Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/729/15 Головуючий у 1 інстанції: Галущенко Ю.А.
Провадження № 22-ц/778/419/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2015 року про відкриття провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Сучасних технологій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-ЛТДН», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з вказаним позовом до ТОВ «Торговий будинок «Сучасних технологій», ТОВ «Прогрес-ЛТДН», ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2015 року відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді, провадження у справі закрити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Статтею 208 ЦПК України визначено, що судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови.

Відповідно до ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

З оскарженої ухвали вбачається, що судом не наведено мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов свого висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України встановлено загальне правило, згідно з яким позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Частиною 1 статті 114 ЦПК України встановлено виключну підсудність позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, - за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України в п.2 Постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року №5, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Відповідно до п. 42 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», банк звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Сучасних технологій», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-ЛТДН», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення в рахунок заборгованості за договором кредитної лінії на квартиру №53, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Горького, 32, а та склад літ.Г за адресою: м.Запоріжжя, пров.Архангельський, буд.20а.

Нерухоме майно - квартира №53, яка знаходиться за адресою м. Запоріжжя, вул. Горького, 32 а, на яке позивач просить звернути стягнення, розташоване на території Жовтневого району м.Запоріжжя.

Що стосується відповідачів - фізичної особи ОСОБА_4, та ОСОБА_4, то вони зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 а, що територіально відноситься до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя.

В частині доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо підвідомчості спору між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Сучасних технологій», Товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес-ЛТДН», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

За правовою позицією, висловленою Верховним Судом України 01 липня 2015 року у справі №6-745цс15, оскільки не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження в справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Наслідком пред'явлення позову з порушенням цієї компетенції суду є відмова у відкритті провадження у справі (п.1 ч. 2ст.122 ЦПК України), закриття провадження у справі (п.1 ч.1ст.205 ЦПК України) або скасування судових рішень із закриттям провадження у справі судом вищої інстанції.

Проте, ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 293 цього Кодексу. У п.5 ч.1ст.293 ЦПК України передбачено право оскаржити ухвалу судді про відкриття провадження у справі лише у разі недотримання правил підсудності.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що допущені суддею першої інстанції порушення порядку вирішення вказаних процесуальних питань призвели до передчасного та невмотивованого висновку щодо відкриття провадження у справі. Відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2015 року у цій справі скасувати, питання передати на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: