Справа № 442/211/14 Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/783/793/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Фейір К.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» в особі Бориславського відділення електропостачання до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Львівобленерго» в особі Бориславського відділення електропостачання звернулося до суду з позовом, уточненим у червні 2015 року, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівобленерго» 30 856 грн. 14 коп. боргу за спожиту електроенергію на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ПАТ «Львівобленерго».

Свій позов позивач обґрунтовував тим, що у Бориславському районі електричних мереж ПАТ «Львівобленерго» за адресою: с. Новий Кропивник, 181 зареєстрований абонент ОСОБА_3, особовий рахунок якого № 377. свої зобовязання в частині своєчасної оплати за спожиту електроенергію споживач ОСОБА_3 не виконує, внаслідок чого у нього виник борг за спожиту електроенергію за період з 31.08.2012р. по 01.06.2015р. становить 30 856,14 грн.

Посилаючись на вказане, позивач просив задовольнити його позов.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2015 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» 30 856,14 грн. боргу за спожиту електроенергію.

Рішення суду оскаржив відповідач.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, вказує на те, що суд не врахував доводів письмових пояснень відповідачів, а також, що відповідач не був належним чином повідомлений про зміну тарифів та номеру поточного рахунку із спеціальним режимом використання енергопостачальника баку, вважає, що укладений з ним 12.03.2009р. договір потребував змін, оскільки змінились істотні умови договору, у звязку із зміною тарифів, або слід було укласти новий договір.

Вважає, що надрукування у газеті «Високий Замок» нових тарифів на електроенергію у 2012, 2013, 2014 та 2015 роках є неналежним оприлюдненням тарифів. Суд не врахував, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2015р. по справі №826/6876/15 визнано незаконною постанову Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 220 від 26.02.2015р. «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню», тому позовні вимоги за період з 01.04.2015р. по 01.06.2015р. на суму 7013,93 грн., що розрахована на підставі вказаних тарифів, задоволенню не підлягали. Суд не врахував, що в договорі від 12.03.2009р., укладеному з ОСОБА_3 встановлено конкретний тариф для оплати, між тим, як сума заборгованості розрахована по інших тарифах, не передбачених договором.

Вважає, що позовна заява підписана неналежною особою, розрахунок заборгованості є неналежним доказом, оскільки зазначені в ньому цифри нічим не обґрунтовані, подання заяви про збільшення позовних вимог не передбачено нормами ЦПК України.

Заперечуючи проти апеляційної скарги апеляційної скарги, позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судове засідання апеляційної інстанції не зявились, хоча належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України повідомлені про дату судового засідання.

Клопотання представника відповідача адвоката ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи у звязку з його участю у розгляді справи за позовом ОСОБА_5 до голови Івано-Франківського міського суду відхилено як безпідставне.

Справа перебуває в провадженні суду з січня 2014 року і передбачені законом розумні строки для її розгляду спливли, відкладення розгляду справи порушує права інших учасників судового розгляду та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Окрім того, колегія суддів виходить з того, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити участь в судовому засіданні інших представників, яким видав довіреність, що є в матеріалах справи, або зявитись самому.

З врахуванням наведеного та виходячи з положень ч.2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає, що неявка відповідача та його представників не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку № 181 по вул.Довбуша О. в с. Новий Кропивник Дрогобицького р-ну Львівської області на підставі договору купівлі-продажу від 04.02.2009р., який не газифікований, обладнаний електроопалювальними установками, кухонною електроплитою та іншими побутовими приладами.

Побутовий абонент ОСОБА_6 зареєстрований у Бориславському районі електричних мереж ПАТ «Львівобленерго» на нього відкритий особовий рахунок № 377.

Відповідно до п.3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357 споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або внесення до нього змін.

12 березня 2009 року між ОСОБА_3 як споживачем та ВАТ «Львівобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Львівобленерго», в особі Бориславського РЕМ як електропостачальником, укладено договір № Н Кропивник-377 про користування електричною енергією.

Відповідність такого договору Типовому договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. № 1357, підтверджена рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року у справі № 438/1907/12 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Львівобленерго» про захист прав споживача, яке набрало законної сили, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про протилежне не заслуговують на увагу.

Пунктом 28 укладеного між сторонами договору також передбачено, що він укладається на три роки, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

Доказів про те, що відповідач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку звертався до енергопостачальника про внесення змін або доповнень до укладеного між сторонами договору суду не надано, тому доводи апеляційної скарги про те, що цей договір після завершення трьох років не може бути підставою для регулювання правовідносин сторін не заслуговують на увагу. Таким чином договір є чинним.

За умовами п.1 укладеного між сторонами договору Енергопостачальник узяв на себе зобовязання надійно постачати споживачеві ОСОБА_3 електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 10 кВт електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності безпеки та якості, а споживач ОСОБА_3 зобовязався оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Доказів про те, що Енергопостачальник порушив умови вказаного договору та не постачав електричну енергію споживачу, відповідачем суду не надано.

Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення визначено, що розрахунки населенню за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.

Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики (НКРЕ) України №926 від 20.07.2006р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.2006р. за №918/12792, чинної на час укладення між сторонами договору про користування електричною енергією, для категорії населення, яке проживає в сільській місцевості, було встановлено тариф по оплаті за послуги з постачання електричної енергії 22,5 за 1 кВт год.

Саме такий тариф було встановлено у п. 16 договору від 12.03.2009р., укладеного між сторонами.

Разом з тим пунктом 17 вказаного договору сторони передбачили, що при зміні тарифів (цін) Енергопостачальник зобовязаний довести до відома споживача письмово або через засоби масової інформації письмовим повідомленням та в місяцях оплати за електричну енергію нові величини тарифів не пізніше ніж за 5 днів до їх запровадження, тому розрахунок оплати повинен здійснюватись по нових тарифах

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 квітня 2015 року у справі №438/907/12, яке набрало законної сили, встановлено, що нові тарифи запроваджені постановами НКРЕ № 497 та № 498 від 23.04.2012р., № 750 від 15.06.2012р., № 749 від 23.05.2014р. були у встановленому законом порядку оприлюднені у засобах масової інформації, в тому числі і в газеті «Високий Замок», що розповсюджується у Львівській області, а також письмове повідомлення про зміну тарифів було розміщено ПАТ «Львівообленерго» в особі Бориславського РЕМ у місцях оплати за вказаний вид послуг.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України вказані обставини вже не встановлюються у даній справі, тому доводи апеляційної скарги про те, що зазначені нові тарифи не повинні були застосовуватись позивачем при розрахунку розміру оплати за використану електроенергію не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач при розрахунку заборгованості за період з 01.04.2015р. по 01.06.2015р. неправомірно врахував тарифи, встановлені постановою НКРЕ № 220 від 26.02.2015р., є безпідставними, оскільки ці тарифи були чинними на час розгляду судом справи, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.09.2015р. у справі № 826/6876/15, якою визнано незаконною постанову НКРЕ № 220 від 26.02.2015р. на час ухвалення судом рішення у даній цивільній справі не набрала законної сили.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що позов предявлений неналежною особою, оскільки наявною в матеріалах справи довіреністю ПАТ «Львівобленерго» № 112-79/2 від 08.01.2014р. за підписом голови Правління ОСОБА_7 надано повноваження начальнику Бориславського ВЕП представляти інтереси товариства, зокрема шляхом предявлення позовів в інтересах товариства.

Ураховуючи, що ч.1 ст. 31 ЦПК України передбачає право позивача збільшити позовні вимоги, подання позивачем позовної заяви про збільшення позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті за поставлену та неоплачену відповідачем ОСОБА_3 електроенергію за період з 31.08.2012р. по 01.06.2015р. (а.с. 142-145 т.1) не суперечить нормам ЦПК України, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про протилежне не заслуговують на увагу.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

ОСОБА_8