Справа № 505/5630/15-ц
Провадження № 2/505/252/2016
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П при секретарі Марченко Н. Б.,

та адвоката (ів)

представника громадськості

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ЧАПАЄВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ

про визнання права власності на майновий пай та земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, вказавши, що вона тривалий час працювала в КСП «Мир» с. Чапаєво Котовського району Одеської області, яке було ліквідовано, а майно, яке належало підприємству, було передано підприємству-користувачу ТОВ АФ «Едем».

20 червня 2001 року Чапаєвською сільською радою на ім'я позивачки було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 про право на майновий пай на суму 7671 грн.

На початку 2006 року, майно колишнього КСП громадяни почали розпродувати, а позивачка, маючи наміри самостійно господарювати, в квітні 2006 року звернувся до зборів уповноважених від співвласників майна спілки ТОВ АФ «Едем» про виділення їй майна в натурі на суму вартості її сертифіката.

27 квітня 2006 року відбулись збори уповноважених від співвласників майна спілки ТОВ АФ «Едем». і позивачці виділено приміщення кормоцеху, яке було введена в експлуатацію в 1965.

27 квітня 2006 року вищевказане майно було передано, відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна. Після передачі, ОСОБА_1 зверталася до Чапаєвської сільської ради щодо оформлення права власності на виділене їй майно, відповідно до законодавства України. Проте відповідач, належним чином свої зобов'язання щодо визнання права власності на майно не виконує, у зв'язку з цим позивач звернулась до суду з позовом визнати за нею право власності на будівлю кормоцеху та на земельну ділянку на якій вона знаходиться.

До початку розгляду справи позивачка позовні вимоги змінила та просила визнати за нею право власності лише на будівлю кормоцеху.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, змінені позовні вимоги підтримала та підтвердила викладені у позові обставини. Додатково зазначила, що неодноразово зверталася до сільської ради з питанням оформлення права власності на виділене їй майно, однак сільський голова повідомив її, що така реєстрація проведена бути не може, оскільки сільська рада втратила повноваження по оформленню права власності на нерухоме майно. Реєстраційна служба Котовського міжрайонного управління юстиції реєструє право власності виключно на підставі певного переліку документів, однак при виділенні їй вказаного майна їй таких документів, які вимагає реєстраційна служба не надано.

Вдповідач - Чапаєвська сільська рада, в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи без участі представника до суду не надходило.

Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником частки пайового фонду майна ТОВ АФ «Едем» с. Чапаєво Котовського району Одеської області на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1, виданого 20 червня 2001 року Чапаєвсбкою сільською радою Котовського району, де частка складає 7671 гривень та згідно заяви та рішення зборів пайовиків від 11.12.2003 року була зменшена до 7471 гривень.

Згідно витягу з протоколу № 7 загальних зборів пайовиків майна ТОВ АФ «Едем» від 27 квітня 2006 року, де розглядалося питання про розпаювання майна в натурі, було вирішено виділити майна на суму 4579 грн. та передати майно ОСОБА_1 по акту приймання-передачі.

Згідно даного акту приймання-передачі майна від 27 квітня 2006 року, позивачці ОСОБА_1 передано будівлю кормоцеху, якій присвоєно адресу АДРЕСА_1.

На вказаний обєкт виготовлено технічний паспорт.

Згідно технічного паспорту:

- на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 кормоцех 1965 року побудови, загальною площею 122,6 м.кв., позначену літерою - «А, А1».

Як слідує з Інформаційного листа Державної реєстраційної служби від 06 червня 2014 року № 9299/05-15-14 «Щодо порядку оформлення прав власності на майно, виділене в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі документів, що посвідчують виникнення чи перехід речових прав на конкретний обєкт нерухомості, одним із яких є свідоцтво про право власності на нерухоме майно (пункт 36 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868).

Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних господарських підприємств був врегульований наказом Міністерства аграрної політики від 14 березня 2001 року № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», зареєстрованим в Міністерстві юстиції від 04 квітня 2001 року за №306/5496 (далі Наказ), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції 25 квітня 2013 року за № 673/23205.

Вказаним Порядком передбачалося, що виділення майнових паїв в індивідуальну власність, проводилося підприємством користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі.

При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство-правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Вказане свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна були підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Вказаний Наказ втратив чинність та на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого сільськогосподарського підприємства майна.

Зі статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-1V «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Так, у рішенні від 30 листопада 2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, є підстави для задоволення даного позову в повному обсязі.

Судові витрати суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 62, 88, 182, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 328, 392 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності на нежитлову будівлю по АДРЕСА_1 кормоцех 1965 року побудови, позначений літерою - «А, А1», прибудова - «а», вимощення - І.

Заочне рішення може бути переглянуте Котовським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.П. Драгомерецька