_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6863/14-ц
Провадження № 6/520/72/16
УХВАЛА

про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон

29.01.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, суд, -

ВСТАНОВИВ :

26.01.2016 року Київський ВДВС ОМУЮ звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання щодо заборони виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ТТ 120421, виданий Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві 26.05.2012 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з вилученням паспортного документа та зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи боржнику. При цьому заявник посилається на те, що станом на 23.12.2015 року боржником не виконане рішення суду.

До судового засідання представник Київського ВДВС ОМУЮ не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали справи за поданням Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та матеріали справи № 520/6863/14-ц, приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Київському відділі ДВС ОМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 520/6863/14-ц про стягнення грошової суми з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 292 666,70 грн. та 2926,68 грн. /а.с. 3, 5/.

Постановами ВП № 46252516 та ВП № 46251552 від 26.01.2015 року виконавче провадження з примусового виконання вищевказаних виконавчих листів відкрито /а.с. 4,6/. Копія вказаних постанов була направлена боржнику, та 15.04.2015 року представник боржника ОСОБА_3 отримала їх копії, про що свідчить особистий підпис представника /а.с. 7-9/.

25.12.2015 року постановою державного виконавця накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 та оголошено заборону на відчуження всього майна, що йому належить /а.с. 17/.

В поданні державний виконавець посилається на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно з положеннями даної статті громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

На підтвердження заявлених вимог державним виконавцем надано відповідь ДПС України № НОМЕР_2 від 14.02.2015 року стосовно відсутності рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах /а.с. 15/, відповідь Пенсійного фонду України № НОМЕР_3 від 21.01.2016 року, що боржник пенсію не отримує /а.с. 15/, лист в.о. директора ТОВ «Промтоварний ринок», яким повідомлено, що боржник у договірних відносинах із товариством не знаходиться, та дані про здійснення ним підприємницької діяльності на території ринку відсутні /а.с. 12/, довідку В-10 про відсутність зареєстрованих транспортних засобів за боржником /а.с. 16/.

Судом встановлено, що державним виконавцем неодноразово, а саме 23.06.2015 року /а.с. 18/, 07.08.2015 року /а.с. 23/, 31.07.2015 року /а.с. 24/, 06.10.2015 року /а.с. 25/ на адресу боржника направлялися письмові вимоги та листи, а також було здійснено виходи за місцем проживання боржника, про що складені відповідні акти /а.с. 19-22/.

Крім того, суд враховує, що 01.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про привід боржника.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем вчинено достатньо дій в межах виконавчого провадження, та боржнику достеменно відомо про відкрите виконавче провадження щодо нього, так як представник боржника був на прийомі державного виконавця, однак рішення суду станом на 23.12.2015 року не виконано.

З урахуванням викладеного, та враховуючи, що забезпечення виконання рішення суду застосується як гарантія задоволення законних вимог стягувача, з метою упередження наміру щодо навмисного ухилення від виконання рішення суду саме шляхом виїзду за кордон, суд приходить до висновку, подання державного виконавця підлягає задоволенню, так як обґрунтоване та доведене.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВСУ «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», суд, -

УХВАЛИВ :

Подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ТТ 120421, виданий Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві 26.05.2012 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з вилученням паспортного документа.

Зобовязати відділ ВПМР УМВС України в Одеській області не видавати виїзні документи на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ТТ 120421, виданий Святошинським РУ ГУ МВС України в м. Києві 26.05.2012 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені законодавством.

Суддя Васильків О. В.