АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 687/1074/15-ц
Провадження № 22-ц/792/165/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Федорової Н.О.,

суддів Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі Бондарі О.В.,

з участю: прокурора Олійник І.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 1 грудня 2015 року у справі за позовом прокурора Чемеровецького району в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради Чемеровецького району до Чемеровецької районної державної адміністрації, ОСОБА_1, реєстраційної служби Чемеровецького районного управління юстиції про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування рішення державного реєстратора та повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

15 липня 2015 року прокурор Чемеровецького району в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради Чемеровецького району звернувся до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що 26 липня 2012 року розпорядженням голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 388/2012-р ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з наступною передачею у приватну власність, яка розташована за межами с. Андріївка Чемеровецького району та перебуває у державній власності.

10 грудня 2012 року розпорядженням голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 650/2012-р «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Андріївської сільської ради» було затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 2 га.

На підставі вказаного розпорядження останній видано державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯН № 507453, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 04397.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/165/16

Суддя-доповідач ОСОБА_4 Категорія № 7

Передача у власність ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки відбулась з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Так, згідно з листом Андріївської сільської ради № 02-22/77 від 14 травня 2015 року ОСОБА_1 не була зайнята у соціальній сфері сіл Андріївської сільської ради та не проживає на її території. Крім того, на території зазначеної сільської ради проживає понад сто громадян, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду, проте ще не реалізували дане право. До сільської ради неодноразово із усними заявами звертались місцеві жителі з метою отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, але їм було відмовлено, у звязку з відсутністю вільних земельних ділянок вказаної категорії.

А тому, просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 388/2012-р від 20 липня 2012 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Андріївської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області» в частині надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 на території Андріївської сільської ради Чемеровецького району; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 650/2012-р від 10 грудня 2012 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу їх у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Андріївської сільської ради» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на імя ОСОБА_1, серія ЯН №507453 від 26 грудня 2012 року; скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0081 ОСОБА_1; повернути земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0081 у державну власність.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 1 грудня 2015 року позов задоволено повністю. Вирішено питання про судові витрати.

Непогоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задовленні позову відмовити. Рішення вважає таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Не згідна із висновком суду про те, що вона не була зайнята у соціальній сфері сіл Андріївської сільської ради Чемеровецького району та не проживає на її території, що стало підставою для задоволення позову прокурора. Суд не врахував, що земельне законодавство не містить обмежень щодо місця реєстрації громадянина при безоплатній приватизації ним земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, адже ознака місця проживання на момент приватизації суперечить конституційному принципу рівності перед законом, що прямо забороняє дискримінацію за такою ознакою.

Процедура надання земельної ділянки не порушена. Використовує земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та вчасно сплачує податок на землю.

Не погоджується із висновком суду про те, що земельним законодавством встановлено, що за рахунок земель резервного фонду виділяються земельні ділянки виключному переліку осіб, а саме: громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. На думку апелянта, п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 визначає, що вказане коло осіб має переважне право, а не виключне, як зазначено в рішенні суду. Окрім того, у матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі документи, зокрема, рішення сільської ради про створення резервного фонду із доданим до нього викопіюванням, яке б підтверджувало, що дана земельна ділянка відноситься до земель резервного фонду. До того ж, земельні ділянки для сільськогосподарського призначення можна надавати як із земель резерву, так із земель запасу сільськогосподарського призначення.

Суд взяв до уваги лист Андріївської сільської ради № 02-22/78 від 14 травня 2015 року щодо кількості громадян, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду та не отримали їх, який не підтверджений списком таких громадян та не зазначено для яких саме цілей вони не отримували земельні ділянки.

Інформація, надана вказаною сільською радою за № 137 від 13 липня 2015 року з приводу неодноразових усних звернень місцевих жителів з метою отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, на думку апелянта, також не заслуговує уваги, оскільки Андріївська сільська рада не є розпорядником даних земель, які знаходяться за межами населеного пункту с. Андріївка.

Висновок суду про те, що відчуження земельної ділянки порушило інтереси територіальної громади села Андріївка Чемеровецького району вважає хибним, оскільки згідно з ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл є комунальною власністю. Її ж земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Андріївка Чемеровецького району та виділялась із земель державної, а не комунальної власності.

Суд не врахував, що у період з 3 липня 2007 року по 7 квітня 2014 року вона працювала на посаді медичної сестри приймального відділення в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні № 1, яка розташована у с. Скаржниці Ярмолинецького району, тобто в період оформлення земельної ділянки у 2012 році була громадянкою, зайнятою у соціальній сфері на селі.

Окрім того, в порушення вимог ст. 393 ЦК України позов було подано в інтересах держави в особі Андріївської сільської ради, тоді як власником земельної ділянки є Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідно до ст. 122 ЗК України, так як вона відноситься до земель державної власності сільськогосподарського призначення.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Прокурор Олійник І.О. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та розписками.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, дана їм правильна оцінка, а його висновки узгоджуються з матеріалами справи і відповідають закону.

Встановлено, що розпорядженням голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 388/2012-р від 26 липня 2012 року надано дозвіл громадянам України на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, орієнтовною загальною площею 16,0000 га, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид угідь: рілля, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду Андріївської сільської ради, які розташовані за межами с. Андріївка Чемеровецького району Хмельницької області (а.с. 12). Згідно з додатком до вказаного розпорядження ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 13).

Розпорядженням голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 650/2012-р від 10 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передано їх у власність 24-ом громадянам України, у тому числі ОСОБА_1 площею 2 га, для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Андріївської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області за межами населеного пункту села Андріївка (а.с. 14, 15).

На підставі вищевказаного розпорядження, 26 грудня 2012 року ОСОБА_1 управлінням Держкомзему у Чемеровецькому районі видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯН № 507453, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за № 04397 (а.с. 5-6).

ОСОБА_1 не проживає на території Андріївської сільської ради та не зайнята в соціальній сфері. На території вказаної сільської ради проживає понад 100 громадян, які мають право на отримання земельних ділянок, однак їх ще не отримали. До Андріївської сільської ради постійно звертаються жителі села з проханням надати їм земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, але вільної землі немає, оскільки великі площі земель на вказані цілі були виділені районною адміністрацією в попередні роки іногороднім громадянам. Вказане підтверджується листами Андріївської сільської ради № 02-22/74, № 02-22/75 від 8 травня 2015 року та довідкою № 137 від 13 липня 2015 року (а.с. 7, 8, 9).

Статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарського призначення, водний фонд, резервний фонд).

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій. Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням (ч.ч. 9, 10 ст. 25 Земельного кодексу України в редакції від 06.05.2012 року).

Пунктом 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» зазначено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції від 06.05.2012 року) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Задовольняючи позов прокурора, скасовуючи розпорядження голови районної державної адміністрації та визнаючи недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно виходив з того, що земельним законодавством встановлено, що за рахунок земель резервного фонду виділяються земельні ділянки громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. ОСОБА_1 не була та не є ні членом колективного сільськогосподарського підприємства, ні зайнятою у соціальній сфері с. Андріївка Чемеровецького району, не проживала та не проживає на території Андріївської сільської ради.

Доводи апеляційної скарги про те, що безоплатно приватизувати будь-яку земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства може будь-який громадянин, незалежно від місця його проживання, а обмеження цього права є дискримінаційним, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Земельного кодексу України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Отже, законодавець чітко визначив необхідність одночасної наявності таких критеріїв для приватизації земельної ділянки: громадянин повинен працювати у державному чи комунальному закладі освіти, культури, охорони здоровя; цей заклад повинен бути розташований на території ради, де надається земельна ділянка.

Що стосується твердження апелянта про те, що в період оформлення земельної ділянки у 2012 році вона була громадянкою, зайнятою у соціальній сфері на селі, а отже мала право на її отримання, не відповідають вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри в Хмельницькій обласній психіатричній лікарні № 1, яка розташована на території с. Скаржниці Ярмолинецького району. Докази, які б підтверджували її роботу в закладі охорони здоровя, розташованому на території Андріївської сільської ради Чемеровецького району, де їй передали земельну ділянку, у справі відсутні. За таких умов, вимоги ч.1 ст. 25 ЗК України при отриманні нею земельної ділянки були порушені.

Доводи апелянта про відсутність доказів того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель резервного фонду, спростовуються матеріалами справи. Так, згідно з п. 1 розпорядження голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 388/2012-р від 26 липня 2012 року надано дозвіл громадянам України на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель резервного фонду Андріївської сільської ради, які розташовані за межами с. Андріївка Чемеровецького району Хмельницької області (а.с. 12). Відповідно до п. 1 розпорядження голови Чемеровецької районної державної адміністрації № 650/2012-р від 10 грудня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передано їх у власність 24-ом громадянам України для ведення особистого селянського господарства із земель резервного фонду Андріївської сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області за межами населеного пункту села Андріївка (а.с. 14).

Посилання на те, що спірна земельна ділянка використовується за призначенням для ведення особистого селянського господарства, а також на те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували потребу в ній інших громадян села, правового значення в даному випадку не мають, оскільки порушений порядок її отримання.

Натомість, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 148) вбачається, що спірна земельна ділянка передана відповідачкою в оренду ПП «Кочубіївське», отже особисто відповідачкою не використовується.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов було подано помилково в інтересах Андріївської сільської ради є безпідставними, оскільки він заявлений в інтересах територіальної громади жителів села Анріївка Чемеровецького району Хмельницької області, в тому числі тих, які на території своєї сільської ради зайняті у соціальній сфері та мають переважне право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, виробництва на ній сільськогосподарської продукції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 1 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова