Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

11 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві, в залі суду № 3 справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 12.01.2012 року між ПАТ «Платинум банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 594/2915ВСL3 на суму 5433,90 грн., строком до 12 січня 2015 року. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за вказаним кредитним договором. Так, ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, що був укладений з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 3 від 15.10.2012 року, що був укладений з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги за даним кредитним договором на підставі договору факторингу № 20120926-Г від 26.09.2012 року, що був укладений з ПАТ «Платинум банк». Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3564,60 грн.. Відповідач порушив умови кредитного договору, і тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивача, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, а також просив суд стягнути з відповідача на користь позивача додаткові судові витрати, повязані з викликом відповідача до суду.

Відповідач про день, час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність на адресу суду не надходило, і тому суд, на підставі ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином.

Судом встановлено, що 12.01.2012 року між ПАТ «Платинум банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 594/2915ВСL3 на суму 5433,90 грн., строком на 36 місяців, до 12 січня 2015 року,з щомісячним поверненням згідно графіку платежів, встановленого додатком № 1 до договору. В подальшому первинним кредитором було відступлено право вимоги за зазначеним кредитним договором. Судом встановлено, що ТОВ «Кредекс Фінанс» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, який було укладено з ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів». ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 3 від 15.10.2012 року, який було укладено з ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» набуло право вимоги за даним кредитним договором на підставі договору факторингу № 20120926-Г від 26.09.2012 року, який було укладено з ПАТ «Платинум банк». Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 1/15-ФКю від 08.05.2015 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3564,60 грн.. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконав, в зв»язку з чим виникла вказана заборгованість.

Відповідно до п.п. 1 кредитного договору, за даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування з цільовим використанням: на поточні потреби, а позичальник зобов»язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії за надання та обслуговування кредиту, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов»язання за даним договором в повному обсязі.

Відповідно до п. п. 1.2 кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: а) сума кредиту 5433,90 грн.; б) строк кредитування 36 місяців; в) процентна ставка за користування кредитом 28,000% річних; г) комісія за надання кредиту 0,00 грн.; д) комісія за обслуговування кредиту 152,00 грн.; е) цільове призначення поточні потреби; ж) дата повернення кредиту 12.01.2015 року.

Відповідно до п.п. 4.2 кредитного договору, у разі прострочення сплати процентів за користування кредитом та/або частини суми кредиту, позичальник зобов»язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,3 % від простроченої суми нарахованих процентів та/або комісії за обслуговування кредиту, та/або від несплаченої частини суми кредиту за кожний день прострочення.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦПК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст. 1078 ЦПК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.

Відповідно до ст. 1080 ЦПК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов'язань або відповідальності перед боржником у зв'язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Відповідно до ст. 1084 ЦПК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Відповідач, допустив утворення заборгованості за кредитним договором, в розмірі 3564,60 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2662,30 грн.; заборгованості за відсотками в розмірі 639,00 грн.; заборгованості за комісією з обслуговування кредитом 0,00 грн.; пені за порушення графіку погашення заборгованості в розмірі 263,30 грн.. Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає за можливе позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором.

Вищевказане підтверджується матеріалами справи.

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., та 420 грн. 00 коп. додаткових судових витрат, і тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказані судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 526, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077, 178, 1080, 1084 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 213-215, 224, 225, 228, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» заборгованість за кредитним договором № 594/2915ВСL3 від 12 січня 2012 року в сумі 3564 гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс фінанс» судові витрати в сумі 663 гривні 60 копійок.

Рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя ОСОБА_2