У Х В А Л А

08.02.2016 Справа №607/1084/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання консультаційних послуг від 29 квітня 2014 року у розмірі 4235,57 доларів США.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Зазначена позовна заява не відповідала вказаним вимогам, оскільки:

Відповідно до п.п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру, ставки судового збору встановлюються в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів, ціна позову визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Однак при пред'явленні зазначеного позову позивачем судовий збір було не сплачено.

Крім цього, до позовної заяви не було додано її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України.

З цих підстав ухвалою судді від 04 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишено без руху і надано позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном п"ять днів із дня отримання копії ухвали.

05 лютого 2016 року на виконання зазначеної ухвали суду позивачем додано до позовної заяви її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1840 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

В ухвалі судді від 04 лютого 2016 року позивача зобовязано сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, з урахуванням ціни позову та викладених вище вимог закону щодо визначення розміру судового збору, за місцем розгляду справи, а саме на чітко зазначений розрахунковий рахунок: 0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012 призначення платежу судовий збір, код 02886692, пункт 1.1.

Однак, як слідує з квитанції №15 від 05 жовтня 2015 року, позивачем сплачено кошти в розмір 1840 гривень, призначення платежу судовий збір, на відмінний рахунок, що зазначений в ухвалі судді від 04 лютого 2016 року, не за місцем розгляду справи.

Таким чином позивач усунув недоліки позовної заяви неналежним чином, хоч ніякі обставини не могли перешкоджати йому виправити недоліки належним чином, оскільки в ухвалі судді чітко зазначено рахунок, на який необхідно було сплачувати судовий збір.

Тобто позовна заява й після часткового усунення позивачем недоліків не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України щодо сплати судового збору.

Беручи до уваги, що недоліки, про необхідність усунення яких зазначено в ухвалі судді від 04 лютого 2016 рокупро залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, належним чином не виправлені, позовна заява відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з правом його повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ч. ч. 2, 4, 5 ст. 121, ст. 210, п. 3 ч. 1 ст. 293, ч. 2 ст. 294, ст. 296 ЦПК У країни,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя