_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1167/16-ц
Провадження № 2/520/2028/16
УХВАЛА

05.02.2016 року суддя Київського районного суду міста Одеси Чаплицький В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

04 лютого 2016 року, до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1, з вимогою стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 132270 гривень 64 копійок, у звязку з невиконанням взятих відповідачем на себе обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок подання та оформлення позовних заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК України, якими визначенні вимоги до форми, змісту позовної заяви та порядку подання копій позовної заяви та доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою ОСОБА_1 та додатками до неї, суддею встановлені підстави для залишення позову без руху, у зв'язку з недодержанням вимогам ст. 119 ЦПК України при його оформлені.

За правилами ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Законом України «Про судовий збір» встановлена ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

За положеннями ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір»судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 365 гривень 40 копійок, який було сплачено ОСОБА_1 22 грудня 2015 року, на р/р 0008, отримувач ГУК в Одеській області/Приморський район/22030001, код отримувача 38016923, МФО отримувача 828011, та квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 1322 гривень 71 копійок, який було сплачено ОСОБА_1 22 грудня 2015 року, на р/р 0008, отримувач ГУК в Одеській області/Приморський район/22030001, код отримувача 38016923, МФО отримувача 828011.

Крім того, в додатках до позовної заяви наявна незасвідчена копія ухвали судді Приморського районного суду міста Одеси від 28 січня 2016 року по справі № 522/25752/15-ц, з якої вбачається, що, 22 грудня 2015 року, аналогічну позовну заяву було подано до Приморського районного суду міста Одеси, однак, у звязку з непідсудністю справи позовну вирішено повернуто позивачу. В даній копії ухвали також міститься зобовязання Управління Державної казначейської служби України м. Одеси в Одеській області повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір за аналогічними квитанціями, як додані до позовної заяви, поданої до Київського районного суду міста Одеси.

Отже, суддею встановлено, що, в протиріччя положенням ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», ОСОБА_1 до позовної заяви додано квитанції про сплату судового збору, не за місцем розгляду справи, а саме на реквізити Приморського районного суду міста Одеси, замість реквізитів Київського районного суду міста Одеси.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір»суд, перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Виходячи з викладеного, суддя вважає, що, вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачем не виконано.

Слід зазначити, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 121, ст. 208 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом п'яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач, відповідно до ухвали суду, у встановлений строк виконає визначені вимоги позовна заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню до суду з цим позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чаплицький В. В.