Справа № 343/1193/13-ц
Провадження № 22-ц/779/420/2016
Головуючий у 1 інстанції Лицур І.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретарів Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Яворівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним і таким, що є нікчемним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 29 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Яворівської сільської ради третя особа: ОСОБА_3, про визнання заповіту таким, що не був укладений.

Позивач свої вимоги мотивувала тим, що вона на протязі 30 років проживала по сусідству з ОСОБА_4, перебувала з нею в дружніх відносинах, здійснювала догляд, необхідний в силу віку та хвороби останньої.

В травні-червні 2010 року ОСОБА_4 надала їй копію заповіту від 20.06.2009 року, згідно якого вона ОСОБА_2 була визначена єдиним спадкоємцем її майна.

Після смерті ОСОБА_4 вона дізналася про наявність нового заповіту, складеного в сільській раді на ОСОБА_3, однак вважає, що ОСОБА_4 через важку хворобу не могла скласти такий заповіт, так як 23 липня 2010 року в силу свого фізичного стану через хворобу не могла писати чи підписуватись.

Рішенням Долинського районного суду від 29 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Яворівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним і таким, що є нікчемним відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та невірне застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначила, що вона більше 30 років проживала по сусідству із ОСОБА_4, з якою у неї склались добросусідські стосунки, зважаючи на похилий вік та хворобу останньої вона здійснювала догляд за нею.

У зв»язку з цим, у 2006 році ОСОБА_4 заповіла їй частину свого майна, проте, 20.06.2009 року нотаріусом Долинської районної державної нотаріальної контори посвідчено від імені ОСОБА_4 заповіт за яким вона визначена єдиним спадкоємцем.

Після смерті ОСОБА_4 їй стало відомо, що вона перед смертю ніби то склала заповіт на користь ОСОБА_3, однак ОСОБА_4 ніколи не говорила про намір скласти заповіт на іншу особу.

Апелянт вважає, що секретарем Яворівської сільської ради при посвідченні оспорюваного заповіту допущено порушення.

В реєстрі нотаріальних дій відсутня відмітка секретаря сільської ради про те, що даний заповіт на прохання ОСОБА_4 та у зв»язку з її хворобою вчинено у неї на дому.

Суд не взяв до уваги те, що із тексту заповіту не видно хто саме читав заповіт сама заповідач чи хтось інший.

Суд, на думку апелянта, не дав належної правової оцінки експертному висновку, оскільки експерт ОСОБА_5 в порушення вимог Інструкції з питань підготовки та призначення судових експертиз в частині методики проведення почеркознавчої експертизи в основу висновку взяв до уваги підписи ОСОБА_4 з погосподарської книги сільської ради за 1987-1992 роки, а не вільні зразки підпису що за часом виконання відповідають об»єкту що досліджується.

Апелянт вважає, що суд необґрунтовано відмовив у призначенні комісійної експертизи, так як в матеріалах справи містяться протилежні висновки почеркознавчих експертиз щодо визначення питання чи підписи від імені ОСОБА_4 у двох примірниках заповіту від 23.07.2010 року та журналі реєстрації нотаріальних дій виконанні ОСОБА_4

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просила рішення суду скасувати призначити по справі комісійну судову почеркознавчу експертизу та постановити нове рішення яким її позов задовольнити.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній мотивів.

ОСОБА_3, представник ОСОБА_3 та Яворівської сільської ради ОСОБА_7 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч. 2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 20 червня 2009 року ОСОБА_4 складено заповіт, за умовами якого все своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, вона заповіла ОСОБА_2 Заповіт посвідчено 20 червня 2009 року державним нотаріусом Долинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрований у реєстрі за № 535 (а.с. 14 т.1).

23 липня 2010 року ОСОБА_4 складено заповіт за умовами якого все своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, вона заповіла ОСОБА_3 Заповіт посвідчений секретарем Яворівської сільської ради Долинського району ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за № 53 та містить напис, що у зв»язку з хворобою та на прохання заповідача ОСОБА_4 заповіт складено вдома за адресою с. Яворів, Долинськгого району, вул. Шевченка, 23.

28 липня 2010 року ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_2 пред»явила позов про визнання заповіту, посвідченого секретарем Яворівської сільської ради Долинського району таким що не був укладеним і є нікчемним.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Ч.ч. 1,2 ст. 1247 ЦК України визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст. 207 цього Кодексу

Відповідно до ч.1,2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Судом першої інстанції встановлено, що заповіт складено особою, яка мала на це право у відповідності до вимог ст. 1247 ЦК України у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення та підписаний особисто заповідачем.

Зазначені обставини підтверджені наступними доказами, зокрема висновком судової почеркознавчої експертизи № 6/295 від 40.09.2015 року, проведеної експертом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Львівській області, відповідно до висновків якого підписи від імені ОСОБА_4 у двох екземплярах заповіту від 23.07.2010 року, посвідченого секретарем виконкому Яворівської сільської ради та в журналі вчинення нотаріальних дій цієї сільської ради від 23.07.2010 року виконані самою ОСОБА_4 Рукописний текст у двох екземплярах заповіту від 23.07.2010 року, посвідченого секретарем виконкому Яворівської сільської ради «прочитано вголос», «заповіт прочитано вголос» та «Куціль» в графі «підпис заповідача» виконані однією і тією ж особою ОСОБА_4 (а.с. 8-13 т.2).

За клопотанням апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_6 в процесі розгляду справи в апеляційній інстанції задоволено клопотання про призначення по справі повторної судово-почеркознавчої експертизи.

Так, відповідно до висновку №1225 від 27 травня 2016 року повторної експертизи з дослідження почерку і підписів, проведеної Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз - рукописні записи та підписи (буквенна транскрипція) від імені ОСОБА_4, розташовані в графах після запису «Цей заповіт складено і підписано в двох примірниках, один з яких зберігається в справах Яворівської сільської ради, а другий видається заповідачу» та «Підпис заповідача» в двох примірниках заповіту від 23.07.2010 року, та в графі «Розписка про одержання нотаріально оформленого документа» в рядку №53 в журналі реєстрації нотаріальних дій Яворівської сільської ради за 2010 рік, виконані однією особою, самою ОСОБА_4 (а.с. 115-117 т.2).

Таким чином висновки первинної та повторної експертиз співпали повністю.

У зв»язку з цим, посилання апелянта на те, що заповіт є таким що не укладався, оскільки ОСОБА_4 не могла його підписати не знайшли свого підтвердження.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що посилання позивача ОСОБА_2 на те, що рукописний текст у оспорюваному заповіті «у зв»язку з хворобою та на прохання заповідача ОСОБА_4 заповіт складено вдома за адресою с. Яворів, Долинськгого району, вул. Шевченка, 23» був дописаний після смерті ОСОБА_4 є необгрунтованим, оскільки такий запис наявний у двох примірниках заповіту, натомість такий запис відсутній в журналі реєстрації нотаріальних дій Яворівської сільської ради, що не дає підстав для висновку про умисне внесення секретарем сільської ради виправлень до змісту складеного та посвідченого нею заповіту.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на те, що покійна ОСОБА_4 ніколи не говорила їй про те, що має намір скласти заповіт на іншу особу не заслуговують на увагу, оскільки заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт, який скасовує попередній заповіт без повідомлення про це зацікавлених осіб.

З огляду на досліджені докази по справі в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від 29 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_10