Справа № 520/729/13-ц
Провадження № 6/520/19/16
УХВАЛА

28.01.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України боржнику,-

ВСТАНОВИВ:

09.09.15 року Другий Київський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просить суд заборонити виїзд ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1 за межі України до врегулювання питання повязаного зі сплатою грошових зобовязань по сплаті заборгованості по аліментах.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.09.15 року в поданні Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про заборону виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено. Однак ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.12.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, та ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 14.09.2015 року скасовано та справу направлено на новий розгляд. Підставою скасування ухвали Київського районного суду м.Одеси від 14.09.2015 року слугувало те, що суд розглянув дане подання без участі державного виконавця, та не витребувавши виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 520/729/13-ц від 18.02.13 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 600,00 гривень щомісячно на утримання дитини.

В судовому засіданні представник Київського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4, подання про тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Розглянувши подання про заборону виїзду за кордон, надані документи та матеріали виконавчого провадження виконання виконавчого листа № 520/729/13-ц від 18.02.13 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 600,00 гривень щомісячно на утримання дитини , суд дійшов висновку, що в задоволенні подання має бути відмовлено.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. У статті 5 зазначеного закону вказані права та обвязки державного виконавця з яких вбачається, що на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом останній має право:накласти арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством, якщо у боржника відсутнє майно, здійснювати заходи розшуку такого майна, звертатися до суду з поданням про розшук боржника. Крім того відповідно п.п.2,8 ч 1 ст. 6 Закону України» про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання-до виконання зобовязань спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України та якщо до нього подано цивільний позов до суду-до закінчення провадження у справі.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

Державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не надано жодного доказу в підтверджені того, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню рішення суду, не доведено факту самого ухилення боржника від виконання зобовязань за рішенням суду. В матеріалах виконавчого провадження містяться пояснення боржника ОСОБА_1 від 10.06.15 року надані головному державному виконавцю Мельниченко А.В. щодо того, що боржник на даний час не працює, офіційно не працевлаштований, ніяким майном не володіє, на запитання державного виконавця щодо сплати заборгованості по аліментах, пояснив, що буде сплачувати заборгованість по мірі можливості, такі самі пояснення були ним надані й 22.04.13 року. Також у матеріалах провадження наявні відомости по частковим сплатам аліментів боржником, що свідчить про відсутність намагання ухилятись від сплати заборгованості. Факт того, що боржник не перебуває в Одеському міському центрі зайнятості на обліку як безробітний не дає підстав вважати, що останній ухиляється від виконання зобовязань за рішенням суду від 01.03.2013 року про стягнення аліментів, а також державним виконавцем не зазначено чи взагалі є підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 боржника по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_6.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луняченко В. О.