РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/14957/15-ц

пр. № 2/759/756/16

12 січня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Павлишиній А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

17 вересня 2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнололітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини заробітної плати відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття, мотивуючи тим, що відповідач кошти на утримання дитини не надає з моменту розірвання шлюбу з 26 вересня 2011 року, з цього часу відповідач жодних коштів на утримання дитини не надав. Крім того, зазначив, що відповідач ухиляється від утримання дитини у відповідності до ст. 180 СК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухиляється від отримання поштового повідомлення.

Суд, керуючись положеннями ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів, ухваливши по справі заочне рішення за згодою позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстровану шлюбу з 11.04.2008 року, який відповідно до рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року було розірвано (а.с. 6).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого 01 листопада 2009 року (а.с. 7).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"роз'яснено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження"він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивача, відповідач не належним чином виконує свої обов'язки по утриманню сина, з урахуванням обставин визначених в ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, а також враховубючи що в матеріалах справи відсутні докази про стан здоров"я та розмір заробітку відповідача, а позивачем в судовому засіданні не заявлалось клопотання про витребування довідки про заробітну плату відповідача, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір частки аліментів до 1/4, що підлягає стягненню з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на користь позивачки.

Вказана позиція суду узгоджується з позицією Верховного суду України викладену в п. 17 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487, 20 грн., оскільки при зверненні до суду з вищезазначеною заявою позивач була звільнена від сплати судових витрат.

На підставі ст.180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини із видів доходу (заробітку), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ В.В. Макаренко