Номер провадження: 22-ц/785/689/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Коноваленко Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства УкрСиббанк на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Укрсиббанк в особі відділення, товариства з обмеженою відповідальністю Кредекс Фінанси про зобов'язання вчинити певні дії і відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

12.09.2012 року, ОСОБА_2 звернувся із позовом про зобов'язання вчинити певні дії, а саме, зобов'язати публічне акціонерне товариство Укрсиббанк в особі відділення (далі-Банк): надати квитанції про сплату щомісячних платежів за період з лютого по грудень 2008 року та червень-серпень 2009 року; видати довідку про сплату кредитних коштів для надання в органи ДАЇ з метою перереєстрації; виключити транспортний засіб - предмет застави автомобіль НОМЕР_1 з реєстра заставленого майна; стягнути на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень.

Позов обгрунтовано тим, що 28.01.2008 року між позивачем і Банком укладено договір про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу, за умовами якого Банк надав позивачу кредит у сумі 115 000 гривень.

Посилаючись на те, що у період з січня 2008 року по червень 2011 року він сплатив Банку основну суму кредиту з процентами, а Банк безпідставно відмовив у видачі довідки про погашення кредита у повному обсязі, на неодноразові звернення Банк необгрунтовано відмовляв у видачі необхідної довідки для зняття транспортного засобу з реєстра заставленого майна, що привело до моральних страждань, позивач просив позов задовольнити.

Представник Банка не приймав участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю Кредекс Фінанси (далі-Товариство) позов не визнав.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року позов задоволено частково: зобов'язано Банк видати позивачу довідку про сплату кредитних коштів для надання в органи ДАІ з метою перереєстрації транспортного засобу і стягнуто з Банка на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень. Транспортний засіб-предмет застави-автомобіль виключено з реєстру заставленого майна. З Банка на користь позивача суд стягнув судові витрати у сумі 1 476 гривень.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року роз'яснено рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року (а.с.216 т.1). В апеляційній скарзі Банк просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, недоведеність вимог і ухвалення рішення суду на припущеннях позивача, а також на необгрунтованість стягнення моральної шкоди.

У засіданні колегії суддів: представник Банка скаргу підтримав; позивач скаргу не визнав; представник Товариства у судове засідання не з"явився.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у частині з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

Відповідно до ст. 309 ч.1 п. п. 3, 4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Позивач просив, зокрема: зобов'язати Банк видати довідку про сплату кредитних коштів та плати за кредит для надання в органи ДАІ для перереєстрації транспортного засобу; виключити транспортний засіб-предмет застави автомобіль Нісан з реєстра заставленого майна і стягнути моральну шкоду у сумі 30 000 гривень (а.с.1-3 т.1).

Між сторонами виникли правовідносини стосовно рішень, дій чи бездіяльності юридичної особи у зв"язку із виконанням зобов"язань, які регулюються ЦК України.

За змістом ст. ст. 526, 1049 ч.1, 1054 ЦК України, зобов'язаня має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем/ у строк та у порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

Встановлено, що 28.01.2008 року, між Банком і позивачем укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 115 000 гривень на строк до 28.01.2015 року зі сплатою 12,50% річних. За умовами цього договору /п.1.2.2 абз.2/, ОСОБА_2 зобов'язався повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2 065 гривень в день сплати ануїтетних платежів. Розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки згідно п.п.1.3.1, 5.2 договору (а.с.4-10 т.1).

Ануїтетний платіж це сума грошових коштів, що складається зі строкових процентів і строкової суми основного боргу і підлягає сплаті на умовах та у строк, встановлений Договором. День сплати ануїтетного платежу - 28 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж (терміни в Договорі, а.с.4 т.1).

У забезпечення виконання грошових зобов'язань у повному обсязі позичальника за договором про надання споживчого кредиту, ОСОБА_2, згідно договору поруки від 28.01.2008 року, передав у заставу Банка транспортний засіб автомобіль НОМЕР_2 (розділ 2 договору, а.с.5 т.1).

Протягом 2011-2012 років позивач звертався до Банка із заявами про своєчасне погашення ним заборгованості, про видачу довідки щодо погашення ним заборгованості за кредитним договором і виключення транспортного засобу з реєстра заставленого майна (а.с.39,41,43,44,46,47,50 т.1).

Банк розглядав заяви ОСОБА_2 і надавав йому відповіді про неможливість видати довідку із посиланням на наявність заборгованості по договору (а.с.45,48,51 т.1).

20.04.2012 року, між Банком і Товариством укладено Договір факторингу №05/12, відповідно до умов якого Банк відступив Товариству право вимоги за договором від 28.01.2008 року, який був укладений між Банком та ОСОБА_2, при цьому, на момент укладення договору факторингу ОСОБА_2 мав заборгованість перед Банком у сумі 46 330,33 гривень, з яких: 39 077, 47 гривень заборгованість за кредитом; 5 870,19 гривень заборгованість по процентам за період з 28.01.2008 року по 14.05.2012 року, крім того, нараховано 1 382,67 гривень штрафів за порушення умов платежів за кредитним договором (а.с.42 т.1).

24.05.2012 року Товариство повідомило ОСОБА_2 про наявність заборгованості і запропонувало йому врегулювати питання погашення заборгованості у добровільному порядку (а.с.40 т.1).

Позивач стверджує, що він достроково погасив кредит і надав з цього приводу свої розрахунки та копії квитанцій про внесеннря грошових коштів на погашення кредита (а.с.20-34,52,53 т.1).

Згідно зі ст. 60 ч.1 ЦІПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх своїх вимог.

Надані позивачем копії квитанцій не є беззаперечними доказами виконання договору у повному обсязі про повернення кредитних коштів, а є лише підтвердженням факту сплати позивачем певної суми коштів у певний проміжок часу і зарахування цих коштів на його рахунок в банківській установі.

Відповідно до п.1.6 Кредитного договору від 28.01.2008 року, сторони договору погодили наступну черговість погашення заборгованості позичальником ОСОБА_2: 1).прострочення комісії /якщо буде мати місце прострочення/; 2).строковї комісії; 3). прострочені проценти /якщо буде мати місце прострочення/, 4).строкові проценти, 5). прострочена сума основного боргу /якщо буде мати місце прострочення/; 6). строкова сума основного боргу; 7). штрафні санкції за кредитним договором (а.с.4 зворот т.1).

У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов'язань позичальника за договором з порушенням вказаної у п.1.6 договору черговості, Банк вправі самостійно перерозподіляти кошти, що надійшли у рахунок погашення таких грошових зобовязань, відповідно до викладеної у п.1.6 договору черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок (а.с.5 т.1, п.1.7 кредитного договору).

Позивач зобовязався повертати суму кредиту та сплачувати проценти 28 числа кожного місяця шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2 065 гривень у день сплати ануїтетних платежів (а.с.4,4 зворот т.1, п.1.2.2 кредитного договору).

Банк самостійно веде облік і здійснює розрахунок заборгованості позичальника відповідно до вимог НБУ та умов договору. У разі наявності суперечок між сторонами, у якості письмових доказів невиконання зобовязань позичальника, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан, первинні документи /платіжні доручення/, дані балансу, надані Банком (п.9.2 кредитного договору а.с.7 звотрот т.1).

Позивач надав суду копії квитанцій про погашення ним кредитної заборгованості за період з 28.01.2009 року по 24.06.2011 року. Разом з тим, суду не надано квитанції на підтвердження погашення кредитної заборгованості за період з 28.01.2008 року по 28.01.2009 року (а.с.20-34 т.1).

Станом на 14.05.2015 року /час укладення договору факторингу/, за даними Банка заборгованість позивача за кредитним договором становила 44 947,66 гривень, з яких: 39 077,47 заборгованість по кредиту і 5 870,19 гривень заборгованість по процентам, що підтверджується належним доказом Випискою по кредитному договору за період з 28.01.2008 року по 22.05.2012 року, рахунки №№ 2203 і 2208 (а.с.74-79 т.1).

Встановлено також, що у провадженні апеляційного суду Одеської області станом на 28.01.2016 року знаходиться на розгляді справа за позовом Товариства до ОСОБА_2М.і інших про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Беручи до уваги, що відсутні належні та допустимі докази дострокового погашення кредиту, Банк, відмовляючи позивачу у видачі довідки, діяв правомірно.

Зважаючи на те, що має місце спір про заборгованість по кредитному договору, вимоги позивача про видачу довідки і виключення транспортного засобу з реєстра заставленого майна є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

За змістом ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки позивач не довів неправомірних дій Банка, відсутні правові підстави для стягнення з Банка моральної шкоди. Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про задоволення позову у частині зобов'язання видати довідку, зняти з реєстрації транспортний засіб і про відшкодування моральної шкоди, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення.

Ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 06.04.2015 року про роз'яснення рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2014 року, у зв'язку зі скасування рішення суду першої інстанції, втрачає чинність (а.с.216 т.1).

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3, 4, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства УкрСиббанк задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2014 року у частині зобов'язання відділення №453 Акціонерного комерційного іноваційного банку УкрСиббанк видати ОСОБА_2 довідку про сплату кредитних коштів, виключення транспортного засобу з реєстра заставленого майна, стягнення моральної шкоди у сумі 30 000 гривень і судових витрат у сумі 1 476 гривень скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до публічного акціонерного товариства УкрСиббанк в особі відділення про зобов'язання видати довідку про сплату кредитних коштиів та плати за кредитним договором від 28.01.2008 року для надання в органі ДАІ з метою перереєстрації транспортного засобу, про виключення транспортного засобу предмета застави автомобіля НОМЕР_1 з реєстра заставленого майна і про відшкодування моральної шкоди у сумі 30 000 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_3

ОСОБА_4