Справа №451/1698/15-ц
Провадження № 2/451/105/16
РІШЕННЯ

іменем України

03 лютого 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5., у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., з дня подачі заяви і до її повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що з 19.12.2004 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, від якого ІНФОРМАЦІЯ_6 року народилася дочка ОСОБА_4. 16 березня 2012 року Радехівський районним судом Львівської області, шлюб між ними було розірвано. Матеріальної допомоги на утримання дочки, ОСОБА_2 у добровільному порядку не надає. Визначивши розмір аліментів, вважає, що відповідач повинен сплачувати такі в твердій грошовій сумі.

У судове засідання позивачка та представник позивачки не з'явилися, останній надавши письмову заяву, просить розгляд справи здійснювати без їхньої участі та позовні вимоги підтримують (а.с.21-23).

Відповідач у судове засідання також не з'явився, надавши письмову заяву, із визнанням позовних вимог, просить розгляд справи здійснювати без його участі.

Із врахуванням наведеного, на підставі п.3 ч.1 ст.169, ч.3 ст.174 та ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін і застосування технічних засобів фіксації судового засідання та на підставі представлених суду доказів.

Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі (а.с.1), у них ІНФОРМАЦІЯ_7 року народилася дочка ОСОБА_4 (а.с.4), яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.5).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина позивачки проживає разом із останньою та перебуває на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитини не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 правомірною.

Відповідно до статті 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виходячи із принципу диспозитивності, закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоров'я ОСОБА_3 задовільний, їй не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу вона не має.

Окрім цього, суд вважає, що і у відповідача стан здоров'я, задовільний.

Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, від так підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дитини, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України та ст.ст.180,182,184 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, аліменти на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. на дитину щомісячно, починаючи із 25.12.2015р., з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 487,20грн..

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків апеляційного оскарження, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

ГоловуючийМулявка О. В.