Дата документу "25" липня 2016 р.
Справа №320/4620/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«25» липня 2016 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Сметаніна А.В., перевіривши виконання вимог ст. ст. 118-121 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Територіального сервісного центру №2341 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Суд звертає увагу позивача на те, що його позовна заява містить три немайнових вимоги та одну майнову, які повинні охоплюватись сплатою судового збору відповідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» а саме:

1)Визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № SUPTF69YD7W350207, VIN-Y6DTF69Yd7W350207, обєм двигуна 1498, колір сірий, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у вигляді довідки-рахунку ААВ 346590 від 27 квітня 2013 року, виданої ПП «Кокорітія»;

2)Витребувати від ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 автомобіль марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № SUPTF69YD7W350207, VIN-Y6DTF69Yd7W350207, обєм двигуна 1498, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

3)Скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № SUPTF69YD7W350207, VIN-Y6DTF69Yd7W350207, обєм двигуна 1498, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що посвідчується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії САО від 03.05.2013 року за ОСОБА_2;

4)Здійснити державну реєстрацію права власності на автомобіль марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № SUPTF69YD7W350207, VIN-Y6DTF69Yd7W350207, обєм двигуна 1498, колір сірий за ОСОБА_1

Відповідно до п.п.12, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. Якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди. Якщо в позовній заяві обєднано кілька самостійних вимог майнового характеру, повязаних між собою, то, враховуючи, що обєктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Крім того, згідно з п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Спірним майном у вказаній справі є автомобіль марки DAEWOO модель LANOS TF69Y, 2007 року випуску, номер шасі (кузова, рами) № SUPTF69YD7W350207, VIN-Y6DTF69Yd7W350207, обєм двигуна 1498, колір сірий.

З позовної заяви вбачається, що позивач, визначаючи ціну позову керувався договором оренди транспортного засобу, в якому визначено оцінка транспортного засобу 50 000 грн.

Однак, вказаний договір було укладено 28.12.2012 року, тоді як вартість майна визначається дійсною ринковою вартістю. Жожних даних, які б підтверджували вартість спірного майна на час подання позовної заяви в матеріалах справи немає.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що ним предявлений позов лише до фізичної особи ОСОБА_2, однак позовні вимоги містять вимоги, щодо скасування реєстрації та реєстрації автомобіля, а отже, не можуть предявлятись до фізичної особи ОСОБА_2, який не уповноважений проводити реєстрацію автомобіля чи її скасування. Тому до участі у справі в якості відповідача повинен бути залучений відповідний орган, визначений в законодавчому порядку, на який покладені обовязки з реєстрації транспортних засобів.

Крім того, звертаючись із позовною заявою, позивач одночасно звернувся із заявою про повернення йому помилково сплаченого судового збору у розмірі 551,20 гривень, згідно оригіналу квитанції №11Е8В917С4 від 15 червня 2016 року, оскільки з вказаною позовною заявою він звертався до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя, а ухвалою цього ж суду від 11 липня 2016 року його позовну заяву було повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Відповідно до абз.2 п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» встановивши, що судовий збір сплачено не за місцем розгляду справи, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та пропонує сплатити судовий збір до бюджету за місцем розгляду справи (стаття 121 ЦПК) і одночасно цією ж ухвалою відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182, вирішує питання про повернення помилково сплаченого судового збору.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір на розрахунковий рахунок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та п.п.12,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

При цьому, дійсно судовий збір у розмірі 551,20 гривень, згідно оригіналу квитанції №11Е8В917С4 від 15 червня 2016 року підлягає поверненню позивачу.

Крім того, до суду надійшло клопотання позивача про повернення помилково сплаченого судового збору у розмірі 275,61 грн., згідно копії квитанції №115DDB16A6 від 15 червня 2016 року, оскільки одночасно з позовною заявою він звертався до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя із заявою про забезпечення доказів, а ухвалою цього ж суду від 11 липня 2016 року його позовну заяву було повернуто позивачу для подачі до належного суду, а отже, було повернуто і заяву про забезпечення позову.

Однак, суд позбавлений можливості повернути суму сплаченого судового збору у даному випадку, оскільки в матеріалах справи відсутній оригінал квитанції №115DDB16A6 від 15 червня 2016 року по сплаті судового збору у розмірі 275,61 гривень, а надано лише його копія. Крім того, до Мелітопольського міськрайонного суду, позивач з заявою про забезпечення позову не звертався, тому в даному випадку з відповідною заявою він повинен звернутись до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя.

Таким чином, зазначені в ухвалі недоліки перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказану позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 4 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст. 119, ч. ч. 1,2 ст. 121 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння, за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Територіального сервісного центру №2341 Регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області - залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 сплатити судовий збір відповідно до вказаної ухвали на розрахунковий рахунок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України в Орджонікідзевському районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору згідно оригіналу квитанції №11Е8В917Ч4 від 15 червня 2016 року у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 21 копійка з розрахункового рахунку № 0007, ГУДКСУ Запорізької області, МФО 813015, код отримувача 38025409.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення суми сплаченого судового збору згідно копії квитанції №115DDB49A6 від 15 червня 2016 року у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 61 копійка відмовити.

Розяснити позивачу, що він може повторно звернутись з відповідним клопотанням, якщо усуне недоліки визначені в ухвалі.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 4 дні з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.В.Сметаніна