РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Лобановської С.М.,

з участю секретаря Шевченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, подану представником по довіреності ОСОБА_2, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, третя особа - ОСОБА_5, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в особі представників ОСОБА_2 та ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, в якій просить стягнути з кожного відповідача на його користь аліменти у розмірі ? частини від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили та довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що в результаті травми йому було ампутовано обидві ноги та обидві руки, на теперішній час він є непрацездатним, визнаний інвалідом І групи, самостійно себе обслуговувати не може, потребує постійного стороннього догляду, лікування та протезування. Єдиним джерелом його доходу становить державна пенсія по інвалідності, розмір якої складає 1187,33 грн., інших джерел доходу він не має. Крім того позивач зазначив, що на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 листопада 2008 року № 2-953-08 на користь ОСОБА_5 стягувалися аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 568,66 грн.

Також позивач зазначив, що 22 липня 2015 року молодшому сину виповнилося вісімнадцять років і він вважав, що стягнення аліментів на його утримання припиниться. Однак Управління Пенсійного фонду України у Близнюківському районі Харківської області повідомило, що у зв'язку з тим, що розмір його пенсії, як відповідача, не дозволяв проводити відрахування в повному обсязі, заборгованість станом на 01 вересня 2015 року становить 5748,21 грн., в зв'язку з чим з пенсії продовжують відраховувати заборгованість по аліментам.

Отже фактичний дохід позивача ОСОБА_1 становить 618,87 грн. пенсії по інвалідності та аліменти стягнуті на підставі рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16 січня 2009 року з його дружини ОСОБА_5 на його користь в розмірі 50 грн. щомісяця, починаючи з 17 листопада 2008 року та безстроково.

НОМЕР_1 купувати необхідні ліки, спеціальний одяг та взуття, забезпечити себе протезами кінцівок рук. Батьків, які б могли утримувати його, позивач не має, оскільки його батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, а мати ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, не може утримувати його в зв'язку з похилим віком та станом здоров'я, що підтверджується довідкою КНП «Близнюківський центр первинної медичної допомоги» від 27 сенрпня 2015 року.

Відповідачами по справі є сини позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які життям батька не цікавляться та матеріальної допомоги не надають, хоча старший ОСОБА_3 працює і має змогу таку допомогу надавати.

Оскільки сини добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надають, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити.

Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 20 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька залишені без розгляду.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_6 позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька із ОСОБА_3 підтримали і просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України. Судові повістки, направлені за його місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, вручені особисто, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення .

Причини неявки суду відповідач не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав.

Третя особа - ОСОБА_5 в судове засідання також не з'явилася.

Про час і місце судових засідань повідомлялася належним чином, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України. Судові повістки, направлені за її місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку, вручені особисто, згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення .

Причини неявки суду не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не подала.

ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що він є студентом денної форми навчання 2 курсу факультету інженерної механіки Хмельницького національного університету. У зв'язку з навчанням, він проживає окремо від батьків - у гуртожитку. За проживання у гуртожитку вносить оплату на рахунок університету. На даний час стипендію не отримує. В зв'язку з навчанням на денній формі він позбавлений можливості мати будь-який заробіток. Крім того, зазначає, що він потребує значних матеріальних затрат на харчування, придбання одягу, тобто в зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з батька - ОСОБА_1 на своє утримання аліменти на період навчання до досягнення ним 23 років в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу).

