Провадження № 2/235/167/16
Єдиний унікальний № 235/9818/15-ц
26 січня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Стоілової Т.В.
при секретарі Мінаковій О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини,-
23.11.2015р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на в'їзд та виїзд з України неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном на 3 роки без згоди(дозволу) та супроводу батька (а.с.3-4).
02.12.2015р. позивачка ОСОБА_1, надала суду уточнену позовну заяву(а.с.23-24), в якій просить дозволити виїзд та в'їзд на тимчасову окуповану територію України її неповнолітній донці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на три роки, визнавши відмову відповідача в наданні такого дозволу безпідставною.
В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 13 листопада 2012 року згідно рішення Кіровського районного суду м. Донецька. Від шлюбу з відповідачем вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу донька постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні.
На цей час вона разом з донькою проживає на тимчасово непідконтрольній Україні території м.Донецька. Її батьки мешкають у м.Дружківка Донецької області, що є територією підконтрольній Україні. Її батьки є престарілими особами, потребують стороннього догляду. Батько переніс інсульт. Вона не може виїхати до місця їх проживання тому, що на виїзд неповнолітньої доньки повинна бути згода колишнього чоловіка. Вона зверталася до відповідача з проханням дати згоду на виїзд дитини з зони антитерористичної операції до її близьких родичів на територію м.Дружківка Донецької області, але він відмовив в цьому.
Враховуючи викладене, вона просить суд надати їй дозвіл на виїзд та в'їзд на тимчасову окуповану територію України її неповнолітній донці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на три роки, визнавши відмову відповідача в наданні такого дозволу безпідставною.
Позивачка ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій просила задовольнити її вимоги.(а.с.39)
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи шляхом телефонограми, своїх заперечень чи пояснень проти позову не надав.(а.с.45).
Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідив матеріали справи в їх сукупності та вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1. та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2004р. Рішенням Кіровського районного суду м.Донецька від 13.11.2012р. шлюб між сторонами було розірвано.(а.с.16)
Від цього шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,яка проживає з позивачкою ОСОБА_1 за її місцем реєстрації: АДРЕСА_1(а.с.9-15).
Судом встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_1. - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровані та мешкають в м.Дружківка Донецької області, (а.с.26-28).
Із позовної заяви вбачається, що позивачка просить суд дати дозвіл на виїзд її дитини з тимчасово окупованої території до м. Дружківка, де мешкають батьки позивачки у зв»язку з тим, що ті потребують сторонньої допомоги, разом з тим доказів необхідності такої допомоги позивачка суду не надала, як не надала доказів того, що відповідач чинить перешкоди їй в поїздках до її батьків.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків(усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років має право на вільний самостійний виїзд за межі України.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21.01.1994 року №3857-ХІІ,постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року №231 (із змінами).
Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16 річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року №231 (із змінами) визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: коли другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджує запис про батька у свідоцтві про народження дитини, і він відсутній у пункті пропуску; коли у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким прямує громадянин, який не досяг 16 річного віку,або проїзному документі є відповідний запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік в дипломатичному представництві України за кордоном; у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків, рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків, рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім, рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої ВДВС із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (під час виїзду за кордон у супроводі одинокої матері).
Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо тимчасового виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Крім того, необхідність тимчасового виїзду дитини за межі України має бути підтверджена необхідними доказами(довідками про стан здоров'я дитини та необхідність лікування за межами України, проїзними квитками та ін.)
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.
Так, позивачкою ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів, які б підтверджували відмову батька дитини відповідача по справі ОСОБА_2 надати згоду у встановленому законом порядку на виїзд дитини за межі тимчасово окупованої території м.Донецька, що свідчить про те, що підстави для надання суду дозволу на виїзд дитини з тимчасово окупованої території м.Донецька відсутні.
Крім того, позивачка просить суд надати їй дозвіл на виїзд та в'їзд її неповнолітній донці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на три рокина тимчасову окуповану територію України, тобто до 16 років. Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон до досягнення нею шістнадцятирічного віку та без згоди одного із батьків, суперечить вищевказаним нормам матеріального права, змісту положень ст.ст. 141, 157 СК України, які визначають рівність прав і обов'язків батьків відносно виховання дитини.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на виїзд та в'їзд на тимчасову окуповану територію України її неповнолітній донці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строком на три роки, тобто до досягнення дитиною 16 років,без згоди(дозволу) та супроводу батька, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.141, 142, 152 п.1 Сімейного Кодексу України, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995р., ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» ст.ст. 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд-
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд та в'їзд на тимчасово окуповану територію України неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,терміном на 3 роки без згоди(дозволу) та супроводу батька.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя.