Справа № 303/2834/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Ігнатюка і ОСОБА_1,

при секретарі: Дашковська С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 листопада 2015 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» до ОСОБА_2, районного відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, треті особи публічне акціонерне товариство «Фольксбанк», публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк» і публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк», про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 і районного відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції (надалі - ДВС) у травні 2015 р.

Після уточнення позовних вимог (а.с.58) просило звільнити з-під арешту та зняти з розшуку автомобіль марки CERY Karry 5QR6468, рік випуску - 2008, легковий універсал - В, номер кузова/шасі DVVDE11B78B005372, реєстраційний номер НОМЕР_1, білого кольору, обєм двигуна 1596 см. куб, що належить на праві власності заставодавцю.

На обгрунтування зазначало, що 21.11.08 р. між публічним акціонерним товариством «Фольксбанк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № KF53833, за умовами якого останній отримав грошові кошти в розмірі 10500 доларів США терміном до 20.11.15 р.

У забезпечення виконання кредитних зобовязань сторони уклали договір № 23/02-12 застави вказаного автомобіля.

Відповідно до умов договору відступлення права вимоги між ПАТ «Фольксбанк» і ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» останнє набуло статусу набувача та отримало всі права вимоги включно з договором застави № 23/02-12 від 23.02.12 р.

Станом на 05.05.15 р. ОСОБА_2 заборгувала 73412 грн.

Однак, позивачу стало відомо, що на вказаний транспортний засіб ДВС накладено арешти, а саме: 26.12.11 р. у рамках ВП №30519845; 26.06.13 р. у рамках ВП № 38482645; 15.04.2014 р. у рамках ВП № 42832122; 05.05.2014 р. у рамках ВП № 43003604; 09.09.2014 р. у рамках ВП № 44697822; 17.09.2014 р. у рамках ВП № 44554959.

На сьогоднішній день у ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» наявне доручення від боржника на добровільну реалізацію заставного майна з метою погашення заборгованості, а також наявний потенційний покупець на даний транспортний засіб. Проте, незважаючи на наявність усіх умов для добровільної реалізації заставного майна, стягувач не має можливості задовольнити свої вимоги в зв'язку з накладенням ДВС арешту на заставний транспортний засіб (автомобіль).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.11.15 р. позов задоволено (а.с.146-149).

ПриватБанк просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про неправильне застосування норм матеріального права. Указує на те, що позивачем не доведено, які саме його права порушені; не надано жодних доказів, за якими можна встановити вартість предмета застави та розмір заборгованості боржника перед заставодержателем.

У письмовому запереченні представник ТОВ «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» ОСОБА_3 не визнав скарги через її необґрунтованість і просить залишити рішення суду без змін.

Суд першої інстанції виходив із того, що арешт заставленого майна є неправомірним, оскільки порушує права позивача як заставодержателя.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін, з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» право застави виникає із моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Реєстрація застави не пов'язується із моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави.

Як видно із матеріалів справи, в забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № KF53833 від 21.11.08 p. було укладено договір застави, за яким остання надала в заставу наступне майно: автомобіль марки - CERY Karry 5QR6468, легковий седан - В, номер кузова/шасі - DVVDE11B78B005372, об'єм двигуна - 1596, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску. Договір посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і зареєстрований у реєстрі за № 2003 (а.с.18-23).

За правилами ст.ст. 14, 23 Закону «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з установленим пріоритетом.

Оскільки право застави в Банку виникло 21.11.08 р., тобто з моменту укладення із ОСОБА_2 договору застави рухомого майна, а постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (про стягнення з ОСОБА_2 17271,98 грн. на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» була винесена 09.09.14 р. (а.с.84), то суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на встановлення вартості предмета застави, та розмір заборгованості, не заслуговують на увагу, позаяк у договорі застави рухомого майна вартість застави (автомобіля) складає 74884 грн., а заборгованість за кредитним договором 73412.33 грн. (а.с.3-5,18).

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що таке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16 листопада 2015 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: