РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12366/15-ц

пр. № 2/759/471/16

25 січня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Шум Л.М.

при секретарі: Тишкевич В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у серпні 2015 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що у грудні 2008 р. до позивачки звернувся її рідний брат ОСОБА_2, відповідач по справі, з проханням позичити кошти для придбання квартири в м. Ірпені, Київської обл. для проживання з дружиною ОСОБА_3, відповідачкою по справі.

Враховуючи той факт, що між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 інсують кровні родинні зв'язки, а також те, що незадовго до цього сім'я позивачки продала автомобіль, а чоловік позивачки вийшовши на пенсію після тривалої служби в СБУ, отримав достатньо велику суму грошей, як винагороду за висллугу років, то родиною позивачки за взаємною згодою було прийнято рішення про можливість надання позики відповідачам.

11.12.2008 р. між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2 фактично був укладений договір позики, відповідно до якого останньому були надані грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США з терміном повернення 11.12.2014 р. та сплатою у разі затримки повернення коштів штрафу в розмірі 10 % від суми боргу. Вказані вимоги були відображені письмово відповідною розпискою підписаною сторонами.

Проте, відповідач ОСОБА_2 після настання терміну повернення позичених коштів, відмовився повертати борг, посилаючись на те, що його шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 розірвано, при цьому. остання повідомила, що борг колишнього чоловіка повертати не збирається.

Оскільки до теперішнього часу, ОСОБА_2, який на час виникнення боргових зобов'язань перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3, борг не повернув, представник позивача просить суд стягнути солідарно з відповідачів кошти в розмірі 40 000 доларів США, штраф в розмірі 4 000 доларів США, відсотки за користування коштами в розмірі 1 304,11 доларів США, інфляційні нарахування в розмірі 15 520 доларів США, а всього - 66 355 доларів США 62 цента та судовий збір.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення, підтвердив, що спірний борг був ним отриманий у позивачки у період його шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3, а тому вважає, що з бувшою дружиною є солідарними боржниками перед ОСОБА_5 Крім того, відповідач зазначив, що спірні кошти були взяти в борг на придбання спільного майна з відповідачкою, а саме: квартири у м. Ірпінь, Київської обл.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити, надав письмові заперечення та пояснив, що відповідачці ОСОБА_3 взагалі не було відомо про наявність спірної розписки та будь-яких боргових зобов'язань відповідача ОСОБА_2 перед позивачкою ОСОБА_1, а тому, на думку представника відповідачки, відповідачі не можуть бути солідарними боржниками, а тому просив відмовити у позові в частині позовних вимог до відповідачки ОСОБА_3

Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача ОСОБА_2, представника відповідачки ОСОБА_3, свідків: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 11 грудня 2008 р. був фактично укладений договір позики, відповідно до умов якого останній отримав у борг грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США з терміном повернення 11.12.2014 р. та сплатою у разі затримки повернення коштів штрафу в розмірі 10 % від суми боргу. В підтвердження вищезазначеного позивачка та відповідач ОСОБА_2 поставили свої підписи у відповідній розписці (а.с. 5), чим підтвердили добровільність своїх намірів та зобов'язань один перед одним.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 заборгував перед позивачкою ОСОБА_1 відповідно до укладеної між ними розписки 40 000 доларів США, які в обумовлений розпискою строк не були повернуті.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки в судовому засіданні від відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачки ОСОБА_3 не надійшло заперечень щодо розрахунку позовних вимог, а саме: поточного боргу, штрафу та індексу інфляції, суд приймає даний розрахунок до уваги та вважає заможливим покласти його в основу рішення.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 в обґрунтування своїх заперечень на позов посилається на те, що його довірительці взагалі не було відомо про наявність спірної розписки та будь-яких боргових зобов'язань відповідача ОСОБА_2 перед позивачкою ОСОБА_1 у період їх шлюбу, а тому відповідачка не є солідарним боржником по даним правовідносинам.

Дане посилання суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Встановлено, що з 2005 р. відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.10.2014 р. був розірваний (а.с. 31, 36 зворот).

Також, встановлено, що 12.12.2008 р. між громадянином ОСОБА_10 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений Попередній Договір, відповідно до умов якого, останній підтвердив свій намір у придбанні частини житлового будинку /квартири у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 - В зі сплатою у день укладання цього договору авансу в розмірі 300 564,00 грн. При цьому, відповідачка ОСОБА_3 нотаріально надала згоду на укладання цього договору та в подальшому основного договору купівлі-продажу вказаного вище житлового приміщення (а.с 25-26, 27).

Згідно ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї

Судом встановлено, що відповідно до змісту Розписки від 11.12.2008 р., відповідач ОСОБА_2 отримав від позивачки ОСОБА_1 позику для придбання квартири в будинку АДРЕСА_2

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він є чоловіком позивачки ОСОБА_1,і підтвердив, що у грудні 2008 р. вони надали відповідачу ОСОБА_2, в борг грошові кошти в розмірі 40 000 доларів США, які до теперішнього часу не повернуті. Також, свідку відомо, що позичені кошти були використані відповідачами на придбання квартири в м. Ірпінь, де свідок неодноразово був у гостях. Далі свідок вказує, що відповідачці ОСОБА_3 було відомо про боргові зобов'язання перед їх сім'єю, оскільки при зустрічах неодноразово дякувала за можливість у придбанні власного житла для проживання сім'єю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що був присутній при передачі коштів його мамою ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_2 в розмірі 40 000 доларів США на придбання квартири в м. Ірпені, що відбувалось на кухні в квартирі АДРЕСА_1, яка належить його батьку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що відповідача ОСОБА_2 знає з 1994 р., оскільки разом навчались, а після одружень почали товаришувати сім'ями, спільно відпочивати, святкувати різні свята, а тому свідку відомо, в тому числі зі слів самої відповідачки ОСОБА_3,, що ОСОБА_2 взяв у борг грошові кошти для придбання квартири в м. Ірпінь. Також, свідок зазначає, що зі своєю сім'єю неодноразово були в зазначеній, квартирі, в тому числі, на новосіллі.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що знає відповідача ОСОБА_2 тривалий час та до теперішнього часу товаришують. При спільних зустрічах та святкуваннях, неодноразово обговорювалась тема в присутності відповідачки ОСОБА_3 про борг відповідача ОСОБА_2 перед його сестрою, який він взяв для придбання квартири в м. Ірпені.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та не спростовано представником відповідачки ОСОБА_3 наявність боргових зобов'язань відповідачів перед позивачкою ОСОБА_1

Суд, враховуючи покази свідків, вважає, що позичені відповідачем ОСОБА_2 грошові кошти в порядку ч.ч. 2, 4 ст. 65 СК України, були отриманні останнім у борг саме в інтересах їх з відповідачкою сім'ї, а саме: на придбання квартири в м. Ірпені, Київської обл.

При цьому, в судовому засіданні, у судових дебатах, представник відповідачки ОСОБА_3 зазначив, що у період шлюбу відповідачів ними були позичені грошові кошти на придбання вказаної вище квартири проте, не в розмірі 40 000 доларів США, а 11 000 доларів США.

Таким чином, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли в судовому засіданні своє обґрунтування та підтвердження, при цьому, представником відповідачки ОСОБА_3 всупереч ст. 60 ЦПК України не надано жодного доказу в спростування позовних вимог, а тому позов підлягає повному задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 88, 179, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 65 СК України, ст.ст. 509, 526, 527, 533, 624. 625, 1047, 1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) борг в розмірі 40 000 доларів США, штраф в розмірі 4 000 доларів США, відсотки за користування коштами в розмірі 1 304,11 доларів США, інфляційні нарахування в розмірі 15 520 доларів США, а всього - 66 355 (шістедсят шість тисяч триста п'ятдесят п'ять) доларів США 62 цента., що в еквіваленті до національної валюти, згдіно курсу НБ України станом на 25.01.2016 р. становить - 1 644 955 (один мільйон шістсот сорок чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 81 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2,) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: