Справа № 524/9440/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості одержання права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості одержання права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.03.1981 року по 06.05.2008 року вона з ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі.. Після розірвання шлюбу вони продовжили спільно проживати однією сім'єю, вели спільне господарство, мали сімейні відносини, спільні інтереси, взаємні права та обов'язки. За життя ОСОБА_3 мав ряд захворювань, одне з яких було онкологічне. Внаслідок цього він був не здатний до самообслуговування. Вона доглядала його до моменту смерті. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивач вказала, що з метою прийняття спадщини їй необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю в зв'язку з тим, що на момент відкриття спадщини вона офіційно не перебувала в шлюбі з померлим ОСОБА_3

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд встановити факт проживання її однією сім'єю з ОСОБА_3 більше п'яти років до часу відкриття спадщини після ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1; змінити черговість одержання права на спадкування після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати за ОСОБА_1 право на спадкування майна після ОСОБА_3 разом із спадкоємицею першої черги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Також зазначила, що її інтереси в суді буде представляти адвокат Байдуж Ю.С.

В судовому засіданні представник відповідача Байдуж Ю.С. повідомила, що відповідач позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа Перша кременчуцька державна нотаріальна контора надіслала суду клопотання про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, при винесенні рішення покладалась на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що є донькою позивача, ОСОБА_3 був її вітчимом. Підтвердила факт того, що її мати та ОСОБА_3, незважаючи на розірвання шлюбу, проживали разом, як чоловік та дружина, вели спільне господарство. ОСОБА_1доглядала хворого ОСОБА_3, піклувалась про нього.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що часто бувала вдома у ОСОБА_3 і ОСОБА_1 Підтвердила, що вони завжди проживали як чоловік і дружина. Позивач самостійно доглядала хворого ОСОБА_3 до його смерті.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 07.03.1981 року по 06.05.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС Автозаводського райвиконкому м.Кременчука, а також копією свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 06.05.2008 року, за актовим записом 252.

Також в ході розгляду справи з'ясовано, що позивач ОСОБА_1 і спадкодавець ОСОБА_3 після розірвання шлюбу в 2008 році примирилися і до ІНФОРМАЦІЯ_1 (до дня смерті ОСОБА_3) проживали однією сім'єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство і піклувалися один про одного. Дана обставина визнана сторонами та не підлягає доказуванню на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області 30.06.2015 року, за актовим записом 738. За життя заповіту він не складав.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому майно. Як вбачається із матеріалів спадкової справи після померлого ОСОБА_3, із заявами про прийняття спадщини звернулись сторони по справі. ОСОБА_2, як донька померлого, являється спадкоємицею першої черги.

Позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити спадщину після ОСОБА_3, оскільки на момент його смерті не перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі і не має документів, що підтверджують її право на спадкування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на положення даної статті, встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, має для позивачки юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати своє право на спадщину.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 і ОСОБА_1 з 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 (часу відкриття спадщини.) , із вказаних підстав позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині встановлення факту проживання її із спадкодавцем однією сім'єю без реєстрації шлюбу більше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач має право на спадкування за законом майна ОСОБА_3 в четверту чергу, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, передбачених ст.1259 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалась, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкоємцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, був у безпорадному стані.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України за 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» , При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно ч.4 цієї статті сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

В зазначеній категорії справ підлягає встановленню судом також факт належності сторін до спадкоємців за законом різних черг.

При вирішені цивільного спору суд враховує, що зміна черговості спадкування лише надає право спадкоємцю наступної черги на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, а не визнає його спадкоємцем цієї черги. Отримавши право на спадкування разом із спадкоємцями іншої черги, такий спадкоємець вважається спадкоємцем тієї черги, до якої він належить відповідно до статей 1261 - 1265 ЦК України.

В ході розгляду справи судом також встановлено, що ОСОБА_3 через похилий вік та тяжке захворювання не міг самостійно забезпечувати свої потреби, був не здатний до самообслуговування і потребував стороннього догляду, що підтверджується наданою суду медичною документацією хворого ОСОБА_3, випискою з його історії хвороби, а також показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 які підтвердили, що саме ОСОБА_1 надавала йому необхідну допомогу і забезпечувала його догляд до моменту смерті.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про наявність підстав, визначених частиною 2 ст.1259 ЦК України для зміни ОСОБА_1 черговості одержання права на спадкування після ОСОБА_3 і визнання на нею права на спадкування майна разом із спадкоємцями першої черги. Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також підлягають задоволенню.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

За результатами розгляду справи , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах закону, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, не були спростовані відповідачем, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 15, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості отримання права на спадкування - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1 більше п'яти років до часу відкриття спадщини після ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Змінити черговість одержання права на спадкування після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 визнавши за ОСОБА_1 право на спадкування майна разом із спадкоємцями першої черги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: