Справа № 369/3395/15-ц Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/910/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 28.01.2016
УХВАЛА

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

встановила:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2015 року закрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду, позивач ПАТ КБ "Приватбанк" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в порушення ст. 1281 ЦК України суд не врахував, що вимоги кредитора підлягають задоволенню в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Встановивши, що позивач помер і до майна померлого заведена спадкова справа, суд не встановив коло спадкоємців померлого, не зясував всіх обставин щодо відкриття спадщини та чи наявне спадкове майно і безпідставно закрив провадження у справі, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач по справі помер, а тому слід закрити провадження по справі на підставі п.6 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач по справі, ОСОБА_2 помер 09.02.2014 року.

Матеріали справи містять дані з першої Київської обласної державної нотаріальної контори щодо наявності спадкової справи № 55865221, заведеної до майна померлого ОСОБА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі ( а.с.43-44).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини включаються всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент смерті - відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов'язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до ст. 1231 цього Кодексу. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до ст. 1283 цього Кодексу.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не врахував, що перелік підстав для закриття провадження у справі є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ст. 205 ЦПК України та залишив поза увагою наявність заведеної до майна померлого спадкової справи, що свідчить про прийняття спадщини спадкоємцями померлого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Позивач звертався до суду з клопотанням про витребування відомостей з Першої Київської обласної державної нотаріальної контори про наявність чи відсутність правонаступників відповідача (а.с.36),

У порушення положень ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, не роз'яснив право на уточнення позовних вимог.

Таким чином, вирішуючи справу, суд першої інстанції, дійшов не вірного висновку про те, що підстави для правонаступництва у даній справі відсутні.

Фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом першої інстанції не встановлені, оскаржуване рішення суду не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності.

Дані обставини суд першої інстанції залишив поза увагою та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.307, 311, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді :