АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Шкірай М.І.
№ 22-ц/796/901/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

секретар: Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської державної адміністрації про усунення перешкод,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської державної адміністрації про усунення перешкод.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 права на приватизацію земельної ділянки НОМЕР_1, площею 452,33 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1; визнати протиправним залишення відповідачем без розгляду їх заяви від 13 березня 2015 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки; зобов'язати Київську міську державну адміністрацію прийняти до розгляду заяву від 13 березня 2015 року та надати дозвіл на розробку проекту приватизації земельної ділянки НОМЕР_1, площею 452,33 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для подальшого надання їм безоплатно у приватну власність. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Київською міською державною адміністрацією було протиправно відмовлено їй, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у розгляді по суті заяви про передачу у приватну власність земельної ділянки, пославшись на те, що заява мала бути подана усіма співвласниками житлового будинку. Цим створено умови, за яких землекористувачі змушені виготовляти один державний акт на спільну землю і в подальшому повторно звертатися до державних органів для поділу спільної власності, витрачаючи додатково час та кошти на відповідні процедури.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник Київської міської державної адміністрації просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі виданого 24 липня 2013 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори ТкачО.А. свідоцтва про право на спадщину позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 (а. с. 12).

13 березня 2015 року позивачі звернулись до голови Київської міської державної адміністрації із заявою, в якій просили передати їм безоплатно у приватну власність земельну ділянку НОМЕР_1, площею 452,33 кв.м. для обслуговування житлової будівлі та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 10).

Листом Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 10 квітня 2015 року № 057021-КО-3866-595 позивачам було повідомлено, що заява не підлягає розгляду по суті, оскільки вона подана не всіма співвласниками житлового будинку, що не відповідає вимогам Порядку передачі (надання) земельних ділянок у користування або у власність із земель комунальної власності в м. Києві (а. с. 11).

В серпні 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому просили усунути перешкоди у здійсненні ними права на приватизацію земельної ділянки НОМЕР_1, площею 452,33 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1; визнати протиправним залишення без розгляду їх заяви від 13 березня 2015 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки; зобов'язати Київську міську державну адміністрацію прийняти до розгляду заяву від 13 березня 2015 року та надати дозвіл на розробку проекту приватизації земельної ділянки НОМЕР_1, площею 452,33 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для подальшого надання їм безоплатно у приватну власність.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкоди у здійсненні ними права на приватизацію земельної ділянки НОМЕР_1, площею 452,33 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Закон не передбачає такого способу захисту цивільного права як усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки. Крім того, заявляючи вимоги про усунення перешкод у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки, позивачами не було визначено яким саме чином такі перешкоди мають бути усунені. Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні таких вимог ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним залишення Київською міською державною адміністрацією без розгляду їх заяви від 13 березня 2015 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки та зобов'язання Київської міської державної адміністрації прийняти до розгляду заяву від 13 березня 2015 року та надати дозвіл на розробку проекту приватизації земельної ділянки для подальшого надання їм безоплатно у приватну власність, оскільки вказані позовні вимоги розглядаються за правилами КАС України , а не у порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним залишення Київською міською державною адміністрацією без розгляду їх заяви від 13 березня 2015 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки та зобов'язання Київської міської державної адміністрації прийняти до розгляду заяву від 13 березня 2015 року та надати дозвіл на розробку проекту приватизації земельної ділянки є вимогами щодо оскарження рішень суб'єкта владних повноважень та усунення відповідних порушень, а тому, вони не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не завернув.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. А тому рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним залишення Київською міською державною адміністрацією без розгляду їх заяви від 13 березня 2015 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки та зобов'язання Київської міської державної адміністрації прийняти до розгляду вказану заяву та надати дозвіл на розробку проекту приватизації земельної ділянки підлягає скасуванню із закриттям провадження у цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправним залишення Київською міською державною адміністрацією без розгляду їх заяви від 13 березня 2015 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки та зобов'язання Київської міської державної адміністрації прийняти до розгляду вказану заяву та надати дозвіл на розробку проекту приватизації земельної ділянки, провадження в справі у цій частині закрити.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді