РІШЕННЯ

іменем України

142/1826/15-ц

2/142/41/16

"01" лютого 2016 р.

Піщанський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Фартух О.І.

при секретарі Яворській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ОСОБА_2 селищної ради Піщанського району Вінницької області про визнання права власності на житло, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з даним позовом і просила про визнання свого права власності на житло.

Обгрунтувала свої вимоги наступним.

Стверджує, що 30 серпня 1993 року передала в дар своєму внукові ОСОБА_1 належний на праві власності житловий будинок № 6 по вул.. Чапаєва в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області.

Між ними був укладений відповідний договір дарування будинку, посвідчений виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради народних депутатів 30 серпня 1993 року, внесений в реєстраційну книгу за № 29, та зареєстрований Тульчинським інвентар бюро (назва на час вчинення правочину) за № 396 від 10 серпня 1993 року.

Вказаний будинок в дар ОСОБА_1 фактично не прийняв: він в ньому не проживав, не розташовував майно, не займався ремонтом, не користувався земельною ділянкою, тобто жодного з повноважень власника майна він не виконував: не володів, не розпоряджався, не користувався.

Він проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, до будинку не приїздив, маючи родину. Позивачка сама передала технічний паспорт на будинок та примірник договору на реєстрацію, отримала його після реєстрації. Позивачка проживала та проживає в даному будинку до даного часу, зареєстрована в ньому, користується земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 722 Цивільного кодексу України, право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття.

Ч. 4 вказаної статті передбачає, що прийняття обдарованим документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речей (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка.

Фактично договір дарування будинку № 6 по вул.. Чапаєва в селищі Рудниця Піщанського району Вінницької області, укладений 30 серпня1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, не був направлений на реальне настання правових наслідків, що обумовлені цим договором: фактично дар обдарованим прийнятий не був, що обумовило в подальшому неможливість користуватись будинком, володіти ним та розпоряджатись з причин, вказаних вище.

Рішенням Піщанського районного суду від 24 липня 2013 року в справі № 142/941/13-ц було постановлено визнати договір дарування житлового будинку № 6 по вул.. Чапаєва в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області, укладений 30 серпня 1993 року між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_1, померлим 30 вересня 2010 року, недійсним, та скасувати державну реєстрацію договору дарування житлового будинку № 6 по вул.. Чапаєва в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області, укладений 30 серпня 1993 року між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_1, Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 10 вересня 1993 року, записану в реєстраційну книгу під № 396.

В звязку із вступом в дію Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування реєстрації договору Тульчинським МБТІ не проводилась, позивач звернулась до відділу Державної реєстраційної служби в Піщанському районі про проведення реєстрації права власності.

В прийнятті документів було відмовлено в звязку із тим, що реєстраційні дії вчиняються відповідно вказаного закону та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Позивач звернулась до суду з заявою по розяснення рішення суду, про те її було відмовлено. При повторному зверненні документи для проведення державної реєстрації речових прав були прийняті, але було встановлено, що відповідно п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, у разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав, державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

У результаті внесення записів про скасування державної реєстрації прав у відповідному розділі Державного реєстру прав державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав.

У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.

Таким чином, скасування реєстрації, проведеної Тульчинським МБТІ шляхом реєстрації договору дарування за реєстраційним записом № 396 не призведе до поновлення в праві власності на вказаний будинок ОСОБА_3 та реєстрації її права власності на будинок в установленому законом порядку.

Відповідно ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Через зміну законодавства в галузі державної реєстрації права власності, вона не може зареєструвати своє право на нерухоме майно. Захистити свої права може лише шляхом та у спосіб, зазначений в п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, а саме його визнанням, що дозволить їй звернутись по його реєстрацію в установленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку.

Таким чином, підлягають до задоволення вимоги позивача в частині визнання права власності на житло, оскільки відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності є набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Не встановивши обставин які б свідчили про відсутність можливості у позивачки набути право власності на житло, суд визнає за нею таке право.

На підставі наведеного, керуючись ст. 203-208, 328, 509, 522 ЦК, ст. 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_3 на житловий будинок № 6 по вул.. Чапаєва в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області, в наслідок визнання договору дарування житлового будинку № 6 по вул.. Чапаєва в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області, укладеного 30 серпня 1993 року між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_1, недійсним, та скасування державної реєстрації договору дарування житлового будинку № 6 по вул.. Чапаєва в смт. Рудниця Піщанського району Вінницької області, укладеного 30 серпня 1993 року між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_1, Тульчинським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 10 вересня 1993 року, записану в реєстраційну книгу під № 396.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу в той же термін з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: