Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/9777/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Зимогляд В.В.
Провадження № 22-ц/778/607/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

ОСОБА_2

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2015 року про відмову в забезпеченні позову по справі

за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення збитків від пожежі, які складаються з вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 147868,71 грн., оплати послуг експерта-оцінювача ОСОБА_5 в розмірі 500 грн., та судового збору в розмірі 1633,70 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що передав автомобіль КП «Житломасив» на зберігання на автостоянці, розташованій за адресою м. Мелітополь, вул. Казарцева, 19-а, на території якої 10.09.2014 р. сталася пожежа і належний позивачеві автомобіль було пошкоджено.

Крім того, в позовній заяві ОСОБА_3 містилась заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області у розмірі 150 002,26 грн.(147 868,71 грн. вартість відновлюванного ремонту, 500 грн. оплата послуг експерта-оцінювача ОСОБА_5, 1483,70 грн. судовий збір за подачу позову, 150 грн. судовий збір за забезпечення позову).

Клопотання ОСОБА_3 обґрунтував тим, що з жовтня 2015 року змінився власник автомобільної стоянки, відповідач може приховати кошти, які є на його рахунку, що унеможливить відшкодування йому збитків, завданих пожаром.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та постановити нову ухвалу про накладення арешту на кошти КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області у розмірі 150 002,26 грн. (147 868,71 грн. вартість відновлюваного ремонту, 500 грн. оплата послуг експерта-оцінювача ОСОБА_5, 1483,70 грн. судовий збір за подачу позову, 150 грн. судовий збір за забезпечення позову).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В силу ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

За роз'ясненнями п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи заявникові у вжитті заходів забезпечення позову, суддя суду першої інстанції послався на те, що на позивач не надав доказів, що під час інциденту, про який йдеться у позові, автостоянка дійсно належала КП «Житломасив».

Проте, такі висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи

За положеннями ст. ст. 936, 937, 977 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Прийняття автотранспортного засобу на зберігання посвідчується квитанцією (номером, жетоном).

Позивач звернувся до суду щодо стягнення з відповідача збитків від пожежі, які,зокрема, складаються з вартості ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі147868,71 грн. В обґрунтування позову зазначав, що передав автомобіль КП «Житломасив» на зберігання на автостоянці, розташованій за адресою м. Мелітополь, вул. Казарцева, 19-а, на території якої 10.09.2014 р. сталася пожежа і належний йому автомобіль було пошкоджено.

На підтвердження наявності між сторонами договірних зобов'язань по зберіганню автомобіля на автостоянці відповідача позивач посилався на квитанцію, видану КП «Житломасив».

В заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача в межах суми позову позивач зазначав, що відповідачем здійснена передача автостоянки іншому власнику, в звязку з чим може виникнути утруднення в подальшому виконання рішення суду про задоволення позову.

Суд у порушення зазначених норм процесуального права не перевірив доводи та докази, надані позивачем на підтвердження заяви про забезпечення позову, не навів обгрунтованих мотивів у їх спростування, не пересвідчився у відсутності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не роз'яснив позивачеві його право звернутися з клопотанням про забезпечення доказів в порядку статті 133 ЦПК України, наслідком чого стало вирішення ним питання з порушенням норм процесуального права.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд не звернув увагу на те, що заява підписана від імені ОСОБА_3 представником ОСОБА_6

Згідно з ч.1 ст. 38 ЦПК України сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені, зокрема, довіреністю фізичної особи, яка повинна бути посвідчена нотаріально або посадової особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання (ст. 42 ЦПК України).

З тексту довіреності від 23 липня 2014 року, що долучена до матеріалів, вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_6 розпоряджатися належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХХ 160628, виданим Центр ДАІ 2304 22 липня 2014 року, транспортним засобом марки RENAULT, модель KANGOO, випуску 2000 року, обєм двигуна 1870 D, тип фургон малотоннажний-В, номер шасі (кузова, рами) №VF1FC0DAF23310791, реєстраційний номер НОМЕР_1. Довіреність видана з правом: продажу його за встановленим законом порядком, обміну, страхування (цивільна відповідальність, повне Авто-КАСКО, часткове Авто-КАСКО тощо), здачі в оренду, передачі в позичку, зміни номерних агрегатів і вузлів, поїздок за кордон, догляду на митницях.

Проте, суд розглянув заяву, не перевіривши чи вказана довіреність містить повноваження ОСОБА_6 представляти інтереси ОСОБА_3 в судах та вчиняти від його імені усі процесуальні дії, що передбачені ст.ст. 42,44 ЦПК України.

З огляду на викладене, ухвала суду про забезпечення позову підлягає скасуванню відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2015 року скасувати, заяву про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: