Провадження № 2/344/1927/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

05 лютого 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря - Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діверсіті Сервіс Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання консультаційних послуг, -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2015 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Діверсіті Сервіс Центр» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання консультаційних послуг. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за договором про надання консультаційних послуг № 14 від 14 квітня 2014 року відповідач ОСОБА_2, як клієнт, отримав консультаційні послуги, надані Консультантом, з питань отримання імміграційної візи від Посольства США. Доказом належного виконання позивачем умов зазначеного договору є підписані сторонами акт № 1 про виконання робіт (наданих послуг) від 03 липня 2014 року, акт № 2 про виконання робіт від 01 серпня 2014 року та додаток до договору № 1-2 від 04 серпня 2014 року (додатки), згідно з яким відповідач підтвердив, що усі консультації отримав у повному обсязі і що сума договору його повністю влаштовує та буде оплачена у вказані в договорі терміни. Відповідач 27 серпня 2014 року отримав імміграційну візу від Посольства США. Позивачем договірні зобов'язання були виконані належним чином відповідно до умов договору, а відповідач своїх зобов'язань перед позивачем не виконав, заборгованості не погасив, не відреагував належним чином на надіслані листи-претензії та здійснив лише часткову оплату за надані йому консультаційні послуги позивачем у сумі 35 700,00 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за договором на загальну суму 71 400,00 грн., що складається з заборгованості у сумі 35 700,00 грн., штрафу у сумі 35 700,00 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 218,00 грн.

У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» № 9 (5629) від 16 січня 2016 року. Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було ним подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

14 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діверсіті Сервіс Центр», Консультантом, та ОСОБА_2, Клієнтом, був укладений договір № 14 про надання консультаційних послуг, відповідно до умов якого Клієнт отримує, а Консультант на договірній основі зобов'язується сприяти отриманню Клієнтом імміграційної візи від Посольства США шляхом здійснення консультування.

Пунктом 6. 2 договору сторони визначили, що Клієнт зобов'язується сплатити повну вартість договору в сумі 83 300,00 грн., еквівалентом є сума в іноземній валюті, що становить 7 000,00 доларів США.

Згідно п.п. 6.2.1, 6.2.2 договору, Клієнт ОСОБА_2 зобов'язався сплатити 42 % від загальної суми договору, а саме: 34 986,00 грн., еквівалентом є сума в іноземній валюті, що становить 2 940,00 доларів США, не пізніше 01 листопада 2014 року та 58 % від загальної суми договору, а саме: 48 314,00 грн., еквівалентом є сума в іноземній валюті, що становить 4 060,00 доларів США, не пізніше 01 квітня 2015 року (а.с. 6-10).

08 липня 2014 року сторони уклали додаток № 1 до договору про надання консультаційних послуг № 14 від 14 квітня 2014 року, згідно якого внесено зміни у розділ 6 договору.

Відповідно до умов даного додатку, ОСОБА_2 зобов'язався оплатити 100 % від загальної суми договору, а саме: 71 400,00 грн., еквівалентом є сума в іноземній валюті, що становить 6 000,00 доларів США, не пізніше 02 грудня 2014 року (а.с. 15-17).

Відповідач підтвердив, що усі консультації за договором отримав у повному обсязі, про що свідчить підписаний сторонами акт № 1 про виконання робіт (наданих послуг) від 03 липня 2014 року, акт про виконання робіт № 2 від 01 серпня 2014 року та додаток № 1-2 від 04 серпня 2014 року (а.с. 11-14, 18).

Відповідач ОСОБА_2 27 серпня 2014 року отримав імміграційну візу від Посольства США (а.с. 24).

З листів-претензій від 03 квітня 2015 року вбачається, що позивач звернувся з проханням до відповідача виконати повністю умови договору, оплативши 47 600,00 грн. (еквівалент 4 000 доларів США) та суму штрафу за відмову від виконання своїх зобов'язань, згідно п. 8.3 договору, у розмірі 50 % від загальної суми договору, а саме: 41 650,00 грн. (еквівалент 3 500 доларів США), усього 89 250,00 грн. (еквівалент 7 500 доларів США), в термін до 16.04.2015 року (а.с. 19-22).

Проте відповідач не відреагував на надіслані позивачем листи-претензії і прострочив виконання грошового зобов'язання, чим порушив взяті на себе договірні зобов'язання.

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

П. 2.8 договору № 14 про надання консультаційних послуг від 14 квітня 2014 року встановлює, що Консультант має право вимагати від Клієнта виконання умов договору в повному обсязі, в тому числі в частині своєчасної оплати послуг Консультанта в порядку та у терміни встановлені в розділі «Порядок і терміни проведення розрахунків даного договору».

Згідно п. 3.7 договору, Клієнт зобов'язується своєчасно оплатити послуги Консультанта в порядку та у терміни встановлені в розділі «Порядок і терміни проведення розрахунків» даного договору (а.с. 7).

Відповідно до п. 6.3 договору, за несвоєчасну оплату за надані консультаційні послуги, згідно з даним договором, клієнт сплачує консультанту штрафні санкції у вигляді штрафу, який становить 50 % від загальної суми визначеної п.п. 6.2.п.6 договору.

П. 7.1 укладеного між сторонами договору передбачає, що договір діє до повного виконання взятих на себе зобов'язань, що випливають із змісту даного договору.

Згідно п. 8.2 договору, у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором Сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (а.с. 8).

П. 8.3. договору передбачає, що за необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов'язань винна Сторона сплачує другій стороні штраф у розмірі 50 % від загальної суми визначеної в п.п.6.2.п.6 цього Договору (а.с. 9).

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 неналежним чином виконував зобов'язання за укладеним договором № 14 про надання консультаційних послуг від 14 квітня 2014 року, що спричинило його істотне порушення, тому розмір заборгованості, визначений позивачем на загальну суму 71 400,00 грн., що складається з заборгованості у сумі 35 700,00 грн., штрафу у сумі 35 700,00 грн., є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218,00 грн. (а.с. 1) підлягають стягненню у повному обсязі з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 546, 610, 611, 612, 629 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 88, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діверсіті Сервіс Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання консультаційних послуг задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діверсіті Сервіс Центр» заборгованість за договором № 14 про надання консультаційних послуг від 14 квітня 2014 року на загальну суму 71 400,00 грн. (сімдесят одна тисяча чотириста грн. 00 коп.), що складається з заборгованості у сумі 35 700,00 грн. (тридцять п'ять тисяч сімсот грн. 00 коп.), штрафу у сумі 35 700,00 грн. (тридцять п'ять тисяч сімсот грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діверсіті Сервіс Центр» судовий збір у сумі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Мелещенко Л.В.