АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/4093/15-ц Номер провадження 22-ц/786/589/16Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є.В. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Карнауха П.М.

Суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.,

при секретарі - Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2015 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Карнауха П.М., -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, в якому зазначив, що перебуває з відповідачем у трудових відносинах, працює на посаді керівника юридичної служби товариства. Наказом ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-П від 07.10.2015 року на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за відсутність на робочому місці 30.09.2015 року впродовж 21 хв., а 02.10.2015 року упродовж 2 год. 40 хв., за що відмовився надати пояснення.

Вважає даний наказ незаконним, оскільки пояснення він надав вчасно, відправивши їх 07.10.2015 року засобами поштового зв'язку, та мав поважні причини відсутності на робочому місці, оскільки 30.09.2015 року о 13-15 год. прибув до Ленінського районного суду м. Полтави для подання позову до ПАТ "Полтаваобленерго", а 02.10.2015 року о 14-30 год. брав участь в судовому засіданні по справі за його позовом в Октябрському районному суді м. Полтави.

Зазначив, що за усним розпорядженням голови Правління ПАТ "Полтаваобленерго" від 2010 року члени правління та директори за напрямками можуть прибувати на робоче місце та відбувати з нього незалежно від часу початку та закінчення робочого часу.

Також стверджував, що відповідачем при накладенні дисциплінарного стягнення було порушено вимоги ст. 149 КЗпП України, оскільки не дотримано механізму отримання пояснень від працівника.

Просив суд визнати незаконними дії ПАТ "Полтаваобленерго" щодо видання наказу № 10-П від 07.10.2015 року про оголошення йому догани та скасувати вказаний наказ з моменту його видання.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконними дії та скасовано наказ Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" № 10-П від 07.10.2015 року "Про порушення трудової дисципліни" в частині оголошення догани ОСОБА_2, директору з правової роботи, за порушення трудової дисципліни, яке проявилось у недотриманні графіку обідньої перерви 30.09.2015 року з 12-41 год. по 12-59 год. включно та завчасному виході з роботи 02.10.2015 року о 14-05 год.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" на користь держави судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп.

Також ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2016 року виправлено описку в рішенні Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2015 року по справі № 553/4093/15-ц (провадження № 2/553/1575/2015) за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

В абзаці другому резолютивної частини рішення замінено час з "12-41 год. по 12-59 год." на "13-00 год. по 13-51 год."

На рішення суду першої інстанції подали апеляційні скарги ПАТ «Полтаваобленерго» та ОСОБА_2

Так, в апеляційній скарзі ПАТ «Полтаваобленерго» прохають скасувати вказане рішення районного суду в частині визнання незаконними дії та скасування наказу ПАТ «Полтаваобленерго» № 10-П від 07.10.2015 р. в частині оголошення догани ОСОБА_2 за завчасний вихід з роботи 02.10.2015 р. о 14:05 год. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Полтаваобленерго» та стягнути судові витрати з позивача на їх користь. Вважають, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, внаслідок чого рішення є незаконним та необґрунтованим.

В апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 прохає скасувати рішення районного суду від 30 грудня 2015 року в редакції від 11 січня 2016 року в частині відмови у визнанні незаконним та скасуванні наказу ПАТ «Полтаваобленерго» № 10-П від 7 жовтня 2015 року про винесення догани ОСОБА_2 - директору з правової роботи за порушення графіку обідньої перерви 30 вересня 2015 року з 12-41 до 13-00. При цьому вказує, що при ухваленні рішення суд припустився порушень норм матеріального та процесуального права, тому його висновки не відповідають нормам чинного законодавства.

В апеляційній скарзі на ухвалу ОСОБА_2 прохає скасувати ухвалу суду першої інстанції від 11 січня 2016 року як таку, що суперечить чинному процесуальному законодавству, оскільки вона змінює зміст судового рішення та нею фактично вирішено спір в частині, яка не розглядалася судом, а саме щодо відсутності на роботі позивача упродовж обідньої перерви 30 вересня 2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення та ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, приходить до наступних висновків.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з ПАТ "Полтаваобленерго" та з 1998 року працював на посаді керівника юридичної служби підприємства - директора з правових питань.

