Справа № 352/166/15-ц
Провадження № 22-ц/779/305/2016
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Меленко О.Є.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Івано-Франківської області на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року по справі за позовом прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_2 сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача відділ Держгеокадастру в Тисменицькому районі, про скасування рішення,

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року прокуратура Тисменицького району Івано-Франківської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3 та просила скасувати рішення сільської ради від 27.06.2013 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_3 (а.с. 1-4).

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17.082015 залучено відділ Держгеокадастру у Тисменицькому районі до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (а.с. 59).

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року закрито провадження у справі за позовом прокуратури Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_2 сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача відділ Держгеокадастру в Тисменицькому районі, про скасування рішення у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Перший заступник прокурора Івано-Франківської області оскаржив указану ухвалу в апеляційному порядку, оскільки вважає її необґрунтованою та безпідставною. Апелянт з посиланням на п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 зазначив, що спори, які виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них субєкта владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються порядку цивільного судочинства. Також апелянт вказав, що якщо субєкт у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого субєкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції. Позовною вимогою у даній справі є скасування рішення про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_3, як фізичній особі, а тому, на думку третьої особи, суд дійшов неправильного висновку щодо непідвідомчості даного спору цивільній юрисдикції. Крім того, апелянт з посиланням на практику Верховного Суду України зазначив, що спір щодо захисту цивільних прав, що виникають із земельних відносин, має не публічний, а приватноправовий характер, а тому вирішення таких спорів не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Просить ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року скасувати та направити справу для судового розгляду до суду першої інстанції.

У судовому засіданні апелянт просив апеляційну скаргу задовольнити з указаних у ній мотивів.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради не заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечив, просив її відхилити.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

За змістом ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

Згідно матеріалів справи, Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 27.06.2013 надано дозвіл ОСОБА_3 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва, площею 0,08 га в урочищі «Нивки» с. Загвіздя із земель комунальної власності (а.с. 5).

Відповідно до копії Рішення ОСОБА_2 сільської ради від 27.06.2013 вирішено погодити умови проекту угоди про врегулювання земельного спору по встановленню межі м. Івано-Франківська та с. Загвіздя Тисменицького району. Сільському голові доручено підписати вказану угоду, безоплатно передати з балансу ОСОБА_2 сільської ради на баланс Івано-Франківської міської ради для списання меліоративну систему, що розташована в урочищі «Нивки» с. Загвіздя (а.с. 6).

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 27.06.2013 вирішено надати дозвіл ОСОБА_2 сільській раді на розробку проекту землеустрою щодо зміни межі проекту формування території ОСОБА_2 сільської ради із включенням в межі с. Загвіздя земельну ділянку в урочищі «Нивки» площею 4,89 га, доручено сільському голові укласти угоду із ліцензованою організацією на розробку проекту землеустрою щодо зміни вказаної межі (а.с. 7).

На а.с. 8 міститься Угода про врегулювання земельного спору по встановленню межі м. Івано-Франківська, та с. Загвіздя Тисменицького району, підписана головами Івано-Франківської міської ради, ОСОБА_2 сільської ради та Тисменицької районної державної адміністрації.

Постановою № 24 від 11.03.2014 прокуратури Тисменицького району проведено перевірку у порядку нагляду за додержанням і застосуванням вимог земельного законодавства у ОСОБА_2 сільській раді (а.с. 9).

З копії листа Державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області № 04-01/1206 від 14.04.2014 вбачається, що урочище «Нивки» не входить до проекту формування території с. Загвіздя і ОСОБА_2 сільської ради. ОСОБА_2 сільською радою та Тисменицькою райдержадміністрацією не виготовлено технічної документації із землеустрою по внесенню змін у межі с. Загвіздя, а тому рішення ОСОБА_2 сільської ради від 27.06.2013 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі «Нивки» прийняті з перевищенням повноважень (а.с. 11).

Згідно копії відповіді голови Тисменицької районної ради від 14.11.2014, з червня 2013 року по листопад 2014 року Тисменицька районна рада не приймала рішення щодо встановлення і зміни меж села Загвіздя (а.с. 13).

Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 17.11.2014 вирішено внести зміни в рішення ОСОБА_2 сільської ради від 27.06.2013 та рішення ОСОБА_2 сільської ради від 13.02.2014, якими надано дозвіл громадянам на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення садівництва в урочищі «Нивки» с. Загвіздя доповнивши пунктом 3: « п. 3 Виконання п. 1 та п. 2 цього рішення набирає чинності після затвердження проекту землеустрою щодо зміни межі населеного пункту с. Загвіздя» (а.с. 22).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України визначено, що спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності віднесено до компетенції адміністративних судів.

З урахуванням суті спору та ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, вирішення спору, що виник між сторонами у даній справі про скасування рішення ОСОБА_2 сільської ради від 27.06.2013 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва ОСОБА_3, відноситься до адміністративної юрисдикції, а тому підлягає вирішенню не в порядку цивільного судочинства, а у порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд виходить з правового висновку, який було висловлено Верховним Судом України у справі № 602510цс15.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного субєкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії субєкта владних повноважень.

Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

З урахуванням такого висновку Конституційного Суду України та з огляду на положення статті 11 ЦК України, статей 78, 116, 122 ЗК України, в звязку з прийняттям субєктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, в сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обовязків фізичних і юридичних осіб приватного права.

За таких обставин рішення субєкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та предявлятися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою предявлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (зокрема й права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення субєкта владних повноважень.

У даному випадку порушення приватного права не відбулось, оспорюване рішення є актом ненормативної дії, з якого приватне право фізичної особи ще не виникло, а отже і не підлягає захисту у порядку цивільного судочинства. Як правильно констатовано судом, оскаржуване рішення може бути переглянуте з точки зору його законності у порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки, за змістом ч.1 ст. 82 ЦПК України, при подачі апеляційної скарги апелянту було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, апелянту Прокуратурі Івано-Франківської області необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

лу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Прокуратури Івано-Франківської області 1218 грн судового збору в спеціальний фонд Державного бюджету України за наступними реквізитами:

Отримувач УДКСУ у м. Івано-Франківську;

Код ЄДРПОУ отримувача37952250;

Банк отримувача ГУДКСУ в Івано-Франківській області;

Код банку отримувача (МФО) 836014;

Рахунок отримувача 0002;

Код класифікації доходів бюджету 22030001

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

ОСОБА_4