Справа № 175/1512/16-ц
Провадження № 2/175/608/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря - Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку і за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, мотивуючи його тим, що йому, як учаснику садівничого товариства була надана у користування земельна ділянка, загальною площею 0,10 га, розташована на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_3, на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, із цільовим призначенням - для ведення садівництва, що підтверджується довідкою голови садівничого товариства «Васильок». На даній земельній ділянці розташований садовий будинок, загальною площею 128 кв.м, житловою площею 98 кв.м., право власності на який зареєстровано за позивачем, що підтверджується інформаційною довідкою з державних реєстрів від 28 січня 2016 року. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок визначений ст. 118 Земельного кодексу України, якою визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. На виконання вищезазначених норм права позивач звернувся з заявою про надання йому в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки, загальною площею 0,10 га, розташованої на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_3, на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення садівництва. Листом № 5/13-3163 від 26 грудня 2011 року йому було відмовлено. В обґрунтування відмови було зазначено, що надана позивачем заява, довідка-підтвердження та всі додатки підписані головою садівничого товариства ОСОБА_3., хоча в довідці головного управління статистики у Дніпропетровській області керівником зазначено ОСОБА_4. Печатка не відповідає інформації, визначеній в свідоцтві про державну реєстрацію садівничого товариства та довідки статистики. Тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку, мотивуючи його тим, що в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку. Предметом спору є визнання права власності на земельну ділянку

загальною площею 0,10 га, розташованої на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_3, на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області,цільове призначення - для ведення садівництва. Підставою позову від третьої особи, котра заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору стало те, що ОСОБА_1, тобто Позивач за первісним позовом, обіцяв третій особі ОСОБА_2 передати земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, розташовану на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_3, у власність із переоформленням та передачею всіх необхідних документів на його ім'я. До того ж, Позивач передав її у фактичне користування, тому ОСОБА_2 засаджував огородні та садові ділянки, збирав урожай, дбав про благоустрій ділянки в цілому та за будинком, котрий на ній знаходиться. На цій земельній ділянці розташований садовий будинок, загальною площею 128 кв.м, житловою площею 98 кв.м., право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з державних реєстрів від 28 січня 2016 року. Також що біля цієї ділянки знаходиться земельна ділянка НОМЕР_4, загальною площею 0,10 га, котра також розташована на землях садівничого товариства «Васильок» на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Ця ділянка була надана ОСОБА_1 із цільовим призначенням - для ведення садівництва, що підтверджується довідкою голови садівничого товариства «Васильок». На цій земельній ділянці за НОМЕР_4 знаходиться Садовий будинок, загальною площею 1,5 кв.м., житловою площею 13,1 кв.м., який зареєстровано за ОСОБА_2, що підтверджується інформаційною довідкою з державних реєстрів від 28.01.2016 року. На підставі вищевикладеного третя особо яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 та земельну ділянку НОМЕР_3 розташованих на землях садівничого товариства «Васильок».

Позивач за первісним позовом та його представник у судове засідання не з'явилися надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, щодо визнання позовних вимог третьої особи, ОСОБА_1 та його представник визнали позов частково, в частині визнання право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 в іншій частині позовних вимог та їх задоволенні заперечували.

Представник відповідача за первісним та зустрічним позовом третьої особи Олександрівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, та прийняття рішення відповідно до законодавства України.

Третя особа яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору та його представник у судове засідання також не з'явилися, надавши суду заяву в якій заперечували щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та підтримали заявлений зустрічний позов, та просили суд задовольнити вимоги у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що первісний позов підлягає задоволенню у повному обсязі, зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засідання встановлено, що позивачу ОСОБА_1 як учаснику садівничого товариства була надана у користування земельна ділянка, загальною площею 0,10 га, розташована на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_3, на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, із цільовим призначенням - для ведення садівництва, що підтверджується довідкою голови садівничого товариства «Васильок». На даній земельній ділянці розташований садовий будинок, загальною площею 128 кв.м, житловою площею 98 кв.м., право власності на який зареєстровано за позивачем, що підтверджується інформаційною довідкою з державних реєстрів від 28 січня 2016 року.

Позивач звернувся з заявою про надання йому в порядку безоплатної приватизації земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, розташована на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_3, на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення садівництва. Листом № 5/13-3163 від 26 грудня 2011 року йому було відмовлено. В обґрунтування відмови було зазначено, що надана позивачем заява, довідка-підтвердження та всі додатки підписані головою садівничого товариства ОСОБА_3., хоча в довідці головного управління статистики у Дніпропетровській області керівником зазначено ОСОБА_4. Печатка не відповідає інформації, визначеній в свідоцтві про державну реєстрацію садівничого товариства та довідки статистики.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок визначений ст. 118 Земельного кодексу України, якою визначено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно ст. 35 Земельного Кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян: одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим кодексом.

Суд, вважає що листом № 5/13-3163 від 26 грудня 2011 позивачу було незаконно та не обґрунтовано відмовлено, у безоплатній приватизації земельної ділянки, оскільки позивачем ОСОБА_1 отриманні необхідні погодження, складено технічну документацію, тому було порушено вимоги ст. 35 ЗК України на підставі якої позивач звертався з заявою про надання йому в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено у судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 зазначає, що фактично користувався земельною ділянкою НОМЕР_3, загальною площею 0,10 га, розташовану на землях садівничого товариства «Васильок», садовий будинок, що розташований на вищезазначеній земельній ділянці, на праві власності належить позивачу за первісним позовом ОСОБА_1, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру від 28 січня 2016 року.

Сусідньою земельною ділянкою є ділянка НОМЕР_4, загальною площею 0,10 га, ця ділянка передана третій особі з самостійними вимогами ОСОБА_5 із цільовим призначенням - для ведення садівництва. Садовий будинок розташований на земельній ділянці НОМЕР_4 на праві власності належить ОСОБА_2. Позивач звернувся із заявою про надання йому в порядку безоплатної приватизації земельну ділянку розташовану на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_4, листом від № 5/13-3108 від 16 грудня 2011 йому було відмовлено, з тих же підстав що й позивачу за первісним позовом.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ст. 35 Земельного Кодексу України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва. Приватизація земельної ділянки громадянином - членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства.

Суд, вважає що листом № 5/13-3108 від 16 грудня 2011 позивачу було незаконно та не обґрунтовано відмовлено, у безоплатній приватизації земельної ділянки, оскільки позивачем ОСОБА_2 отриманні необхідні погодження, складено технічну документацію, тому було порушено вимоги ст.35 ЗК України на підставі якої позивач звертався з заявою про надання йому в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки. Тому в частині позовних вимог, щодо визнання право власності на земельну ділянку за НОМЕР_4 суд вважає можливим задовольнити позов.

У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання право власності на земельну ділянку НОМЕР_3,суд вважає зав необхідне відмовити.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання за ним право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи. Разом з тим, позивач не надав суду доказів, які б підтвердили його пояснення, щодо фактичного користування вищевказаною земельною ділянкою, тому суд піддає їх критичній оцінці, тому суд не вбачає правових підстав для визнання право власності цієї земельної ділянки, відповідно до ст. 16 ЦК України суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права та інтереси особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 116, 118, ЗК України, ст.ст. 3, 10, 34, 60, 114, 126 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, розташовану на землях садівничого товариства «Васильок» за НОМЕР_3, на території Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої - для ведення садівництва.

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_2 право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, загальною площею 0,10 га, розташовану на землях садівничого товариства «Васильок» за адресою Дніпропетровська область, Дніпровський район, с.Олександрівка, цільове призначення якої - для ведення садівництва.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Шабанов