№2-о/263/3/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., народних засідателів Одінцової Л.Г., Бабенко В.Б., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Орган опіки та піклування Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради, Комунальна лікувально-профілактична установа «Міська психіатрична лікарня №7», про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Жовтневого районного суду м.Маріуполя знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1, в якій вона просить про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи ОСОБА_1В з тих підстав, що він зловживає спиртними напоями, чим поставив свою родину в скрутне матеріальне становище.

Від ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання про залишення заяви без розгляду з тих підстав, що факти, викладені заявницею, не відповідають дійсності, він заперечує проти задоволення заяви. В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник клопотання підтримали в повному обсязі.

ОСОБА_1 та її представник заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Представник Жовтневої районної адміністрації Маріупольської міської ради залишив розгляд клопотання на розсуд суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Правила розгляду цивільних справ даної категорії визначені Главою 2 і ст. ст. 236-241 ЦПК України.

Справа про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених у ст. 237 ЦПК України.

Верховний Суд України в постанові Пленуму № 3 «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним», в пункті 8 роз'яснює про те, що від вирішення питання щодо недієздатності громадянина залежить можливість його участі у вирішенні інших цивільних прав, а тому заяви про визнання громадянина недієздатним підлягають розглядові окремо від інших вимог у порядку, визначеному ст. ст. 236-241 ЦПК України.

Одночасно зі спором про право цивільне питання про недієздатність громадянина може вирішуватися судом лише в тому разі, коли спір виник після смерті цього громадянина.

Сумісний розгляд вимог окремого і позовного провадження можливий лише у тих випадках, коли від вирішення вимоги окремого провадження виникає спір про право цивільне і позовна вимога щодо вирішення такого спору може бути заявлена одночасно із відповідною вимогою окремого провадження.

У відповідності до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В даному спірному випадку, виникла протилежна ситуація, коли вимога окремого провадження не може розглядатися за правилами позовного провадження навіть за наявності спору про право, оскільки самостійний розгляд заяви про визнання особи недієздатною в порядку позовного провадження діючим цивільним процесуальним законодавством не передбачено.

Така правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 травня 2014 року.

Також у ході розгляду справи представником заявника ОСОБА_3 заявлено клопотання про витребування доказів, в якому він просить витребувати з КЗ «Маріупольська лікарня № 2» належним чином завірені копії епікризу, анамнезу, історії хвороби при проходженні лікування за період з травня-червня 2015р., медичну амбулаторну картку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Таким чином, суд вважає необхідним витребувати з КЗ «Маріупольська лікарня № 2» належним чином завірені копії вказаних документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 137, 234-240 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про залишення заяви ОСОБА_1 про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи ОСОБА_2 без розгляду - відмовити.

Клопотання представника заявника ОСОБА_3 задовольнити.

Витребувати з Комунального закладу «Маріупольська лікарня № 2» належним чином завірені копії епікризу, анамнезу, історії хвороби при проходженні лікування за період з травня-червня 2015р., медичну амбулаторну картку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Томілін

Народні засідателі Л.Г.Одінцова

ОСОБА_4