У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демянчук С.В., Ковалевича С.П.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом в оскаржуваному рішенні не наведено жодного доказу на підтвердження чи спростування факту перебування позивача в період роботи з 11 січня 2010 року по 21 лютого 2013 року у відпустці, оскільки надані табелі виплати грошової винагороди не є належним та допустимим доказом, який підтверджує факт виплати позивачу грошової компенсації за частину щорічної відпустки.

Крім того, твердження суду про пропущення строку позовної давності є неправомірним та таким, що не відповідає обставинам справи, оскільки відповідач на даний момент не виплатив усіх належних при звільненні сум заборгованості, то відповідно строк позовної давності не розпочався.

Просить рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 січня 2011 року укладений трудовий договір між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, зареєстрований в Рівненському міському центрі зайнятості 13 січня 2010 року за №8.

21 лютого 2013 року ОСОБА_1 звільнена з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в період роботи з 11 січня 2010 року по 21 лютого 2013 року позивачу було надано 14 днів відпустки за попередні періоди, а нарахування заробітної плати позивачу здійснювалось виходячи з кількості відпрацьованих днів згідно відміток в табелі обліку робочого часу працівника.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Нарахування заробітної плати позивачу здійснювалось виходячи з кількості відпрацьованих днів згідно відміток табеля обліку робочого часу працівника.

Як вбачається з табеля виплати грошової винагороди в період роботи з 11 січня 2010 року по 21 лютого 2013 року, ОСОБА_1 було передплачено 14 днів відпустки за попередні періоди, тобто впродовж дії трудового договору ОСОБА_1 виплачувалась як заробітна плата так і відпускні, що підтверджується видатковими касовими ордерами (а.с. 54-66).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано доказів на підтвердження доводів про те, що відповідачем не було проведено повного розрахунку при звільненні та не виплачено компенсацію за невикористану відпустку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм процесуального та матеріального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

ОСОБА_3