Наказом ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-П від 07.10.2015 року "Про порушення трудової дисципліни" за порушення трудової дисципліни, яке проявилось у недотриманні графіку обідньої перерви 30.09.2015 року (12:41-13:51) та завчасний вихід з роботи 02.10.2015 року о 14-05, ОСОБА_2, директору з правової роботи, оголошено догану (а.с. 17,60).

Як вбачається зі змісту наказу, 30.09.2015 року начальником охорони Товариства ОСОБА_15 була проведена перевірка дотримання режиму обідньої перерви на посту: вул. Старий Поділ, 5. Перевіркою виявлено 13 осіб, які порушили графік обідньої перерви, із них 12 працівників надали письмові пояснення та вказали поважні причини, підтверджені начальниками відповідних структурних підрозділів. Надати письмові пояснення щодо недотримання обідньої перерви відмовився лише директор з правової роботи ОСОБА_2.

02.10.2015 року начальником охорони Товариства ОСОБА_15 була проведена перевірка дотримання початку та закінчення робочого часу на посту: вул. Старий Поділ, 5. Перевіркою виявлено 16 осіб, 9 з яких мають поважну причину та надали письмове підтвердження керівникам структурних підрозділів. На усний запит начальника відділу кадрів ОСОБА_16 про необхідність надати письмове пояснення причин завчасного виходу з роботи 02.10.2015 року о 14:05 год. ОСОБА_2 відповів відмовою, згодом йому було вручено листа з пропозицією надати письмове пояснення завчасного виходу з роботи.

07.10.2015 року о 8:20 комісією у складі начальника відділу кадрів ОСОБА_16, інженера 1 категорії відділу кадрів ОСОБА_17 та інженера 2 категорії відділу кадрів ОСОБА_18 було складено акт про відмову від дачі письмового пояснення.

Наказом ПАТ «Полтаваобленерго» № 342-К від 29.10.2015 року "Про звільнення з роботи" ОСОБА_2, директора з правової роботи за прогули без поважних причин з 30.06.2015 року по 28.09.2015 р. та систематичне невиконання службових обов'язків, покладених на нього Правилами внутрішнього трудового розпорядку, звільнено з роботи 29.10.2015 року за п. 3 ст. 40 КЗпП України (систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, або Правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення)та п. 4 ст. 40 КЗпП України (прогулу, в тому числі, відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня, без поважних причин) (а.с. 9-10).

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно Кодексу законів про працю України, порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з'ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

Перевіряючи доводи позивача про недотримання підприємством ст. 149 КЗпП України, суд першої інстанції вірно встановив, що листом № 08-66/12383 від 06.10.2015 року за підписом голови Правління та фінансового директора ПАТ "Полтаваобленерго" директору з правових питань ОСОБА_2 було запропоновано надати пояснення щодо недотримання графіку обідньої перерви 30.09.2015 року, яку він розпочав о 12-28, а закінчив о 13-50, тоді як відповідно до наказу № 04 від 05.01.2015 року перерва для відпочинку в підрозділах з правової роботи - з 12-30 до 13-30, для управління - з 13-00 до 14-00, а також щодо закінчення робочого часу 02.10.2015 року о 14-05, тоді як згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку закінчення робочого часу в п'ятницю кожного тижня о 15-30 год. (а.с. 16, 44-47).

Даний лист отриманий ОСОБА_2 06.10.2015 року о 10-45 год. (а.с.66).

Позивач вказував, що після отримання листа з пропозицією надати пояснення недотримання графіку обідньої перерви 30.09.2015 року та закінчення робочого часу 02.10.2015 року він підготував пояснення 07.10.2015 року, яке в канцелярії відмовились прийняти та відправив його поштою, тоді як роботодавцем до отримання його письмового пояснення було накладено дисциплінарне стягнення.

Також заперечував той факт, що працівники ПАТ "Полтаваобленерго" звертались до нього з проханням надати пояснення зранку 07.10.2015 року, вказавши, що мав відповідну розмову з начальником відділу кадрів ОСОБА_19 в кінці робочого дня 06.10.2015 року, пояснивши, що потребує часу для написання пояснення, й фактично оформив його 07.10.2015 року, а відправив поштою.

Разом з тим, дані твердження спростовуються наявною у справі копією акту б/н від 07.10.2015 року, складеного начальником відділу кадрів ОСОБА_19 в присутності інженерів відділу кадрів ОСОБА_17, ОСОБА_18, згідно якого директор з правової роботи ОСОБА_2 письмове пояснення щодо недотримання графіку обідньої перерви 30.09.2015 року та завчасний вихід з роботи 02.10.2015 року не надав (а.с. 67), а також показами допитаних у суді першої інстанції свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність доводів позивача про недотримання підприємством ст. 149 КЗпП України та обґрунтовано не взяв до уваги його посилання про відмову працівників канцелярії прийняти у нього пояснення, оскільки жодних об'єктивних доказів на підтвердження цього ним надано не було.

Також його пояснення спростовані показами працівника канцелярії ОСОБА_20, яка була допитана судом першої інстанції в якості свідка та яка пояснила, що випадків відмови в реєстрації документів, які надавались ОСОБА_2, не було, за виключенням документів, які були адресовані керівництву профспілки ПАТ "Полтаваобленерго", реєструвати які вона не має повноважень.

Місцевим судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що копію наказу № 10-П від 07.10.2015 року було вручено ОСОБА_2 07.10.2015 року об 11-32 год., про що позивач власноруч зазначив на оригіналі наказу. При цьому, він зробив відмітку про те, що пояснення на вимогу від 06.10.2015 року складено своєчасно та направлено до ПАТ "Полтаваобленерго" поштою 07.10.2015 року (а.с. 17,60).

Згідно наданого позивачем у суді першої інстанції фіскального чеку, вказані пояснення направлені позивачем поштою 07.10.2015 року о 12-47 год., тобто через годину після ознайомлення з наказом № 10-П від 07.10.2015 року (а.с.14).

Аналізуючи зміст направлених позивачем на адресу ПАТ «Полтаваобленерго» пояснень (а.с. 64-65), які підприємство отримало 12.10.2015 року, що вбачається з відповідного штампу, слід дійти висновку про те, що в ньому не наводиться жодних пояснень щодо недотримання позивачем графіку обідньої перерви 30.09.2015 року та робочого часу 02.10.2015 р.

Відтак судом першої інстанції обґрунтовано не взяті до уваги твердження позивача про те, що керівництвом при накладенні дисциплінарного стягнення безпідставно не були враховані його пояснення, які він завчасно направив поштою.

Встановлені місцевим судом обставини на переконання колегії суддів свідчать про те, що при застосуванні до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани були дотримані вимоги ст. 149 КЗпП України, відповідно до якої до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Далі судом першої інстанції було вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що п. 11 Розділу V "Робочий час та його використання" "Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників Відкритого акціонерного товариства "Полтаваобленерго", час початку та закінчення роботи і перерви для відпочинку та харчування встановлюється такий: початок роботи 7:30, перерва на обід 11:30 13:30 (по підрозділах), закінчення роботи 16:45, у п'ятницю кожного тижня закінчення роботи 15:30. (а.с. 46-47).

Відповідно до наказу ПАТ "Полтаваобленерго" № 04 від 05.01.2015 року "Про зміну часу для відпочинку та харчування", встановлено перерву для працівників управління (до кола яких віднесений за посадою директор з правової роботи) з 13:00 год. до 14:00 год. (а.с. 44-45).

Організація пропускної системи і внутрішньооб'єктового режиму на територіях центральної бази ПАТ "Полтаваобленерго", Полтавської філії електромереж району, Центру обслуговування споживачів, навчально-курсового центру та філій підприємства, які перебувають під охороною урегульована "Інструкцією про пропускну систему та внутрішньооб'єктовий режим на об'єктах ПАТ "Полтаваобленерго", затвердженою наказом № 245 від 15.06.2015 року (а.с.48-57).

29.02.2015 р. ПАТ «Полтаваобленерго» видало вказівку № 72 про контроль за обліком робочого часу (а.с. 57).

З доповідної записки старшого охоронника ОСОБА_21 від 30.09.2015 року вбачається, що директор з правової роботи ОСОБА_2 30.09.2015 року перетнув контрольно-пропускний пункт ПАТ "Полтаваобленерго" наступним чином: 7 год. 45 хв. зайшов на територію ПАТ "Полтаваобленерго", 12 год. 28 хв. вийшов з території підприємства, о 13 год. 50 хв. зайшов на територію, а о 16 год. 58 хв. вийшов (а.с.68).

Згідно службової записки начальника охорони ПАТ "Полтаваобленерго" ОСОБА_15 на ім'я директора з захисту активів ОСОБА_22 доведено до відому список працівників, які запізнювались до початку робочого часу та недотримались графіку обідньої перерви 30 вересня 2015 року, серед яких зазначено, що ОСОБА_2 вийшов на обідню перерву о 12:28 год. та повернувся о 13:50 год. (а.с.61-62).

З доповідної записки старшого охоронника ОСОБА_23 вбачається, що 2 жовтня 2015 року директор з правової роботи ОСОБА_2 зайшов на територію ПАТ "Полтаваобленерго" через контрольно-пропускний пункт о 7 год. 40 хв., а залишив територію о 14 год. 05 хв. (а.с.69).

Службовою запискою начальника охорони ПАТ "Полтаваобленерго" ОСОБА_15 на ім'я директора з захисту активів ОСОБА_22 доведено до відому список працівників, які запізнювались до початку робочого часу та залишили територію до закінчення робочого часу 02 жовтня 2015 року, серед яких зазначено, що ОСОБА_2 залишив територію підприємства о 14:05 год.

Зазначені обставини також підтверджені показами допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_15, який працює начальником охорони ПАТ "Полтаваобленерго".

Позивач заперечував той факт, що 30.09.2015 року залишив територію підприємства до початку обідньої перерви, зазначивши, що близько 12:45 год. дійсно перетнув контрольно-пропускний пункт, оскільки мав зустріч зі знайомим ОСОБА_12, з яким спілкувався близько 15 хвилин в приміщенні, розташованому безпосередньо поряд з КПП, тобто до 13:00 год. перебував на території ПАТ "Полтаваобленерго", після чого, тобто в період своєї обідньої перерви, на автомобілі знайомого прослідував до Ленінського районного суду м. Полтави, де о 13:15 подав позовну заяву.

Зазначені обставини підтвердив допитаний в суді першої свідок ОСОБА_12, пояснивши, що завчасно домовлявся з позивачем про зустріч, оскільки потребував консультації та допомоги як споживач ПАТ "Полтаваобленерго", прибув до прохідної близько 12:40 год., близько 5 хв. чекав на ОСОБА_2 в приміщенні ПАТ "Полтаваобленерго" перед контрольно-пропускним пунктом, спілкувався з ним протягом 15 хв., а о 13:00 год. на прохання останнього повіз його до Ленінського районного суду м. Полтави.

Разом з тим, його пояснення суд першої інстанції оцінив критично, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на те, що свідок не зміг переконливо обґрунтувати причин того, що він зміг згадати похвилинно події, пов'язані з зустріччю з гр. ОСОБА_2 30.09.2015 року. Окрім того, про вказані обставини спілкування з вказаною особою позивач не вказував ні в позові, ні в письмовому поясненні від 07.10.2015 року, наданому на вимогу керівництва підприємства у зв'язку з вирішенням питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Посилання позивача на розбіжності в часі залишення ним території ПАТ "Полтаваобленерго" 30.09.2015 року спростовуються поясненнями представника відповідача про те, що ОСОБА_2 дійсно перетнув контрольно-пропускний 30.09.2015 року пункт о 12-28 год., а територію підприємства покинув хвилин через п'ятнадцять, тобто о 12-41 год., а також наявними у справі письмовими доказами, про які вказувалося вище.