В судове засідання позивач по зустрічному позову ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги не визнали. В своїх поясненнях суду вказали на наступне. ОСОБА_1 дійсно є батьком ОСОБА_4. Статтею 198 СК України передбачені підстави виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, а саме: батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Позивачем по зустрічному позову не доведено належним чином неможливість іншого з батьків, тобто матері, надавати йому матеріальну допомогу, або якщо така допомога надається, то не вказано її розмір. Також не підтверджений доказами, той факт, що позивач не перебуває в шлюбі, щоб спростувати можливість надання йому матеріальної допомоги дружиною. ОСОБА_4 є здоровою, працездатною особою, що може себе обслуговувати та заробляти собі на життя, і ці данні ним не спростовуються у зустрічному позові, що не можна сказати про його батька ОСОБА_1, який є інвалідом 1 групи з ампутованими кінцівками рук та ніг, який самостійно не може себе обслуговувати. Зазначають, що згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказуючи на те, що ОСОБА_1 позбавлений можливості за своїм тяжким матеріальним становищем надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, прохають у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.2 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно свідоцтв про народження НОМЕР_3 від 18 січня 1993 року, виданого Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області та НОМЕР_2, виданого Радошівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області відповідно. (а.с. 10-11)

Згідно довідки серії МСЕ № 004976 та виписки із протоколу № 57 від 30 червня 2015 року засідання Близнюківської лікарсько-контрольної комісії, ОСОБА_1 є інвалідом І групи. Комісією визнано, що він потребує постійного додаткового догляду, постійного лікування та придбання лікарських засобів.(а.с. 17,18)

Згідно довідки Пенсійного фонду України в Близнюківському районі від 26 червня 2015 року вказано, що ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності 1-ї групи внаслідок загального захворювання в розмірі 618,67 грн. з вирахуванням заборгованості по аліментам у розмірі 568,66 грн. Вказана заборгованість по аліментам утворилася за період з 08.01.2008 року по 08.01.211 року в розмірі 8806,06 грн. оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 не дозволяв проводити відрахування в повному обсязі по виконавчому листу №2-953-08 від 18.11.2008 року на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3. Станом на 01.09.2015 року заборгованість складає 5748,21 грн.(а.с. 20,21)

Статтею 202 СК України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов'язок повнолітніх дочки, сина піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в ст. 51 Конституції України. Таке піклування може полягати в особистому догляді за батьками, допомозі в побуті, захисті прав й інтересів, матеріальній підтримці тощо. Цей конституційний обов'язок отримує продовження в нормах сімейного законодавства, зокрема у гл. 17 Сімейного кодексу України "Обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання".

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів непрацездатних членів сім'ї. Ця засада набуває особливого значення щодо регулювання відносин батьків і дітей по утриманню.

Обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин.

Повнолітні дочка, син зобов'язані надавати утримання батькам незалежно від власного статку. Обов'язок дітей не пов'язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Статтею 204 СК України передбачені підстави звільнення дочки, сина від обов'язку утримувати матір, батька.

Відповідно до частини 1 вищезазначеної статті передбачено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Стосовно позивача ОСОБА_1 таких доказів суду не надано.

Статтею 205 СК України закріплено визначення розміру аліментів на батьків.

Часиною 1 встановлено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Судом встановлено, що батько позивача, ОСОБА_7, помер ІНФОРМАЦІЯ_7, а мати, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, не може його утримувати в зв'язку з похилим віком та станом здоров'я, що підтверджується довідкою КНП «Близнюківський райцентр первинної допомоги» від 27 серпня 2015 року. (а.с. 22-23)

Власного житла чи майна, за рахунок якого позивач міг би утримувати себе не має, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 липня 2015 року № 41451839, виданий реєстраційною службою Близнюківського РУЮ Харківської області.(а.с. 26)

Також на підставі рішення Ізяславського районного суду Харківської області від 16 січня 2009 року № 2-67-09 з ОСОБА_5 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 50 грн. щомісяця, починаючи з 17 листопада 2008 року та безстроково. (а.с. 15)

Суд бере до уваги ті обставини, що позовні вимоги було пред'явлено до обох синів позивача, але в зв'язку з тим, що на сьогоднішній день позивачу стало відомо, що молодший син ОСОБА_4 є студентом денної форми навчання та не має ніякого доходу, по заяві представника позивача суд залишив вимогу щодо нього без розгляду. Інших дітей позивач не має. З колишньої дружини вже стягнуто на користь позивача аліменти в розміні 50 грн. Батько позивача помер 18.01.1990 року, а мати семидесятиоднорічна пенсіонерка не може його утримувати в зв'язку з похилим віком та станом здоров'я. Отже, можливості одержання утримання від інших осіб позивач не має.

