Справа № 567/551/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Черних О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно звернувся ОСОБА_1

Свою заяву мотивує тим, що його матері ОСОБА_2, належав садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Містечко, 46, який був побудований у 1989 році та відносився до типу суспільної групи - робітничий двір. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0, 08 га., призначеній для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Межиріцької сільської ради № 26 від 03 липня 1997 року.

07 листопада 2004 року ОСОБА_2, померла і на день своєї смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповітів за життя не залишала. У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька є він, її син - ОСОБА_1 Інших спадкоємців за законом після смерті матері немає.

Вказуючи, що ОСОБА_2 не було виготовлено технічного паспорта та свідоцтва про право власності на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та не було зареєстровано в Рівненському обласному бюро технічної інвентаризації за собою право власності на дане будинковолодіння, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належний батькові садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Містечко, 46, державним нотаріусом йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане будинковолодіння та державної реєстрації права власності за спадкодавцем, та оскільки Межиріцькою сільською радою у йому було відмовлено на тій підставі, що у відповідності до чинного законодавства свідоцтва про право власності на померлих не видаються та розяснено, що в даному випадку має місце цивільно-правовий спір, просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 07 листопада 2004 року, право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Містечко, 46.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, подали заяву, якій вказали, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять справу розглядати без їх участі, а позов задовольнити.

Представник Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву, у якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про права власності на нерухоме майно доведений і підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про народження серії V-УР №0803953, ОСОБА_1, народився 18.02.1964 року, його батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.10)

З копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ №188764 встановлено, що

ОСОБА_2 померла 07.11.2004 року. (а.с.11)

Відповідно до довідки Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 518 від 16.02.2016 року, на день своєї смерті ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.12)

Згідно довідки Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області № 323 від 24.02.2016 року, будинок №46, що в с. Межиріч Острозького району Рівненської області відноситься до робітничого двору головою якого була ОСОБА_2 (а.с.13)

24 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Межиріцької сільської ради Острозького району, як органу, уповноваженого здійснювати облік нерухомого майна, з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок, що належав покійній матері - ОСОБА_2 (а.с.14)

24 лютого 2016 року Межиріцькою сільською радою у ОСОБА_1 було відмовлено на тій підставі, що у відповідності до чинного законодавства свідоцтва про право власності на померлих не видаються та розяснено, що в даному випадку має місце цивільно-правовий спір, для вирішення якого йому необхідно звернутись до суду. (а.с.15)

Згідно технічного паспорта від 10.02.2016 року та повідомлення Рівненського ОБТІ №1040 від 10.02.2016 року, садибний житловий будинок 1989 року забудови, всього загальною площею 80,8 кв.м., житловою площею 59,3 кв.м., допоміжною площею 21,5 кв.м. Станом на 10.02.2016 року вартість будинку становить 140927 грн. (а.с.16-18,19)

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,08 га., призначеній для ведення особистого підсобного господарства, яка була передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення виконавчого комітету Межиріцької сільської ради № 26 від 03 липня 1997 року. (а.с.20,21)

Згідно довідки виданої Острозькою РДНК Рівненської області № 399/0-16 від 24.05.2016 року, після смерті ОСОБА_2 заведено спадкову справу № 105/2016. Спадкоємцем за законом є ОСОБА_1, син спадкодавця. Відомості про інших спадкоємців в Острозькій ДНК відсутні. (а.с.22)

Згідно із постановою державного нотаріуса Острозької РДНК №447/02-31 від 04.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в с. Межиріч, вул. Містечко, 46, Острозького району Рівненської області. (а.с.23)

Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача.

У відповідності до ч. 4 cт. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У відповідності до ч. 1 cт. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття справа власності не встановлена судом.

Як визначено в Інформаційному листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року, відповідно до ч. 3 cт. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 cт. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачою свідоцтва про право на спадщину.

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК У PCP 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню негосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у негосподарські книги місцевих Рад.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

У відповідності до cт. 392 ЦК України, власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно cт. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до cт. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника. Враховуючи, що згідно норм ст.1258, 1261 ЦК України позивач прийняв спадщину за законом, після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 07 листопада 2004 року, тому за ним слід визнати право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Містечко, 46.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 25 п. 4, 328, 346 ч.1 п. 11, 1216, 1217, 1218, ч.2 ст.1223, 1233, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, як спадкоємцем за законом, після смерті матері - ОСОБА_2, померлої 07 листопада 2004 року, право власності на садибний житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований в с. Межиріч Острозького району Рівненської області по вул. Містечко, 46.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_5