У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Буцяк З.І. Н.М., ОСОБА_1

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до арбітражного керуючого ОСОБА_3 ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, про визнання недійсним запису в трудовій книжці та зобовязання внести зміни в трудову книжку,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до арбітражного керуючого ОСОБА_3 ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Рівненський радіотехнічний завод», третя особа Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, про визнання недійсним запису в трудовій книжці та зобовязання внести зміни в трудову книжку відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційний скарзі позивач вказує на його незаконність з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом не враховано вимоги п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 червня 1974 року №162, якою передбачено, що в трудову книжку вносяться записи про переведення лише на постійну роботу. Зазначає, що в контексті ст. 32 КЗпП України переведення на постійну роботу допускається лише за згоди працівника, однак вона такої згоди вона не надавала, заяв про переведення не писала. Вказує, що під час вагітності, наказом № 957-ВК від 16 червня 1986 року її було переведено тимчасово на легшу роботу, яка виключала вплив несприятливих шкідливих виробничих факторів, із збереженням середнього заробітку за попередньою роботою. Стверджує, що виходячи з вимог ст. 33, 34, 178 КЗпП України таке переведення є тимчасовим, а тому записи в трудову книжку під час такого переведення не вносяться.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В запереченні на апеляційну скаргу представник УПФ в м. Рівне вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване, просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що підстав для визнання недійсним запису в трудовій книжці та внесення відповідних виправлень в трудову книжку немає, оскільки оспорюваний запис №8 відповідає Інструкції про порядок ведення трудових книжок (в редакції на час виникнення спірних відносин) та наказу про переведення № 957-ВК від 16 червня 1986 року.

На підтвердження такого висновку в рішенні суду наведенні відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги проте, що запис у трудовій книжці про переведення не підлягав внесенню так як переведення було тимчасовим лише на період вагітності не заслуговують на увагу, оскільки будь-які докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні. Наказ про переведення № 957-ВК від 16 червня 1986 року позивачем не оскаржений і є чинним.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: