Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 314/2524/15-ц Головуючий у 1 інстанції Кофанов А.В.
Номер провадження 22-ц/778/110/16 Суддя-доповідач: Бабак А.М.
Р І Ш Е Н НЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 - законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала до ОСОБА_3, яка є законним представником неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що її бабусі ОСОБА_7 належав на праві власності житловий будинок № АДРЕСА_1. Після смерті бабусі у ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцями її майна, згідно заповіту стали ОСОБА_8- її мати та її брат ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат позивачки - ОСОБА_9

Позивач вважає, що у зв'язку зі смертю матері та брата, спадкоємцями в порядку представництва на спадщину стали неповнолітня донька брата - ОСОБА_4, вона ОСОБА_5 та її брат - ОСОБА_6, як діти померлої ОСОБА_8

Оскільки, її брат ОСОБА_6 відмовляється від своєї частки у спадщині на її користь, просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8 на ? частку житлового будинку № АДРЕСА_1.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування після ОСОБА_7 та ОСОБА_8 право власності на ? частину житлового будинку № АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3, законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки визнавши право власності на ? частину житлового будинку за ОСОБА_5, суд не врахував, що неповнолітня ОСОБА_4 має право успадкувати в порядку спадкової трансмісії частку, яка б належала її батькові ОСОБА_9, яку він прийняв після смерті своєї матері ОСОБА_8, однак не встиг оформити, у зв'язку зі своєю смертю.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким змінити розмір частки ОСОБА_5 у спадковому майні з ? частки на 1/3 частку.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3, законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняли ОСОБА_8 ОСОБА_9 в рівних частках по ? частці житлового будинку № АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_8 із заявами про прийняття спадщини звернулися її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Крім того, суд застосував положення ст. 1267 ЦК України та визнав за ОСОБА_5 в порядку спадкування після ОСОБА_7 та ОСОБА_8 право власності на ? частину житлового будинку № АДРЕСА_1.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є відносини правонаступництва, за яких відбувається перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об'єктом відносин спадкування є права та обов'язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за заповітом регламентується главою 85 Цивільного Кодексу України, за законом - главою 86, зокрема, ст. 1258 ЦК України передбачена черговість спадкування за законом, та визначено, що спадкування за законом передбачає кровне споріднення, сімейні стосунки, шлюб, усиновлення, тощо. Здійснення права спадкування визначено главою 87 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7 (а.с.49), якій на момент смерті на праві власності належав житловий будинок № АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно заповіту від 23 листопада 1990 року, який посвідчений головою виконкому Петро-Михайлівської сільської ради за реєстровим номером 154, ОСОБА_7 все своє майно заповіла ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в рівних частках (а.с.10).

Із довідки Петро-Михайлівка Вільнянського району Запорізької області № 319 від 05.05.2015 року вбачається, що ОСОБА_7 постійно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті в АДРЕСА_1. Разом з нею постійно були зареєстровані та проживали донька ОСОБА_8, зать ОСОБА_10, онука ОСОБА_11, онук ОСОБА_9 та онук ОСОБА_6.(а.с.14).

За даними Вільнянської державної нотаріальної контори від 28.04.2015 року № 835/02-14, спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилася. Дані обставини встановлені рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 травня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_9, правонаступником якого є неповнолітня ОСОБА_4, інтереси якої представляє її мати ОСОБА_3 до Петро-Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування, які, відповідно ч.3 ст. 61 ЦПК України не доказуються при розгляді інших справ (а.с.11-11зв).

Оскільки, спадкоємці за заповітом - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на день смерті проживали разом зі спадкодавцем, від прийняття спадщини не відмовилися та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, в силу ст. 548 ЦК УРСР,1963 року, яка діяла на момент виникнення цих правовідносин, вважаються такими, що прийняли спадщину в рівних по ? частках.

Однак, спадщина ними не оформлена.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла (а.с. 9). Спадкоємцями після її смерті є донька ОСОБА_5, син ОСОБА_6, які прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.71,72).

Син ОСОБА_9 заяву до спливу шестимісячного строку не подав, спадщину прийняти не встиг, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 54).

В такому разі, в силу ч.1 ст.1276 ЦК України право на прийняття належної йому частки, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Спадкоємцем померлого ОСОБА_9 є його неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.30), яка в особі свого законного представника ОСОБА_3 подала заяву до Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області 12 листопада 2014 року (а.с.24), що відповідає вимогам ч.2 ст. 1276 ЦК України, а тому вважається, що прийняла спадщину після померлої ОСОБА_8 (через спадкову трансмісію).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції норми ст. 1276 ЦК України залишив поза увагою, а тому дійшов помилкового висновку про те, що спадщину після померлої ОСОБА_8 прийняли лише ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що спадщину після померлої ОСОБА_8 прийняли ОСОБА_5, ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_4, в рівних по 1/3 частках.

Крім того, суд першої інстанції неправильно трактував норми ст. 1267 ЦК України, та дійшов неправильного висновку про те, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 досягнута угода щодо розподілу спадкового майна та підтверджена поданою до суду письмовою заявою відповідача ОСОБА_4, згідно якої ОСОБА_5 успадковує ? частину житлового будинку.

Така заява в матеріалах справи відсутня.

Крім того, ч.3 ст. 1267 ЦК України, передбачено, що спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Така зміна часток може бути здійснена лише після одержання спадкоємцями свідоцтва про право на спадщин і поділ провадиться шляхом вчинення нотаріально посвідченого договору.

Зазначене в матеріалах справи відсутнє.

Не може прийматися до уваги і заява іншого спадкоємця ОСОБА_6, яка подана ним як до суду першої інстанції (а.с.81) так і до апеляційної інстанції (а.с. 106) про те, що він відмовляється від спадщини після смерті матері ОСОБА_8 на користь сестри ОСОБА_5, оскільки така заява має бути подана до нотаріальної контори, в межах строку, встановленого для прийняття спадщини.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_5 та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку житлового будинку № АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_8

Оскільки, інші спадкоємці не пред'явили зустрічний позов про визнання за ними права власності, а в силу ст. 11 ЦПК України, суд розглядає спори в межах заявлених вимог, апеляційний суд позбавлений можливості визнати право власності на спадкове майно за іншими спадкоємцями.

Керуючись ст.ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_12 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку житлового будинку № АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

В іншій частині позову ОСОБА_5 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: