Справа №591/7154/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко О. В.
Номер провадження 22-ц/788/228/16 Суддя-доповідач - Собина О. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 грудня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

05 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом і свої вимоги мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі в відповідачем у справі. Від подружнього життя мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час сторони проживають окремо. Відповідач втратив зв'язки із дитиною, його життям та здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Офіційно відповідач не працює, проте постійно займається перевезенням вантажів, має пристойний дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Тому просила ухвалити рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, у розмірі 900 грн. 00 коп., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05 жовтня 2015 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповноту встановлених обставин, що мають значення для справи, на порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягувати з нього аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що ухвалюючи рішення та визначаючи розмір аліментів, суд не врахував його матеріальне становище. На даний час відповідач отримує нерегулярний, мінливий дохід, вважає, що судом обґрунтовано було визначено про стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі. Однак, він не погоджується з приводу призначеного розміру аліментів у розмірі 900 грн. щомісячно, оскільки на даний час офіційно не працевлаштований, його дохід є нерегулярним, нестабільним та становить 3000-3500 грн. в місяць.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення позивача, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи на підставі досліджених та оцінених доказів, дійшов обґрунтованого висновку про те, що малолітній син сторін перебуває на утриманні у матері, а відповідач, як його батько, в силу ст.180 СК України, зобов'язаний утримувати свою малолітню дитину до досягнення нею повноліття шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини.

Цей висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, сторони 06 листопада 2010 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області (а.с.4).

Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 7 грудня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Малолітня дитина сторін проживає разом із позивачкою і перебуває на її утриманні, відповідач коштів, достатніх для утримання дитини, не надає.

Позивачка працює в Сумській обласній філармонії на посаді художнього керівника жіночого ансамблю народної пісні і її середньомісячний заробіток за період з 01.04.2015 року по 01.10.2015 року складає 3886 грн.60 коп., що підтверджується довідкою про доходи від 01 жовтня 2015 року №61 (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_3 на даний час офіційного місця роботи не має, але є працездатною особою, має нерегулярний, мінливий дохід, що підтверджується копіями трудової книжки та довідки Державної податкової інспекції у м. Сумах (а.с.31,40).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері. батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки судом першої інстанції з достовірністю було встановлено, що відповідач на час ухвалення рішення не має постійного місця роботи, а отже має нерегулярний, мінливий дохід, тому обґрунтовано ним було визначено розмір аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо завищеного розміру стягуваних аліментів, оскільки при визначенні розміру аліментів місцевим судом вірно враховані ті обставини, що відповідач є працездатним, доказів на підтвердження того, що він має інших утриманців ним надано не було і тому він має можливість організувати своє життя таким чином, щоб мати можливість надавати матеріальну допомогу своїй малолітній дитині на рівні достатньому для її повноцінного розвитку.

Також колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів у даних правовідносинах місцевим судом вірно прийнято до уваги визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на дату розгляду справи прожитковий мінімум для дітей до 6 років - 1167 грн., розмір мінімальної заробітної плати - 1378 грн. та виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості судом вірно визначені аліменти саме у розмірі 900 грн. 00 коп.

Відсутність на час ухвалення у відповідача постійної роботи не звільняє його від обов'язку по утриманню свого малолітнього сина.

Крім того, позивач в суді апеляційної інстанції зазначила про те, що відповідач має на праві власності однокімнатну квартиру, а також автомобіль Renault Master, який використовує для здійснення вантажних перевезень і від цієї діяльності має дохід. Проти даних обставин не заперечував і сам відповідач.

Обставини, на які посилається позивач, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку. Відповідач не навів у апеляційній скарзі фактів, які б підтвердили необґрунтованість рішення суду, свідчили б про наявність підстав для задоволення скарги в повному обсязі.

За таких обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування в частині визначання розміру стягуваних аліментів відсутні.

В той же час, колегія суддів не погоджується з рішенням місцевого суду щодо зазначення в його резолютивній частини про те, що розмір аліментів повинен бути не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки судом розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі відповідно до вимог ст.184 Сімейного Кодексу України, якою не передбачено встановлення мінімального розміру аліментів стягуваних на дитину.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду, виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення слова «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п.4, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 грудня 2015 року в даній справі змінити, виключивши з абзацу другого резолютивної частини рішення слова «але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -