АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Соколової В.В.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/773/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Бобровник О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації.

У порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Mitsubishi моделі Lancer, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 вартості автомобіля Mitsubishi моделі Lancer, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2 в розмірі 41 946,24 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору в сумі 419,50 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору в розмірі 419,50 грн. скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в стягненні судового збору. Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 витрат по оплаті судового збору, оскільки остання визнала позов.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що розподіл судових витрат судом проведено правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явилась, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом з 24 вересня 2005 року по 07 вересня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5-6).

Під час шлюбу сторонами у спільну сумісну власність було придбано транспортний засіб, автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2.

Повна вартість автомобіля складала 17 951,00 доларів США, що еквівалентно 100 725,00 гривень, яку сторони сплатили повністю, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, в якому просив в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Mitsubishi Lancer, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2 та стягнути з останньої на його користь грошову компенсацію 1/2 вартості вказаного автомобіля в розмірі 41 946,24 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 419,50 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак, задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про присудження з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судового збору.

Посилання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на те, що з останньої не підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, в зв'язку з тим, що вона визнала позов є безпідставними, оскільки визнання позову відповідачем не є підставою для звільнення його від сплати судового збору, натомість розподіл судових витрат має здійснюватися в загальному порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині поділу майна, що є спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації 1/2 вартості цього майна, сторонами оскаржено не було, а тому, відповідно до положень ст. 303 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду у цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2015 року в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

В.В.Соколова