Провадження № 2/470/33/16
Справа № 470/1214/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого: судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом ,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,49 га, розташовану в межах території Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. Він як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на що отримав листа про наявність у спадковій справі заповіту на користь ОСОБА_3, який за рішенням суду було визнано недійсним. При цьому в ухвалі апеляційного суду Миколаївської області було зазначено, що ОСОБА_3 (донька) подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом. Рішеннями суду іншим спадкоємцям першої черги за законом, а саме ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні недійсної відмови від прийняття спадщини, а ОСОБА_5 у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, але нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач по справі та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Оскільки позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідач та третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області померла ОСОБА_2, актовий запис про смерть № 7 (а.с.5).

Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,49 га розташовану в межах території Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, що належала покійній на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданого 05.02.2003 року на підставі розпорядження Березнегуватської райдержадміністрації від 09.12.2002 року № 539 (а.с.4).

З копії спадкової справи № 21 /2014 зареєстрованої у спадковому реєстрі № 55709941 убачається, що за життя, а саме 12 квітня 2013 року ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все майно та те, що належатиме їй на день смерті вона заповіла доньці ОСОБА_3. Вказаний заповіт рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 11.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19.03.2015 року, було визнано недійсним (а.с.7). Відповідно право на спадкування за законом одержали спадкоємці першої черги на загальних підставах. Однак рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області спадкоємцю першої черги за законом ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні недійсною відмови від прийняття спадщини, а ОСОБА_5 рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15.09.2015 року було відмовлено у наданні додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.9-12).

За ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

За матеріалами спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_2 слідує, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса крім позивача звернулася також донька покійної ОСОБА_3 (а.с.32), при цьому зазначення у заяві нотаріусу про прийняття нею спадщини за заповітом, не позбавляє її права на спадкування за законом, після визнання заповіту недійсним. Відповідно доводи позивача про те, що він є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 є помилковими.

Відповідно до положень узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику у справах про спадкування» належним відповідачем у спорах про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спадкоємці які прийняли спадщину, і лише у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради.

Як зазначалось вище, з матеріалів справи убачається, що спадкоємцем який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, крім позивача є ОСОБА_3, відповідно остання є належним відповідачем у вказаній справі, беручи до уваги те, що позивач не заявив клопотання про заміну неналежного відповідача, суд доходить висновку що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Нововолодимирівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. Ф. Орлова