У Сімейному кодексі України обов'язок по утриманню батьків покладається на повнолітніх дітей незалежно від того, чи можуть вони таку матеріальну допомогу надавати, а також чи є вони самі працездатними та дієздатними. Разом з тим рівень матеріального забезпечення особи перебуває в безпосередній залежності від її працездатності, тому факт непрацездатності дочки, сина також береться судом до уваги при визначенні розміру аліментів, що стягуються на батьків.

Незважаючи на те, що при визначенні розміру аліментів на батьків ураховується матеріальне становище обох сторін, суд виходить у першу чергу з об'єктивних потреб одержувача аліментів, а не рівня життя платника.

Суд встановив, що позивач є інвалідом I групи інвалідності, який повністю не здатний до самообслуговування, потребує постійного стороннього нагляду, догляду, допомоги, абсолютно залежний від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій. Проживає разом зі своєю сестрою, яка доглядає за ним. Позивач не ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків. Таких доказів суду не надано.

Незважаючи на те, що позивач отримує пенсію в розмірі 1187,33 грн, відповідно до довідки Управління ПФУ в Близнюківському районі з його пенсії відраховується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 568,66 грн. Враховуючи соціально-економічні умови сьогодення, у позивача не вистачає грошей ні на лікування, харчування, на забезпечення себе побутовими предметами першої необхідності.

Судом встановлено та підтверджено довідкою з місця роботи, що відповідач ОСОБА_3 є повнолітньою особою, працює електрогазозварювальником в Ізяславській дільниці ПАТ «Хмельницькгаз» з 14 грудня 2011 року по теперішній час (а.с. 74) .

Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання непрацездатного батька підлягає задоволенню.

Крім того, вимоги щодо стягнення з відповідача витрат за послуги адвоката у зв'язку з наданням правової допомоги підлягають задоволенню.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Згідно з п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно наданого в судове засідання розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу відповідно договору про надання правової допомоги від 09 вересня 2015 року, позивачем було сплачено за послуги адвоката 1000 (одну тисячу) гривень.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 дійсно є батьком ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4, виданого Радошівською сільською радою Ізяславського району 20 серпня 1997 року, копія якого долучена до мате6ріалів справи (а.см.83)

Довідкою виданою Хмельницьким національним університетом підтверджується, що ОСОБА_4 дійсно навчається в даному навальному закладі, стипендію не отримує з липня 2015 року. (а.с.84-86)

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно виписки із протоколу № 57 від 30 червня 2015 року засідання Близнюківської лікарсько-контрольної комісії, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 є інвалідом І групи.

Суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 є непрацездатним, а саме є інвалідом I групи, який повністю не здатний до самообслуговування, потребує постійного стороннього нагляду, догляду, допомоги, абсолютно залежний від інших осіб у виконанні життєве важливих соціально-побутових функцій та потребує матеріальної допомоги. Розмір його пенсії з урахуванням утримань по аліментам складає 668,67 грн. на місяць, що значно менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ч1.ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суду не надано доказів того, що відповідач по зустрічному позову має достатній прибуток, виходячи з якого можна робити висновок про його фінансову спроможність та можливість надавати матеріальну допомогу на навчання позивача по зустрічному позову ОСОБА_4

Позивач по зустрічному позову не довів своїх позовних вимог, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, 199,200, 202-205 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, третя особа - ОСОБА_5 - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, працюючого електрогазозварювальником Ізяславської дільниці ПАТ «Хмельницькгаз», на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та довічно.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: с. Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, працюючого електрогазозварювальником Ізяславської дільниці ПАТ «Хмельницькгаз», на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6, витрати на правову допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Лобановська