Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач - Борисов Є.А.
Справа № 415/1393/14-ц
Провадження № 22ц/782/885/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Борисова Є.А.

суддів: Дронської І.О., Яреська А.В.,

за участю секретаря Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з зазначеним позовом, в обгрунтування якого послалось на наступні обставини.

Відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.10.2012 року відповідач ОСОБА_2 отримала кредит в загальній сумі 8909,45грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на строк до 31.10.2014 року. ОСОБА_2 зобов'язалась повернути кредит, а також сплачувати проценти відповідно до умов договору. Однак отримавши кредитні кошти, відповідач порушила взяті на себе зобов'язання і допустила заборгованість станом на 09.02.2014 року в загальній сумі 8024грн.43коп. ( основний борг - 5187,59грн., проценти за користування кредитом - 299,90грн., штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди - 1678,63 грн., штраф відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 358грн. - процентна складова). З огляду на те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань з повернення кредиту, ПАТ КБ «Приватбанк» поставило питання про стягнення з неї вищезазначеної заборгованості у повному обсязі.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 8024,43грн. були залишені без задоволення. у зв'язку з їх необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі про задоволення їх позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 08.10.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно з якою ОСОБА_2 отримала кредит в загальній сумі 8909,45грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом процентів на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» числа кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом в розмірі 445,83грн. Кінцевий строк погашення кредиту - 31.10.2014року

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що заборгованість відповідача ОСОБА_2 з повернення кредиту станом на 09.02.2014 року дійсно становила саме 8024грн. 43коп., як на тому наполягає у своєму позові банківська установа.

Проте з такими висновками суду перешої інстанції в повній мірі погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З наявного в матеріалах справи розрахунку (а.с.4) вбачається, що станом на 09.02.2014 року заборгованість відповідача перед банківською установою по погашенню основної суми кредиту становить 5187,59грн., заборгованість по сплаті процентів становить 299,90грн., заборгованість по сплаті штрафу за неналежне виконання зобов'язань з погашення кредиту відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг становить 858,31грн. (500 грн.- фіксована частина та 358грн. - процентна складова). Зазначений розрахунок, на думку судової колегії, не суперечить наявній в матеріалах справи виписці з карткового рахунку (а.с. 45-47), в якій відображені банківські операції з автоматичного погашення наявної заборгованості в хронологічному порядку за період часу з 01.10.2012 року по 16.05.2014 року, оскільки у виписці окремо не відображені суми залишку заборгованості по кредиту, на які повинні нараховуватись проценти, а зазначені суми загального залишку по погашенню наявної заборгованості з урахуванням непогашеної суми процентів після проведення кожної наступної операції.

Заперечуючи проти позову у повному обсязі, відповідач ОСОБА_2, на порушення вимог ст. ст.10 та 60 ЦПК України не надала суду жодних належних та об'єктивних доказів, які б або взагалі спростовували факт наявності заборгованості перед банківської установою, або свідчили б про те, що розмір заборгованості є іншим, ніж той, що зазначений у наданому банком розрахунку (а.с.4).

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції стосовно недоведеності факту наявності заборгованості ОСОБА_2 перед банківською установою за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 08.10.2012 року не відповідають обставинам справи і що до цих висновків суд першої інстанції дійшов поспішно, внаслідок неналежної оцінки наявних у справі доказів, а тому на підставі п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»

Ухвалюючи нове рішення, судова колегія виходить з того, що відповідач ухилилася від виконання своїх зобов'язань із своєчасного повернення кредиту і допустила заборгованість станом на 09.02.2014 року у загальній сумі 6345,80 грн., яка складається з наступного: основний борг -5187,59грн., відсотки за користування кредитом - 299,90грн., штаф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 358,31грн.).

Що стосується штрафу в розмірі 1678,63грн., який нарахований на підставі п.2.2. Генеральної угоди, то зазначена сума штрафу підлягає виключенню із загальної суми заборгованості, яку належить стягнути на користь банківської установи, оскільки з наявної в матеріалах справи виписки за період з 01.10.2012 року по 16.05.2014 року (а.с.45) вбачається що вказана сума штрафу сплачена відповідачем у жовтні 2013 року.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню в сумі 6345,80 грн.

Понесені позивачем судові витрати під час розгляду справи у судах першої та та апеляційної інстанцій відповідно до вимог ст.88, 316 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у загальній сумі 511,56грн

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2014року - скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 6345,80 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором та 511,56грн. - в рахунок відшкодування судових витрат.

Це рішення апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий

Судді: