АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/811/16 Справа № 204/6557/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року, де ставить питання про його скасування в частині стягнення з неї заборгованості за кредитом, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року в сумі 104167,40 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 89298,61 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 14868,79 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 20177,00 швейцарських франків, з кінцевим терміном повернення 27.07.2012 року та з оплатою 9,49 % річних за користування кредитом (а.с.125-130).

30 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки № 0/П, відповідно до п. п. 1.1.-1.5. якого сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед ОСОБА_6 відповідати по Борговим зобов'язанням Боржника, які виникають з умов Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року (а.с.40-41). 02 лютого 2009 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 була укладена Додаткова угода № 1 до Договору поруки № 0/П від 30.07.2007 року, в якій (угоді) ОСОБА_4 дала свою згоду забезпечувати змінене зобовязання Боржника (а.с.42).

Крім того, між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 були укладені додаткові угоди, а саме:

-30 липня 2007 року була укладена Додаткова угода № 1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року, якою були частково доповнені умови основного договору (а.с.31);

-02 лютого 2009 року була укладена Додаткова угода № 2 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року, якою була змінена схема погашення заборгованості та дата остаточного розрахунку на 27.07.2014 року (а.с.32-39).

08 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником всіх прав та обовязків Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк», та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» передає (відступає) Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Отже, відповідно до вищевказаного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набуло права вимоги по Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року, що підтверджується Актом прийому-передачі документації до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року (а.с.61).

Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», свої зобов'язання за вищевказаним Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредитні кошти у розмірі 20177,00 швейцарських франків для придбання автотранспортних засобів, які (кошти) останній отримав та витратив на придбання автотранспортних засобів, а саме двох автомобілів марки «ВАЗ», модель 210934-20, 2007 року випуску, колір зелений, тип ТЗ легковий-комбі-В, які (автомобілі) були передані ОСОБА_5 ОСОБА_6 в заставу в якості забезпечення повернення кредиту (розділ 2 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року).

Проте, ОСОБА_5, в свою чергу, свої зобовязання належним чином не виконав, внасідок чого станом на 19.03.2013 року, ОСОБА_5 має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 12318,67 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ на вказану дату складає 104167,40 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 10560,31 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ складає 89298,61 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 1758,36 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ складає 14868,79 грн. (а.с.7).

06 травня 2013 року представник позивача направив на адресу відповідачів досудові вимоги від 30.04.2013 року за вих. № 8955427_30.04.2013 та вих. № 8955427р1_30.04.2013 (а.с.10-11,15-16), що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень № 92 та № 67, які мають штамп пошти (а.с.12-14,17-19), але відповідачі добровільно не виконали своїх зобов'язань.

По даній справі була проведена судова почеркознавча експертиза, згідно Висновку якої за № 981-15 від 04.06.2015 року - підпис від імені ОСОБА_5 у графі «Позичальник» Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 30.07.2007 року виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою з наслідуванням його справжнього підпису (а.с.194-197).

Суд першої інстанції критично поставився до вищевказаного Висновку судової почеркознавчої експертизи, прийшов до висновку та не взяв цей висновок до уваги.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскіьки відповідачі проігнорували досудові вимоги та не сплатили заборгованість по кредитному договору, чим порушили умови договору, тому стягнув заборгованість з відповідачів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обємі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду в оскаржуваній частині підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 554, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що договір поруки припинений, оскільки позивач звернувся до суду з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України, не можуть бути підставою для скасування рішення суду з наступних підстав.

За положенням частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З матеріалів справи вбачається, що поручитель ОСОБА_4 02.02.2009 року уклала з Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» Додаткову угоду № 1 до договору поруки № 0/П від 30.07.2007 року, в якій (угоді) ОСОБА_4 дала згоду забезпечувати змінене зобовязання Боржника, кінцевий термін виконання основного зобовязання визначений 27.07.2014 року (а.с.42).

ОСОБА_6 звернувся 30.04.2013 року до поручителя з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором в повному обсязі, та до суду з позовом про стягнення заборгованості 10.09.2013 року, тобто в межах передбаченого Законом строку /а.с. 3, 15-16/.

Посилання апелянта на те, що вона не підписувала Додаткову угоду № 1 до договору поруки № 0/П від 30.07.2007 року, не можуть бути підставою ля скасування рішення суду та вадмови у позові до поручителя, оскільки у відповідності до ст. 10 ЦПК України відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Проте належні та допустимі докази, які б підтверджували недійсність зазначеної угоди, суду не надані. Позов про визнання договорів поруки недійсними у встановленому порядку не заявлений і предметом судового розгляду не був.

Таким чином, із урахуванням презумпції правомірності правочину суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з поручителя заборгованість за кредитним договором.

Допущені судом порушення вимог норм процесуального права, на які посилається позивач (щодо виклику до суду, направлення рішення, і т.п.), не вплинули на законність правильного по суті рішення суду.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду в оскаржуваній частині.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: