбачається , що 20.12 .2013 року ОСОБА_4, 2010 року народження, направлена на обстеження в психоневрологічний диспансер на консультацію до психіатра , діагноз- психопатія ?

Як встановлено в судовому засіданні мати ОСОБА_2 не провела обстеження доньки ОСОБА_4 у лікаря - психіатра, незважаючи на наявність відповідного направлення та спірного діагнозу - психопатія.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте, покладені законом на батьків обов'язки, відповідачка не виконує.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідачка свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати дитину, не виконує .

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Допитана в судовому засіданні як свідок, психолог ОСОБА_7, повідомила, що дівчинка, ОСОБА_4, поступила до центру реабілітації дітей в поганому стані, була голодна, худа, неохайна, мала рани та синці, капризна. За час перебування в центрі почала набирати вагу, про мати не згадує, додому повертатися не хоче, оскільки боїться, що її будуть бити мати та старша сестра. У дитини постійно присутня нецензурна лексика. За фактом побиття у квітні місяці пояснювала , що спочатку вона падала на гойдалці , а потім її побили вдома. Дівчинка потребує постійного догляду та уваги дорослих, навіть , щоб її просто взяли на руки та погладили , тому що в родині дитина батьківської уваги не отримує. Дівчинці потрібне подальше медичного обстеження і лікування. Вважає , що наявні всі ознаку того , що мати не займається вихованням дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав від 30.11.2015р. за №29/01-1385 ОСОБА_2 має чотирьох малолітніх дітей. Всі діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як діти, які опинились у складних життєвих обставинах, а батьки недбало виконують батьківські обов'язки. ОСОБА_2 може залишати своїх дітей без нагляду дорослих, внаслідок чого діти належать самі собі і отримують тілесні пошкодження. Особливо це стосується малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка із всіх дітей зазнала найбільшої кількості тілесних пошкоджень і отримувала лікування у лікарні. При обстеженні службою у справах дітей житлово-побутових умов проживання дітей, у ОСОБА_4 завжди на тілі були ссадна та синці. Дівчинка неохайно одягнута, бліда та худенька. ОСОБА_2 робились зауваження щодо посилення уваги на виховання та утримання дитини. Пропонувалось провести медичне обстеження дитини, посилити харчування дитини. Своєчасно відвідувати дитячого лікаря. Повернення до біологічної родини є небезпечним для ОСОБА_4, бо дитина потребує особливої уваги, материнської турботи і любові. Дитина повинна бути під постійним наглядом, що на сьогоднішній день мати дитини забезпечити не може. Батько дитини, ОСОБА_2, записаний в свідоцтві про народження дитини згідно ч.1 ст.135 СК України. ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не надає дитині інших культурних, духовних цінностей, не створює умов для повноцінного здорового способу життя дитини. Підставою для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини, ОСОБА_4, є ухилення нею від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Враховуючи викладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26.11.2015 року орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає, що ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно її дочки, ОСОБА_4

У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Проаналізувавши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, ухилялася від їх виконання у відношенні своєї дитини. Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її доньки, ОСОБА_4 З урахуванням наведених обставин, суд вважає , що позов заявлений з метою належного правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, та підлягає задоволенню.

Враховуючи майновий стан матері дитини, ОСОБА_2, яка самостійно виховує ще трьох малолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

З відповідачки необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 164, 180, 182 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 батьківських прав по відношенню до її доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради для подальшого влаштування дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженки сел. Райгородок Словянського району Донецької області, ІПН: НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/8 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, для зарахування на особовий рахунок № НОМЕР_3, відкритий на ім'я малолітньої ОСОБА_4 у відділені №10004/0578 ПАТ «Державний ощадний банк України» в м. Слов'янську, починаючи стягнення з 17.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття - 07.08.2028 року.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженки сел. Райгородок Словянського району Донецької області, ІПН: НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави на р/р 0075, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Донецькій області, отримувач - Слов'янське УК /Слов'янськ/ 22030001, код ЄДРПОУ (банку) - 37803368, МФО - 834016, код класифікації доходів бюджету - 22030001, судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2016 року.

Суддя Л.О. Носовська