справа №176/72/16-ц
провадження №2-о/176/24/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року

Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кучми В.В

при секретарі Яценко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

за участю учасників судового процесу: заявника ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду про встановлення факту належності йому атестату НОМЕР_1 Міського професійно-технічного училища №51 м. Новосибірська, який виданий 17 липня 1972 року, військового квитка, довідок про обчислення пенсії НОМЕР_2 від 13.08.2014 року, №465 від 13.08.2014 року, що були видані Держаним підприємством «СхідГЗК», обґрунтовуючи вимоги тим, що в цих правовстановлюючих документах помилково наведене його по батькові як «ОСОБА_1», тоді як за паспортом, його даними, які внесені в свідоцтві про народження, та в інших документах він на справді є «ОСОБА_1». Зазначені обставини утворюють перешкоди для можливості подальшого оформлення пенсії за віком.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги за заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючих документів підтримав в повному обсязі, на обґрунтування виклав обставини, аналогічні викладеним в заяві. Також пояснив, що коли виявив розбіжності в написанні по батькові в довідках про заробітну плату, то він після цього звертався до підприємства «СхідГЗК», але йому шляхом внесення відповідного запису виправили розбіжності в трудовій книжці, на внесенні виправлень до довідок він не наполягав.

До початку судового засідання від зацікавленої особи територіального управління Пенсійного фонду України в місті Жовти води Дніпропетровської області за підписом керівника надійшло повідомлення про розгляд справи без участі представника зацікавленої особи, проти вимог за заявою не заперечують.

Заслухав пояснення заявника, вивчив письмові пояснення зацікавленої особи, дослідив матеріали справи і надані в ній докази, суд приходить до висновку вважати подану заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає і вирішує справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, якщо при цьому законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як встановлено заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження про встановлення у зв»язку з розбіжностями в написанні по батькові належності йому документа про освіту атестата НОМЕР_1 Міського професійно-технічного училища №51 м. Новосибірська, виданого у 1972 році, тобто виданого закладом освіти, яке діяло за радянських часів в рамках державного утворення, яке припинило своє існування, обставини, які б вказували на правонаступництво іншим навчальним закладом, архівацію первинних документів в межах п'ятдесяти річної давності відсутні, і тому убачається що заявник обґрунтовано звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності цього правовстановлюючого документу.

У судовому засіданні фактично доведено, що згідно витягу з паспорту заявника серії НОМЕР_3, виданого Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 02.11.99 р, свідоцтва про народження його прізвище, ім'я, по батькові в написанні українською дійсно є «ОСОБА_1», в атестаті про навчання НОМЕР_1 Міського професійно-технічного училища №51 м. Новосибірська, виданого у 1972 році, наведені як «ОСОБА_1», при цьому дані про його ім»я та прізвище повністю збігаються в зазначених документах написанням, та написанням у частині дублювання російською мовою в паспорті, також збігаються місце народження заявника та місце його навчання згідно цього атестату про освіту в межах однієї і тієї адміністративно територіальної одиниці, за віком виходячи з дати народження і дати видачі атестату такий отримав у віці 18 років. Таким чином, оцінюючи у сукупності у порядку ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України усі обставини справі і надані докази, суд приходить до висновку вважати доведеним факт належності заявнику правовстановлюючого документа, а саме атестат НОМЕР_1 від 17 липня 1972 року Міського професійно-технічного училища №51 м. Новосибірська, який був виданий останньому, але на ім'я «ОСОБА_1».

Підтвердження зазначеного факту має значення для охорони прав та інтересів заявника і створює умови для здійснення ним майнових прав щодо оформлення пенсії за віком, у ході розгляду справи обставин, які б указували на виникнення спірних правовідносин про право, не виникло.

В частині встановлення належності заявнику військового квитка суд вважає за необхідне відмовити, оскільки згідно ч. 3 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

В судовому засіданні заявник підтвердив, що в поряду витребування і подання до територіального управління Пенсійного фонду документів для оформлення пенсії за віком він звертався до Державного підприємства «СхідГЗК» та за вих. НОМЕР_2, №465 від 13.08.2014 року він отримав довідки на своє ім'я про заробітну плату, що була визначена для нарахування його пенсії за періоди роботи на цьому підприємстві 1994-1995 років, 1988-1993 років, але при цьому в даній довідці помилково було вказано інше по батькові. Виявивши пізніше розбіжності він звертався до підприємства, але йому шляхом внесення відповідного запису виправили розбіжності в трудовій книжці, а щодо внесення виправлень до довідок чи видачі нових він не наполягав.

Відповідно до п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвредженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р №22-1, з наступними змінами, до заяви про призначення пенсії особі за віком серед інших подаються докуенти про стаж, у тому числі за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, довідка з бази даних реєстру застрахованих осіб, або за бажанням пенсіонера довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу, що набутий до 01.07.2000 року. Положеннями п. 2.10 цього Порядку встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або державними архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Такі довідки видаються на підставі пред'явлення первинних правовстановлюючих документів, тобто це свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія. Дані в довідці про заробітну плату на підприємстві, що нараховувалась та отримувалась працівником за певний період часу, надаються на підставі відповідних даних за трудовою книжкою працівника, за архівними даними обліку працівників по відділу кадрів, за даними бухгалтерського обліку.

Отримавши довідки, щодо яких заявник ОСОБА_1 просив встановити факт їх належності, з неправильною вказівкою його по батькові, останній до бухгалтерії підприємства за отриманням іншої довідки не звертвася, перешкод в цьому не мав, від Державного підприємства «СхідГЗК» відмови про неможливість видати запитувану довідку не отримував та дії в судовому порядку не оскаржував, повідомлень про неможливість з певних об»єктивних причин також не отримував.

Державне підприємство «СхідГЗК» на цей час не ліквідовано, продовжує функціонувати, здійснювати діяльність в господарчому кругообігу, виступає від свого імені як юридична особа та здійснює дієздатність.

За таких обставин, оскільки у судовому засіданні заявником є не доведена та не встановлена наявність будь-яких об'єктивних причини після отримання ним довідок НОМЕР_2, №465 від 13.08.2014 року про заробітну плату за певний період для обчислення пенсії щодо неможливості отримання фактичної довідки з відповідним анкетними даними особи від підприємства, то у зв'язку з відсутністю підстав для встановлення факту належності цих довідок у заяві про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в цій частині також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 256 ч. 6, 257, 259, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю с. Мохнатий Лог Краснозерського району Новосибірської області, належить атестат НОМЕР_1 Міського професійно-технічного училища №51 м. Новосибірська, який виданий 17 липня 1972 року «ОСОБА_1».

В іншій частині заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме в частині встановлення належності ОСОБА_1 військового квитка, довідок про обчислення пенсії НОМЕР_2 від 13.08.2014 року, №465 від 13.08.2014 року, що видані Держаним підприємством «СхідГЗК», відмовити.

Встановлення факту належності атестату необхідно заявнику для оформлення пенсії за віком.

Рішення може бути оскаржено учасниками процесу на протязі десяти днів з дня його проголошення, а учасниками процесу, які не приймали участь у справі, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводській міський суд.

Головуючий: