АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1392/2016 Головуючий у І інстанції - Домарєв О.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Осокорки-Київ», Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт», Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про визнання договорів недійсними та покладання обов'язку вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСББ «Осокорки-Київ», ТОВ «Астеліт», ПАТ «МТС Україна», в якому з урахуванням уточнень просила: 1) визнати недійсним договір № К10219 від 21.06.2007 року, укладений між ОСББ «Осокорки-Київ» та ТОВ «Астеліт», об'єкт оренди якого складається з частини даху будівлі по АДРЕСА_1, площею 10 кв.м., та частини технічного приміщення даху будівлі по АДРЕСА_1, площею 4 кв.м., строк оренди - на 2 роки 11 місяців, з подальшою пролонгацією дії договору; 2) визнати недійсним договір № 913 від 01.08.2006 року, укладений між ОСББ «Осокорки-Київ» та ПАТ «МТС Україна», правонаступник ЗАТ «Український мобільний зв'язок», об'єкт оренди, якого складається з частини даху будівлі по АДРЕСА_1 та частини технічного приміщення на даху будівлі по АДРЕСА_1, загальною площею 20 кв.м., строк оренди до 01.07.2007 року, з подальшою пролонгацією дії договору; 3) зобов'язати ОСББ «Осокорки-Київ», ПАТ «МТС Україна», правонаступник ЗАТ «Український мобільний зв'язок», та ТОВ «Астеліт» демонтувати антени базових станцій стільникового зв'язку ПАТ «МТС Україна» та ТОВ «Астеліт», які розміщені на даху будинку АДРЕСА_1; 4) стягнути з відповідачів у рівних частинах на її користь судові витрати. В обґрунтування позову посилалась на порушення відповідачами ст.ст. 50, 55 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», Державних санітарних нормам і правилам захисту населення від впливу електромагнітних випромінювань, затверджених МОЗ України 01.08.1996 року, Типового Статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку та ст.ст. 203, 215, 382, 369 ЦК України. Вказала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1, яка розташована на останньому шістнадцятому поверсі зазначеного будинку. Згідно договору № К10219 від 21.06.2007 року, укладеного ОСББ «Осокорки-Київ» та ТОВ «Астеліт» та договору № 913 від 01.08.2006 року, укладеного між ОСББ «Осокорки-Київ» та ПАТ «МТС Україна», правонаступником якого є ЗАТ «Український мобільний зв'язок», встановлено антени базових станцій стільникового зв'язку. Свого дозволу на встановлення зазначених антен вона не надавала. Також відсутні дозволи на встановлення зазначених антен від інших відповідних державних інстанцій. Робота цих антен пов'язана з високочастотним електромагнітним випромінюванням, що негативно впливає на стан її здоров'я. Зазначені обставини, на її думку, підтверджені відповідними протоколами вимірів рівня електромагнітного поля в її квартирі, а також медичною документацію щодо розладу її здоров'я внаслідок зазначеного випромінювання.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Апелянт підтримала апеляційну скаргу , просила рішення суду першої інстанції скасувати, її позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідачів просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на останньому, шістнадцятому поверсі багатоквартирного будинку.

Зазначений будинок знаходиться на балансі ОСББ «Осокорки-Київ».

Встановлено, що 10.11.2003 року відбулись збори членів ОСББ «Осокорки-Київ», на яких було прийнято рішення надати Правлінню об'єднання повноваження в подальшому самостійно приймати рішення про здачу в оренду додаткових площ у допоміжних приміщеннях площею до 40 кв. м. (а.с. 5 том. 2).

01.08.2006 року між ОСББ «Осокорки-Київ» та ПрАТ «МТС Україна», правонаступником якого є ЗАТ «Український мобільний зв'язок», було укладено договір № 913, об'єкт оренди якого складається з частини даху будівлі по АДРЕСА_1 та частини технічного приміщення на даху будівлі по АДРЕСА_1, загальною площею 20 кв. м., строк оренди до 01.07.2007 року, з подальшою пролонгацією дії договору.

21.06.2007 року між ОСББ «Осокорки-Київ» та ТОВ «Астеліт» було укладено договір №К 10219, об'єкт оренди якого складається з частини даху будівлі по АДРЕСА_1 площею 10 кв.м. та частини технічного приміщення даху будівлі по АДРЕСА_1, площею 4 кв.м., строк оренди - на 2 роки 11 місяців, з подальшою пролонгацією дії договору.

Внаслідок укладання зазначених договорів на частині даху зазначеного будинку було встановлено антени стільникового зв'язку.

Згідно з протоколом № 10 від 12.03.2007 року досліджень поля Київської міської СЕС щільність потоку енергії випромінювання в житлових приміщеннях квартир та на прилеглій до будинку території не перевищує гранично допустимого рівня згідно ДСНІП № 239-96, а на даху будинку складає величини 4,5-5,0 мк Вт/см2, що перевищує ГДР в 1, 8-2,0 рази (т. 1, а.с. 82).

Згідно з протоколом № 807/14 від 17.11.2014 року вимірів рівнів електромагнітного поля, складеного ДЗ «УЦКМЗ МОЗ» за результатами обстеження квартири позивачки, зафіксовано перевищення рівню електромагнітних випромінювань, встановленого ДСанНіП №239-96 (т. 3 а.с. 19-20).

Протоколом від 11.06.2015 року, проведеного ДУ «Київський міський лабораторний центр ДСЕУ», перевищення гранично допустимих рівнів ДСНіП №239-96 під час обстеження не зафіксовано (т.3 а.с. 145).

Відповідно до ст.. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною ( сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання договорів оренди №К 10219 та № 913, об'єкт оренди яких складається з частини даху будівлі по АДРЕСА_1, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ці договори укладені без порушень норм Конституції України, Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, Державних санітарних норм і правил захисту населення від впливу електромагнітних випромінювань, затверджених МОЗ України 1.08.1996 року, Топового статуту ОСББ та норм Цивільного кодексу України.

Правлінню ОСББ зборами об'єднання було надано право на укладення такого договору, рішення зборів приймається більшістю голосів, а тому доводи апелянта в тій частині, що вона не надавала свою згоду на укладання таких договорів не можу бути прийнято до уваги, оскільки рішення зборів членів ОСББ є обов'язковим для всіх членів ОСББ.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу.

Посилаючись на ту обставину, що електромагнітне випромінювання, що перевищує встановлені норми, впливає на самопочуття позивачки , чим порушуються її права, позивач не надала суду допустимих та належних доказів про існування такого впливу електромагнітного випромінювання на саме її самопочуття, а також не навела доказів причинного зв'язку між перевищенням норм випромінювання та погіршенням стану її здоров'я саме в результаті впливу електромагнітного випромінювання від встановлених відповідачами на даху будинку електромагнітних хвиль, а не від будь-яких інших чинників.

Відповіді, які надані різними інстанціями про рівень випромінювання спірних антен, протирічать одна одній. Для встановлення відповідних обставин необхідні спеціальні знання, однак, експертиза по справі проведена не була.

Докази, які надає позивач, вказують лише на припущення щодо порушення прав позивача, а тому не можуть бути покладені судом в основу рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмови у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту їїпроголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді :