Провадження № 2/760/8918/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
02 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі : головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-
Позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ понесені витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 2938,67 грн. та судові витрати в розмірі 1218,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 09 листопада 2012 року, близько 17 години 10 хвилин на вул. Слобідській у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2.
В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» згідно Полісу № АВ/1087349, строк дії якого з 05.08.2012 року до 04.08.2013 року.
Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2013 року, винним у скоєнні ДТП, що сталася 09.11.2012 року, було визнано ОСОБА_1 та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Розмір завданих збитків згідно Звіту № 108 від 21.11.2012 року, складеного спеціалістом ФОП ОСОБА_3, становить 2938,67 грн. з урахуванням ПДВ.
12.11.2012 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 12.03.2013 року з метою отримання відшкодування, потерпіла звернулася до МТСБУ.
Позивач зазначає, що МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок СТО ТОВ «ВВ Автогруп» в розмірі 2938,67 грн.
З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу розмір виплаченого страхового відшкодування.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09 листопада 2012 року, о 17 годині 10 хвилин на вул. Слобідській у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.14).
В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» згідно Полісу № АВ/1087349, строк дії якого з 05.08.2012 року до 04.08.2013 року (а.с.15).
Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2013 року, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні ДТП, що сталася 09.11.2012 року та піддано до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дана постанова набрала законно сили 11.02.2013 року (а.с.14).
Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення" (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише тими доказами, які одержані у визначеному законом порядку і перевірені в тому судовому засіданні, в якому постановлюється рішення.
Згідно з положеннями ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина ОСОБА_1 встановлена та в порядку ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягає.
Встановлено, що на дату скоєння ДТП водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
В результаті зазначеної ДТП з вини відповідача був пошкоджений автомобіль марки «Опель» д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2 (а.с.13).
Розмір завданих збитків, згідно Звіту № 108 від 21.11.2012 року, складеного спеціалістом ФОП ОСОБА_3 становить 2938,67 грн. з урахуванням ПДВ. Дата оцінки 20.11.2012 року (а.с.16-19).
Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого були відшкодовані збитки завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано.
Судом встановлено, що 12.11.2012 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а 12.03.2013 року, з метою отримання відшкодування, звернулась до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с.10-11).
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 2938,67 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, позов МТСБУ підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 1167, 1191 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 3,4, 10,11, 57-60, 61, 84, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України матеріальної шкоди в розмірі 2938,67 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 1218,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення або протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: