Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 січня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Шнейдеріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 25 вересня 2015 року надійшла позовна ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (а. с. 4-5), в обґрунтування якої позивач посилався на те, що він є власником житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Миру, 82А. За даною адресою у 2012 році позивач зареєстрував ОСОБА_2, проте останній ніколи не жив за цією адресою, а на даний час місце перебування відповідача позивачу не відоме. У звязку із зазначеним позивач просив суд усунути йому перешкоди у користуванні домоволодінням № 82А по вул. Миру у м. Дніпропетровську з боку ОСОБА_2 шляхом визнання його таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач надав заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29 березня 1988 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим №4-670, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок №82А, розташований по вул. Миру у м. Дніпропетровську (а. с. 7-8).

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою.

Відповідно до заяви (акту), посвідченого 10 вересня 2015 року головою Холмогорського територіального комітету Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, складеного сусідами позивача, відповідач у зазначеному житловому будинку не мешкає з січня 2012 року (а. с. 10).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України.

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно частини 1 статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, відповідач відсутній за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Миру, 82А понад строки встановлені частиною 1 статті 71 ЖК України.

У звязку з чим, відповідач відповідно до статті 72 ЖК України може бути визнаний таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 169, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні домоволодінням №82А по вул. Миру у м. Дніпропетровську з боку ОСОБА_2 шляхом визнання останнього таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Миру, 82А.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

ОСОБА_3Черновськой