Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/734/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 34 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

с уддів: Косигіної Л.М.,

Григорусь Н.Й.,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування 4200 грн. реальних збитків,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач цитував відповідні статті ЦПК України щодо визначення судових витрат та статті ЦК України щодо захисту цивільних прав та відшкодування збитків.

Позивач зазначав, що в Радомишльському районному суді Житомирської області з 2009 року розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 до АТЗТ «Сервіс», ОСОБА_3, Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання недійсними нікчемних правочинів.

За наслідками розгляду цивільної справи в позові ОСОБА_9,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 судами першої та апеляційної інстанції було відмовлено.

У розгляді вказаної справи він брав участь не особисто, а через свого представника ОСОБА_4 - юрисконсульта ВАТ «Житомирдезактиваціябуд» на підставі довіреності, з яким уклав цивільно - правову угоду «Про надання юридично-представницьких послуг», від 27.01.2010 року.

На підставі акту «Приймання - передавання виконаних робіт (наданих юридично - представницьких послуг)», від 05.12.2013 року, ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 4200 грн. за виконані роботи.

Посилаючись на за вказані обставини і завдячуючи саме сумлінно та фаховій наданій йому ОСОБА_4 правової допомоги, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 4200 грн. реальних збитків, понесених ним при оплаті юридично - представницьких послуг ОСОБА_4

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник позивача - ОСОБА_4 порушує питання про скасування постановленого по справі рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних із розглядом справи (ч.1). Витрати правову допомогу належать до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи (п.2 ч.3).

Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Частиною 1 ст.88 ЦПК України визначено, що стороні, користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що згідно укладеної цивільно - правової угоди «Про надання юридично-представницьких послуг», від 27.01.2010 року та додатку до неї: на підставі акту «Приймання - передавання виконаних робіт (наданих юридично - представницьких послуг)», від 05.12.2013 року, ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 4200 грн. за виконані роботи.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові "Про застосування судами законодавства п судові витрати у цивільних справах", №10 від 17.10.2014 року, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

У п.2 зазначеної постанови визначено, що згідно із главою 8 розділу І ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦГ України.

Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.

В абзаці 6 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 б 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що у тому разі, коли питання про судові витрати не було вирішено при ухвалені рішення, суд, що його ухвалив, вирішує це питання відповідно до пункту 4 частини першої статті 220 ЦПК за заявою осіб, які беруть участь справі, чи з власної ініціативи ухваленням додаткового рішення. У зв'язку з цим питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі.

Крім того, згідно заперечень відповідачів, позивач не надав ніяких доказів щодо факту передання грошей в сумі 4200 грн. ОСОБА_4 за оплату його юридично-представницьких послуг, а ті які надані не є належними та допустимими доказами, а також ОСОБА_4 не надав докази про те, що він працює юрисконсультом ВАТ «Житомирдезактиваціябуд», і взагалі являється юристом, та не надав докази, що він являється адвокатом, а відтак витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачів 4200 грн. реальних збитків, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, навівши відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного встановлення фактичних обставин справи безпідставні, оскільки спростовуються дослідженими судом доказами.

Виходячи з вищенаведеного, судом першої інстанції при вирішенні спору вірно застосовані норми матеріального та процесуального права. Висновки суду відповідають обставинам справи.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що

підстав для скасування рішення, з мотивів, наведених в скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді