Справа № 182/7712/15-ц
Провадження № 2/0182/4059/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.01.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якості третьої особи ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі помер її батько ОСОБА_4, якому на підставі рішення народного суду м. Нікополя від 07 липня 1992 року належала 1/3 частина домоволодіння АДРЕСА_1.

2/3 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі рішення народного суду м. Нікополя від 07 липня 1992 року належали ОСОБА_3, яка доводиться матір'ю позивача.

Шлюб між подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний 02 липня 1981 року, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу за № 482 від 02 липня 1981 року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 спадковим майном не розпорядився.

Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частина домоволодіння АДРЕСА_1, вартістю 88 225,00 грн. Земельна ділянка під домоволодінням не приватизована.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його діти: позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1.) та відповідач ОСОБА_2, який доводиться сином спадкодавцю.

Позивач прийняла спадщину після смерті батько ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки з моменту побудови житлового будинку та до теперішнього часу зареєстрована та проживає за місцем знаходження спадкового майна: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками голови квартального комітету № 25 від 05 травня 2015 року, 23 червня 2015 року.

До того ж, на час відкриття спадщини після смерті батька вона була неповнолітньою та їй було 13 років.

Відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не прийняв та не заперечив проти визнання за позивачем права власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

В березні 2015 року вона звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Листом № 590/02-14 від 27 березня 2015 року державний нотаріус Апальков Є.В. роз'яснив їй про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 через відсутність правоустановчих документів на домоволодіння.

Позивач вважає, що її батько ОСОБА_4 правомірно набув право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Так, на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під забудову індивідуального житлового будинку від 30 жовтня 1970 року ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, площею 300 кв.м, для будування житлового будинку.

18 листопада 1980 року на підставі рішення виконавчого комітету Ради народних депутатів м. Нікополя № 581 був затверджений Акт прийоми індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, в експлуатацію.

Рішенням народного суду м. Нікополя від 07 липня 1992 року по справі № 2-1042/1982 р. був проведений реальний розподіл житлового будинку, на підставі якого за ОСОБА_3 було визнано право власності на 2/3 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а за ОСОБА_4 - право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Після розподілу житлового будинку право власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було зареєстровано в Нікопольському МБТІ у книзі 78, номер запису 124, що підтверджується довідкою начальника КП «Нікопольське МБТІ» від 30 квітня 2015 року.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_4 на законних підставах набув право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, позивач прийняла спадщину після смерті батька відповідно до вимог діючого на той час законодавства, відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняв та не заперечує проти визнання за нею права власності на все спадкове майно, ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити (а.с.147).

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 з позовом ознайомлені, про день та час слухання справи належним чином повідомлені, в судове засідання не з'явилися та надали суду письмові заяви, в яких позовні вимоги позивача визнали, не заперечили проти задоволення позову та просили суд розглядати справу без їх участі (а.с.145,146).

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при успадковуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки померлого.

Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 доводиться рідною донькою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Нікополі (а.с.7,8,10).

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частина домоволодіння АДРЕСА_1, ринкова вартість якої складає 88 225 грн. (а.с.30-66).

Згідно довідки КП Нікопольське «МБТІ» від 30 квітня 2015 року (а.с.23) право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, станом на 31 грудня 2012 року зареєстровано:

-1/3 частина домоволодіння за ОСОБА_4 на підставі договору про право забудови від 03 листопада 1970 року, посвідченого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою, реєстраційний № 2554 (а.с.60-66);

-2/3 частин домоволодіння за ОСОБА_3 на підставі рішення народного суду м. Нікополя від 07 липня 1992 року.

Шлюб між подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний 02 липня 1981 року, що підтверджується актовим записом про розірвання шлюбу за № 482 від 02 липня 1981 року (а.с.15).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 спадковим майном не розпорядився (а.с.113-135).

Відповідно до вимог ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач та відповідач ОСОБА_2, які доводяться рідними дітьми ОСОБА_4

Позивач прийняла спадщину після смерті батько ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки з моменту побудови житлового будинку та до теперішнього часу зареєстрована та проживає за місцем знаходження спадкового майна: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками голови квартального комітету № 25 від 05 травня 2015 року, 23 червня 2015 року (а.с.13). До того ж, на час відкриття спадщини вона була неповнолітньою.

Відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_4 не прийняв та не заперечив проти визнання за позивачем права власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

В березні 2015 року вона звернулася до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.110).

Листом № 590/02-14 від 27 березня 2015 року державний нотаріус Апальков Є.В. повідомив ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 через відсутність правоустановчих документів на домоволодіння (а.с.136).

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_4 на законних підстав набув право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, позивач прийняла спадщину після смерті батька відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), відповідач ОСОБА_2 спадщину після смерті батька не прийняв та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на все спадкове майно, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 74, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, 529, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 76,1 кв.м, житловою площею 50,2 кв.м, який складається з житлового будинку «А», прибудови «а», літньої кухні «Б», сараю «Е», сараю «б», підвалу «Бпд», вбиральні «Г», душа «Д», спорудження № 1-3,I, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в Нікополі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова