Справа № 152/1095/13-ц
У Х В А Л А

01 лютого 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження,

у с т а н о в и в:

27 травня 2013 року Шаргородським районним судом Вінницької області видано судовий наказ у справі № 152/1095/13-ц про стягнення з ПрАТ «Шаргородський маслозавод» на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 1336,46 грн.

По примусовому виконанню вказаного судового наказу ВДВС Шаргородського РУЮ 4 липня 2013 року відкрито виконавче провадження (а.с. 29).

25 липня 2013 року виконавче провадження № 38691131 з примусового виконання судового наказу № 152/1095/13-ц, виданого Шаргородським районним судом відповідно до постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 прийнято до виконання виконавче провадження (а.с. 30).

25 липня 2013 року постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Паламарчука В.В. зазначене виконавче провадження № 38691131 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 35931132, яке перебуває на виконанні Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Вінницькій області (а.с. 31).

13 січня 2016 року представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження посилаючись на те, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 25 серпня 2015 року здійснена державна реєстрація припинення ПрАТ «Шаргородський маслозавод», запис № 8000222 (а.с. 33).

Правонаступником ПрАТ «Шаргородський маслозавод» є ТОВ «СУРІ» () (а.с. 34).

Судовий наказ Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 травня 2013 року на час розгляду заяви судом не виконано.

У судове засідання представник заявника не зявився, але від головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Паламарчука В.В. надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутності представника ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області, заяву підтримує у повному обсязі (а.с. 54, 55).

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином (а.с. 53).

Представник ПрАТ «Шаргородський маслозавод» у судове засідання не зявився. До суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана боржнику за адресою: м. Шаргород Вінницької області, вул. Леніна, 284 з відміткою про те, що адресат відмовився від одержання (а.с.46-51).

Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Представник ТОВ «СУРІ» у судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином (а.с. 44).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. При вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути заяву без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву представника ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області, перевіривши матеріали справи за заявою та матеріали цивільної справи № 152/1095/13-ц, вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іванов проти України», суд в черговий раз зазначив, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «ОСОБА_2 проти України» від 29.06.2004, рішення у справі «Ромашов проти України» від 21.07.2004, рішення у справі «Дубенко проти України» від 11.01.2005, рішення у справі «Козачек проти України» від 07.12.2006… Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України» від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Сторонами провадження, згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження», є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами 1, 2, 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, сторони виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, державний виконавець, а також особа, яка набула прав стягувача, можуть звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Факт правонаступництва ТОВ «СУРІ» від ПрАТ «Шаргородський маслозавод» підтверджується інформацією Мінюсту України про юридичну особу від 7 грудня 2015 року та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 19 листопада 2015 року (а.с. 32-37).

Отже, заявником надано суду належні та допустимі докази процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, з огляду на що заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони у виконавчому провадженні належить задовольнити.

Керуючись статтями 208-210, 378 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Замінити боржника Приватне акціонерне товариство «Шаргородський маслозавод» (вул. Леніна, 284, м. Шаргород, Вінницької області, ідентифікаційний код 00444576) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «СУРІ» (вул. Будівельників, 25 Б, офіс 14, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 00444576) у виконавчому провадженні, відкритому на підставі наказу Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 травня 2013 року у справі № 152/1095/13-ц про стягнення з ПрАТ «Шаргородський маслозавод» на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті заробітної плати в сумі 1336,46 грн.

Згідно зі статтями 293, 294, 296 ЦПК України на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Л.Строгий