АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №666/8102/14-ц Головуючий в І інстанції Заболотний В.М.
Провадження №22ц/791/345/16 Доповідач - Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року січня місяця 13 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Радченка С.В.,

суддів: Вербицької Л.І., Капітан І.А.,

секретар: Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2,на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 28 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом обґрунтовуючи його тим, що вона та відповідач є співвласниками частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На праві власності ОСОБА_3 належить 21/50 частини, ОСОБА_2 - 29/50 частини вищезазначеного домоволодіння. Зазначене домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 310,0 кв.м. На теперішній час виникла необхідність реального розподілу домоволодіння, оскільки позивачка не в змозі у повному обсязі користуватись та розпоряджатись належним їй майном. Посилаючись на наведене, з уточненнями, остаточно просила провести реальний розподіл домоволодіння між співвласниками за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками згідно судової будівельно технічної експертизи №01/2015 від 10.04.2015 року варіант №1 та визначити порядок користування земельної ділянки між співвласниками за адресою: АДРЕСА_1 згідно додаткової судової будівельно технічної експертизи від 12.08.2015 року. Та стягнути з відповідача за перебільшення ідеальної частки грошову компенсацію у розмірі, встановленому експертизою. Судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 28 жовтня 2015 року позов задоволено частково. Проведено реальний розподіл домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 згідно варіанту №1 висновку судової будівельно-технічної експертизи №01/2015 від 10.04.2015 року розподілу домоволодіння, виділено у власність: ОСОБА_3 з часткою 21/50: в літ. В, житловий будинок - приміщення 2-3 площею 8,7 кв.м.; приміщення 2-2 площею 12,8 кв.м., всього 21,5 кв.м. вартість 29777,00грн; Літера вЗ прибудова (площа приміщення 3,9 кв.м.)- вартістю 3585,00грн.; літера Б Сарай вартість 980,00грн.; літера И Убиральня-вартість 2272,00грн.; Літера №3 Водопровід - вартістю 2132,00грн; Літер№4 Хвіртка вартістю 1192,00грн; Літер №5 7/10 частин (11 метрів)споруди огорожа - вартістю 8014,00грн; Всього ОСОБА_3 виділено у власність приміщення та споруди загальною вартістю 47952,00 грн., що на 15115 грн. менше ідеально приналежної вартості та становить у загальній вартості домоволодіння арифметичну частку 47560/149225=0,32 або 8/25 частин.

ОСОБА_2 з часткою 29/50: в літ. В, житловий будинок - приміщення 1-4 площею 10,8 кв.м.; приміщення 1-4 площею 16,7 кв.м., всього 27,5 кв.м. вартість 38086,00грн; Літера в прибудова (площа приміщення 10,1 кв.м.) - вартістю 10105,00грн.; літера в1 Прибудова (площа приміщень 20,3кв.м ) вартість 25472,00грн.; літера в2 Прибудова (площа приміщення1,1кв.м) вартість 3279,00грн.; Літера Е Гараж - вартістю 9728,00грн; Літер Ж Убиральня вартістю 2309,00грн; Літер Г Сарай - вартістю 5415,00грн; Літер №1 Водопровід вартістю 1271,00грн., Літер №2 ворота вартістю 2173,00грн., Літр №5 3/10 частин (5метрів) споруди Огорожа вартістю 3435,00грн. Всього ОСОБА_2 виділено у власність приміщення та споруди загальною вартістю 101273,00 грн., що на 14723 грн. більше від ідеально приналежної вартості та становить у загальній вартості домоволодіння арифметичну частку 101273/149273=0,68 або 17/25 частин.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №24/2015 року від 12.08.2015 року порядку користування земельною ділянкою, виділивши у користування:

-співвласнику ОСОБА_3 з часткою 21/50 виділити окрему земельну ділянка площею 91 м2;

-співвласнику ОСОБА_2 з часткою 29/50 виділити окрему ізольовану земельну ділянка площею 231 м2 .

Визначено лінії розподілу ділянок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду змінити в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, а саме визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до першого варіанту судової будівельно-технічної експертизи. Крім того, просить розділити судові витрати між сторонами пропорційно до задоволених вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючі позовні вимоги та визначаючи порядок користування земельною ділянкою, суд першої інстанції виходив з того, що запропонований експертом варіант користування земельною ділянкою між співвласниками не суперечить технічним, архітектурним, будівельним нормам та не порушує інтереси та права сторін.

Проте такий висновок суду є передчасним, таким, що не відповідає обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що 21/50 частина домоволодіння по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 22.08.2011 року та витягом про державну реєстрацію права від 20.09.2011 року (а.с.5-6), 29/50 частини вищезазначеного домоволодіння належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.1996 року посвідченого Першою Херсонською державною нотаріальною конторою за р.№3-2614.

З матеріалів інвентарної справи на спірне домоволодіння вбачається, що відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 25 травня 1950 року, виданого відділом комунального господарства Херсонської міської ради депутатів трудящих, ОСОБА_4 надана земельна ділянка розміром 510 кв.м, розташована в АДРЕСА_1 (а.с.11-12 інв.спр.). Згідно договору купівлі-продажу від 16.10.1968 року ОСОБА_5 купив у гр.-ки ОСОБА_6 житловий будинок по АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 510 кв.м. (а.с.30-31). За договором купівлі-продажу від 26.07.1972 року ОСОБА_3 купила у ОСОБА_5 2/5 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 510 кв.м. (а.с.41-42). Рішенням товариського суду кварталу №13 м.Херсон від 30.07.1972 року виділено у користування ОСОБА_5 земельну ділянку площею 310 кв.м по АДРЕСА_1. (а.с.47). Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.12.1972 року за ОСОБА_5 на праві власності рахується 29/50 частин домоволодіння по АДРЕСА_1. (а.с.56). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, власником зазначених 29/50 частин домоволодіння на момент розгляду справи є ОСОБА_2 (а.с.86). Власником 21/50 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 22.08.2011 року та витягом про державну реєстрацію права від 20.09.2011 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради трудящих №252/17 від 05.09.1972 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 310 кв.м закріплена за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з долями 29/50 та 21/50 відповідно (а.с.106 інв.спр.)

За схематичним планом БТІ у технічному паспорті на житловий будинок площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 м. Херсона зазначена у розмірі 310 кв.м.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи за №01/2015 від 10 квітня 2015 року, експертом було запропоновано співвласникам домоволодіння два варіанти користування земельною ділянкою. Визначаючи порядок користування експерт виходив з площі земельної ділянки, яка фактично використовується сторонами - 322 кв.м (а.с.20-35).

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з п. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Частинами 2, 3 статті 158 ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Із роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за № 7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, суд першої інстанції не взяв до уваги, що будь-яких безумовних допустимих доказів щодо правомірності користування земельною ділянкою площею у 322 кв.м, визначення меж земельної ділянки площею 310 кв.м. або 322 кв.м. в натурі позивач на виконання приписів ч. 3 ст. 10, ч. 3 ст. 60 ЦПК України суду не надала. Даних щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості матеріали справи не містять. Також уматеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні сторін у справі виготовлялася земельно-кадастрова документація. Під час апеляційного розгляду справи було встановлено про відсутність будь-яких даних про реалізацію рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради трудящих №252/17 від 05.09.1972 року в частині визначення меж земельної ділянки, яка закріплена за ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що унеможливлює прийняття судом будь-яких рішень стосовно надання права сторонам користуватися відповідною частиною земельної ділянки.

З урахуванням наведеного, оскаржуване рішення суду в частині позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в зазначеній частині.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, підлягає зменшенню розмір стягнутих на користь ОСОБА_3 судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог, що є підставою для зміни судового рішення в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції перегляду в апеляційному порядку не підлягає, як не оскаржене.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 28 жовтня 2015 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Зазначене рішення суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судових витрат з 519,45 грн. судового збору до 259,72 грн., та з 3500 грн. за проведення будівельно-технічної експертизи до 1750 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий С.В. Радченко

Судді: Л.І. Вербицька

І.А. Капітан