Також вірні висновки суду про недоведеність позивачем тієї обставини, що за усним розпорядженням керівництва ПАТ "Полтаваобленерго" директорам за напрямками дозволено в будь-який час залишати робоче місце протягом робочого часу, а його посилання в цій частині суперечать вимогам ст. 139 КЗпП України та пп. "а" п. 9 Розділу ІІІ "Основні трудові обов'язки працівників" "Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ВАТ "Полтаваобленерго", відповідно до яких працівник зобов'язаний додержувати трудової дисципліни, та які жодних виключень не містять.

Таким чином, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів та правових норм, що регулюють дані правовідносини вірно встановив, що позивач порушив графік робочого часу, а саме до початку обідньої перерви 30.09.2015 р. покинув територію ПАТ «Полтаваобленерго» о 12-41 год., тобто за 19 хвилин до початку, яка згідно наказу по підприємству розпочалася у нього о 13:00 годині та визнав правомірним висновок роботодавця про наявність в діях позивача порушення трудової дисципліни та обґрунтованість накладення на нього дисциплінарного стягнення за відсутність на роботі в робочий час 30.09.2015 р. в період з 12:41 по 12:59 годину включно.

Разом з тим, всупереч встановлених по справі обставин та висновків суду в мотивувальній частині рішення, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення визнав незаконними дії відповідача та скасував наказ ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-П від 07.10.2015 року "Про порушення трудової дисципліни" в частині оголошення догани ОСОБА_2, директору з правової роботи, за порушення трудової дисципліни, яке проявилося у недотриманні графіку обідньої перерви 30.09.2015 року з 12:41 год. по 12:59 год. включно.

При цьому, постановивши 11 січня 2016 року ухвалу про виправлення описки в другому абзаці резолютивної частини рішення та замінивши час «з 12:41 год. по 12:59 год.» на «13:00 год. по 13:51 год.» суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та фактично змінив зміст ухваленого рішення, що суперечить ст. 219 ЦПК України та викладеним у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» роз'ясненням, в яких зазначено, що, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

При цьому не взяв до уваги, що предметом позовних вимог у даній справі є визнання незаконності дій відповідача щодо видачі наказу про винесення догани за порушення трудової дисципліни, яке проявилося у недотриманні графіку обідньої перерви 30.09.2015 року, яку позивач фактично розпочав раніше на 19 хвилин, о 12:41 год., та завчасний вихід з роботи 02.10.2015 р. о 14:05 год. та скасування даного наказу.

Питання щодо правомірності чи неправомірності відсутності позивача 30.09.2015 року у період з 13:00 год. до 13:51 год. на робочому місці не було предметом даного розгляду, ці обставини в судових засідань не досліджувалися, відтак колегія суддів вважає, що ухвала про виправлення описки від 11 січня 2016 року постановлена передчасно, а тому її необхідно скасувати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про визнання дій незаконними та скасування наказу ПАТ "Полтаваобленерго" № 10-П від 07.10.2015 року в частині оголошення догани за завчасний вихід з роботи 02.10.2015 року о 14-05, позивач послався на те, що правомірно покинув робоче місце, оскільки мав взяти участь у судовому розгляді справи за його позовом в Октябрському районному суді м. Полтави, який був призначений 02.10.2015 року на 14 год. 30 хв.

Перевіряючи доводи позивача в цій частині суд першої інстанції встановив, і це вбачається з матеріалів справи, що на підтвердження вказаного факту, як і факту перебування в приміщенні суду у визначений час позивач надав суду копію судової повістки з відповідною відміткою, зробленою секретарем судових засідань (а.с. 7).

Відповідно до листа судді Октябрського районного суду м. Полтави № 23602 від 29.12.2015 року, судове засідання у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Полтавської міської ради, Полтавського міського голови про визнання бездіяльності незаконною та зобов'язання вчинити дії було призначене на 14 год. 30 хв. 02.10.2015 року та відкладене у зв'язку з хворобою судді (а.с. 97).

При цьому суд послався на те, що відповідно до норм чинного процесуального законодавства сторона у справі зобов'язана з'явитись за викликом до суду, наявність судової повістки є поважною причиною відсутності на роботі, а перебування особи в суді є підставою для збереження за ним в цей період заробітної плати.

Суд першої інстанції також зазначив, що підставою для визнання відсутності особи на робочому місці в робочий час порушенням трудової дисципліни може бути лише така відсутність без поважних причин, та дійшов висновку про те, що позивач, будучи викликаним до Октябрського районного суду м. Полтави в судове засіданні на 14 год. 30 хв., повинен був з'явитись в судове засідання, та о 14 год. 05 хв. обґрунтовано залишив робоче місце задля забезпечення вчасного прибуття до суду з урахуванням віддаленості його робочого місця в ПАТ "Полтаваобленерго" від місця розташування Октябрського районного суду м. Полтави.

На підставі вищевстановлених обставин та висновків районний суд задовольнив позов щодо визнання дій відповідача незаконними та скасування оспорюваного наказу в частині оголошення догани за завчасний вихід позивача з роботи 02.10.2015 року о 14:05 год.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки позивач всупереч вимогам чинного законодавства про працю України не повідомив роботодавця про завчасний вихід з роботи 02.10.2015 року о 14:05 год., до видачі наказу також пояснень з цього приводу не надав, як і щодо недотримання графіку обідньої перерви 30.09.2015 р. При цьому у поясненнях, які він направив 07.10.2015 р. поштою після видачі оспорюваного наказу, позивач також не зазначив про причини завчасного виходу з роботи 02.10.2015 р. о 14:05 год., а судова повістка про виклик його до суду на 02.10.2015 р. о 14:30 год. стосувалася його особистого позову, а не інтересів підприємства, на якому він працював.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 заходив до нього 02.10.2015 р. після 14:00 год. для отримання усної безоплатної консультації як адвоката з питань трудового законодавства, пов'язаних з його роботою та майбутнього звільнення. При цьому точний час перебування у нього не зазначив, вказавши, що позивач пішов від нього чи то о 16:00 год., чи пізніше о 17:00 год. Ту обставину, що він пам'ятає час приходу позивача (після 14:00 год.), пояснив тим, що в нього були призначені слідчі дії в Октябрському районному суді м. Полтави, які відмінилися, про що він дізнався десь о 13:00 год.

Суд першої інстанції у рішенні не надав оцінку показам вказаного свідка, проте колегія суддів оцінює їх критично у сукупності з поясненнями позивача про час фактичного перебування 02.10.2015 року в період часу з 14:30 год. до 15:30 год., які він неодноразово змінював.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про визнання дій відповідача незаконними та скасування наказу в частині оголошення догани за завчасний вихід позивача з роботи 02.10.2015 року о 14:05 год. суперечать встановленим по справі обставинам та є помилковими.

На підставі викладеного ухвалене в справі судове рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Також підлягає скасуванню ухвала суду першої інстанції про виправлення описки з підстав, про які вказувалося вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом 2-ї групи та звільнений від сплати судового збору у відповідності до ЗУ «Про судовий збір» як за подання позовної заяви, так і апеляційних скарг, а тому судовий збір у розмірі 974,40 грн. слід віднести з рахунок держави.

Керуючись ст. 303, п.2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2015 року, - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2015 року, - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30 грудня 2015 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними та скасування наказу Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» № 10-П від 07.10.2015 року «Про порушення трудової дисципліни», - відмовити.

Судовий збір в розмірі 974,40 грн. віднести за рахунок держави.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 січня 2016 року, - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави, про виправлення описки, від 11 січня 2016 року, - скасувати.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя (підпис) П.М.Карнаух

Судді: (підпис) Ю.В.Дряниця

(підпис) Т.О.Кривчун

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області П.М.Карнаух