Провадження №2-о/592/15/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Кондратенка М.В., за участю секретаря судового засідання Безкровної К.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 Сумська державна нотаріальна контора Сумської області, про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.09.1994 р. уклав зі своєю матір»ю - ОСОБА_3 договір довічного утримання, згідно умов якого зобов»язувався утримувати її довічно, а остання передала йому у власність нерухоме майно- житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул.Чехова, 70 у м. Суми, право власності на яке зареєстровано за ним 10.10.1994 р., що підтверджується договором. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, залишилась перебувати у користуванні матері - ОСОБА_3

29.06.2004 р. ОСОБА_3 померла і відкрилась спадщина, яку прийняв як єдиний спадкоємець за законом.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (6 місяців) він не заявив про відмову від неї.

На час відкриття спадщини фактично постійно проживав разом зі спадкодавцем, хоча був зареєстрований за іншою адресою - АДРЕСА_1. Тому не заявляв про відмову від спадщини і вважається таким , що її прийняв .

Але після смерті матері - ОСОБА_3 з»ясувалось, що на підставі рішення 8-ї сесії 23 скликання Сумської міської ради від 23.06.1999 р. їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1225га., що розташована по вул.Чехова,70 у м.Суми і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель , ведення особистого підсобного господарства, власником яких вже був він, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Про існування вказаного акту дізнався рік тому назад.

Тому виникла необхідність оформити право на спадщину, зокрема на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_2 Сумська державна нотаріальна контора Сумської області, до якої звернувся з заявою про оформлення спадщини, відмовила з посиланням на ту обставину, що на час відкриття спадщини спадкодавець була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, а він як спадкоємець був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому вважається, що на час відкриття спадщини спадкоємець постійно зі спадкодавцем не проживав, а тому повинен був подати заяву про прийняття спадщини. А оскільки такої заяви не подано, вважається, що спадщина не прийнята.

Однак на час відкриття спадщини фактично постійно проживав разом зі спадкодавцем, хоча і був зареєстрований за іншою адресою.

Тому з метою оформити право на спадщину на земельну ділянку виникла необхідність встановити факт постійного проживання разом з матірю - ОСОБА_3 на час її смерті.

А тому просить ухвалити рішення, яким :

- встановити факт, що він - ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своєю матір»ю - ОСОБА_3 у будинку №70 вул.Чехова у м.Суми на час її смерті та яким є 29 червня 2004р.

У судовому засіданні заявник та його представник -ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. ОСОБА_1 також додатково пояснив, що з 2004 року постійно проживав з матір»ю до дня її смерті, що було необхідно для виконання своїх обов»язків згідно умов договору довічного утримання , з врахуванням стану здоров»я ОСОБА_3 та яка потребувала постійного догляду.

Заінтересована особа ОСОБА_2 Сумська держнотконтора явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Згідно поданої заяви просять розглядати справу у їх відсутність , надавши довідку з Спадкового реєстру з інформацією, що після смерті 29.06.2004 р. ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась / а.с. 15- 16 /.

Суд, вислухавши доводи заявника та його представника, дослідивши надані докази, оцінивши пояснення свідків вважає, що заява підлягає задоволенню , враховуючи наступні обставини.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів відповідним переліком , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Наведений у ч.1 ст.256 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Відповідно до вимог ч.2 ст. 256 цього Кодексу , у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов»язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу / а це 6-ть місяців /він не заявив по відмову від неї.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. « Про судову практику у справах по спадкування « передбачено наступне : якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено, що заявник - ОСОБА_1 12.09.1994р. уклав зі своєю матір»ю- Зауличною ОСОБА_5 договір довічного утримання, згідно умов якого зобов»язувався утримувати ОСОБА_3 довічно, а остання передала йому у власність нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул.Чехова, 70 у м.Суми, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_1 в Сумському БТІ 10.10.1994р., що підтверджується копією договору /а.с. 6 /. Земельна ділянка, на якій розташований будинок, залишилась перебувати у користуванні ОСОБА_3

29.06.2004 р. ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом 1-БП № 190530, виданим Відділом РАЦС районного управлінням юстиції м.Суми , актовий запис № 948 /а.с. 7 /.

Після смерті ОСОБА_3 з»ясувалось, що на підставі рішення 8-ї сесії 23 скликання Сумської міської ради від 23.06.1999 р. їй передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1225 га., яка розташована по вул.Чехова,70 у м.Суми і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель , ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю 1-СМ № 030740 від 03.12.1999 року і виданим Сумською міською радою /а.с.5/. Про існування вказаного акту заявник ОСОБА_1 дізнався рік тому назад.

ОСОБА_2 Сумська державна нотконтора листом від 13.10.2014 р. за № 1528/01-16 відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав і видачі свідоцтва на право на спадщину з посиланням на ту обставину, що на час відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, а заявник як спадкоємець був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому вважається, що на час відкриття спадщини спадкоємець постійно зі спадкодавцем не проживав, а тому повинен був подати заяву про прийняття спадщини. А оскільки такої заяви не подано, вважається, що спадщина не прийнята /а.с. 8 /.

Однак на час відкриття спадщини заявник ОСОБА_1 постійно проживав разом зі спадкодавцем матір»ю ОСОБА_3 по вул. Чехова, 70 у м. Суми, що було пов»язано з виконанням своїх обов»язків згідно умов договору довічного утримання , з врахуванням стану здоров»я останньої та яка потребувала постійного догляду, хоча і був зареєстрований за іншою адресою АДРЕСА_2 .

Згідно Інформаційної довідки з Спадкового реєстру і наданої Третьою Сумською державною нотконторою вбачається, що після смерті 29.06.2004 р. ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась. А це свідчить про те, що спадкоємець- заявник ОСОБА_1 не подавав заяви про відмову від спадщини / а.с. 16 /.

В судовому засіданні опитані свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 сусіди заявника підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з своєю матір»ю ОСОБА_3 за адресою: м.Суми, вул. Чехова, 70 до дня її смерті , яку останній утримував, обробляв городину, від домашнє господарство, підтримував будинок у належному технічному стані та в якому проживає і зараз.

На підставі наданих доказів суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір»ю- Зауличною Н.В.до дня її смерті та яким є 29.06.2004 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав разом зі своєю матір»ю- Зауличною ОСОБА_5 у будинку № 70 вул.Чехова у м.Суми на час її смерті , яким є 29 червня 2004р.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які приймали участь у справі, однак не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення вступної і резолютивної частини рішення, мають право на оскарження протягом 10 днів з дня отримання його копії з повним вмотивованим текстом.

Суддя М.В. Кондратенко