Справа №592/4690/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко І. М.
Номер провадження 22-ц/788/232/16 Суддя-доповідач - Шевченко В. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із затриманням видачі трудової книжки,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» з позовом, в якому зазначала, що вона працювала у відповідача з 09 вересня 2013 року. 22 січня 2015 року її було звільнено за власним бажанням, однак відповідач на порушення вимог закону не видав їй у день звільнення трудову книжку.

Посилаючись на викладені обставини і уточнивши у подальшому свої вимоги, позивачка просила стягнути з відповідача 10641 грн. 26 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 22 січня по 16 квітня 2015 року у зв'язку із затримкою видачі їй трудової книжки.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2015 року на часткове задоволення указаного позову постановлено стягнути з ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки за весь час вимушеного прогулу з 23 січня по 10 квітня 2015 року в розмірі 10090 грн. 85 коп. без урахування податків, зборів та обов'язкових платежів.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права ставиться питання про зміну ухваленого у справі рішення шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою трудової книжки за період з 23 по 29 січня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення відповідачем строків видачі позивачці трудової книжки.

Утім погодитися з таким рішенням у повній мірі не можна, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 09 вересня 2013 року була прийнята на роботу старшим продавцем непродовольчих товарів у ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» (магазин «Reserved» ТЦ Мануфактура») (а. с. 10-13).

02 січня 2015 року ОСОБА_3 подала заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати з 16 по 22 січня 2015 року, яку було надано їй наказом № 63 від 13 січня 2015 року.

08 січня 2015 року позивачка подала заяву про її звільнення із займаної посади за власним бажанням з 22 січня 2015 року (а. с. 39, 41).

22 січня 2015 року ОСОБА_3 було звільнено з роботи за наказом № 125-К від 22 січня 2015 року. В цей день позивачка на роботі була відсутня (а. с. 40).

Оскільки в день звільнення позивачки на роботі не було, - 30 січня 2015 року відповідач, за її письмовою згодою, викладеною у відповідній заяві (а. с. 36), надіслав їй трудову книжку по пошті, яка одержана нею не була у зв'язку із закінченням терміну зберігання поштової кореспонденції (а. с. 32-35).

27 березня 2015 року позивачка надіслала відповідачу листа, в якому вказувала, зокрема, на неотримання трудової книжки і одночасно заявляла вимогу про її надіслання (а. с. 6).

10 квітня 2015 року позивачці повторно надіслано трудову книжку, яку вона отримала 16 квітня 2015 року (а. с. 29-31).

Відповідно ж до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58 (далі - Інструкція) якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Частиною 5 ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

З наведеного слідує, що відповідач усупереч зазначеним вище вимогам закону несвоєчасно надіслав позивачці трудову книжку, затримавши її з 23 по 30 січня 2015 року.

За таких умов, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач всупереч зазначених вище положень несвоєчасно надіслав позивачці трудову книжку, чим порушив її трудові права.

Суд же, визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, безпідставно виходив з того, що кінцевим терміном періоду затримки у видачі трудової книжки є 10 квітня 2015 року - день повторного надіслання трудової книжки, оскільки надіслання трудової книжки рекомендованим поштовим відправленням від 30 січня 2015 року трудової книжки позивачці є належним способом виконанням відповідачем згідно з абзацом 2 п. 4.2 Інструкції. Виконання цього обов'язку з моментом фактичного отримання позивачем трудової книжки не пов'язане.

Звідси, виходячи з середньоденного заробітку позивачки у розмірі 183 грн. 47 коп. (7889 грн. 11 коп. : 43 робочі дні) (а. с. 14), обрахованого на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, та періоду затримки у видачі трудової книжки - з 23 по 30 січня 2015 року - то середній заробіток позивачки за весь час вимушеного прогулу становить 1467 грн. 76 коп. (183 грн. 47 коп. Х 8 днів).

Таким чином, оскаржене рішення суду на підставі п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні, шляхом зменшення присудженої позивачці суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із затримкою видачі трудової книжки з 10090,85 грн. 26 коп. до 1467 грн. 76 коп.

У зв'язку з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає також зміні і проведений судом першої інстанції розподіл судових витрат.

Так, з відповідача на користь держави необхідно стягнути 33 грн. 59 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та з позивачки на його користь 262 грн. 33 коп. на часткову компенсацію сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 листопада 2015 року в даній справі змінити.

Розмір присудженої ОСОБА_3 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затримкою видачі трудової книжки зменшити з 10641 грн. 26 коп. до 1467 грн. 76 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» на користь держави 33 грн. 59 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та з ОСОБА_3 на користь Дочірнього підприємства «ЛПП Україна» Акціонерного товариства «ЛПП» 262 грн. 33 коп. на часткову компенсацію сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -