У Х В А Л А

іменем україни

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т.П., Попович О. В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна, набутого під час шлюбу та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, у якому з урахуванням уточнень просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, виділивши їй цю частину квартири в натурі, та визнати право власності на Ѕ частини автомобіля ЗАЗ Daewoo T 13110, д. н. з. НОМЕР_3, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, стягнути з відповідача на свою користь 78 500 грн вартості Ѕ частини автомобіля «HyundaiGetz», д. н. з. НОМЕР_4, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_2.

Посилалася на те, що вони з відповідачем добровільно не можуть дійти згоди щодо користування вказаним майном.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частини автомобіля ЗАЗ Daewoo T 13110, д. н. з. НОМЕР_3, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 41 тис. грн вартості Ѕ частини автомобіля «Hyundai Getz», д. н. з. НОМЕР_4, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_2.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 496 грн 42 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що спірне майно придбано у період шлюбу сторін, тому в силу вимог ст. ст. 60, 70, 71 СК України підлягає поділу відповідно до рівності часток кожного з подружжя.

Судами встановлено, що з 29 квітня 1970 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 липня 2011 року було розірвано.

У період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було придбано квартиру АДРЕСА_1; автомобіль ЗАЗ Daewoo T 13110, д. н. з. НОМЕР_3, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 та автомобіль «Hyundai Getz», д. н. з. НОМЕР_4, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_2.

Статтею 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України виходили із того, що порушене право позивача підлягає захисту в обраний нею спосіб, оскільки спірне майно було придбано в період шлюбу сторін, тому в силу вимог ст. 60 СК України є їхньою спільною сумісною власністю.

Визнаючи за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 та на Ѕ частини автомобіля ЗАЗ Daewoo T 13110, д. н. з. НОМЕР_3, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, суди виходили із того, що оскільки вказане майно є неподільним, а позивач не має можливості внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду для грошової компенсації їх вартості та відповідач не виявив згоди на отримання такої грошової компенсації, то суди правильно визначили ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу із залишенням вказаного майна у їхній спільній частковій власності.

Стягуючи з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 41 тис. грн вартості Ѕ частини автомобіля «Hyundai Getz», д. н. з. НОМЕР_4, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_2, суди виходили із того, що оскільки вказаний автомобіль було продано відповідачем ОСОБА_6 без згоди ОСОБА_3, то відповідач в силу вимог ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України має відшкодувати позивачу Ѕ частини його вартості.

Доводи касаційної скарги про те, що судами неправильно визначено дійсну вартість автомобіля «HyundaiGetz», д. н. з. НОМЕР_4, 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_2, зокрема за основу взято вартість автомобіля, за яку його було продано відповідно до довідки-рахунку, при цьому не враховано пробіг автомобіля та фізичний знос - безпідставні, оскільки дійсна вартість майна на час розгляду справи визначається у разі його поділу в натурі, а оскільки вказаний автомобіль було відчужено відповідачем, то позивач має право на Ѕ частини тієї суми, за яку він був проданий.

Доводи касаційної скарги про незалучення судами до участі у справі нового власника автомобіля «HyundaiGetz», д. н. з. НОМЕР_4, - ОСОБА_6 - безпідставні, оскільки позивач не ставила питання про визнання договору відчуження спірного автомобіля недійсним та його поділ, а вимога про стягнення з відповідача половини вартості продажної ціни цього автомобіля не порушує права та інтереси ОСОБА_6

Доводи касаційної скарги про незастосування судами наслідків спливу строку позовної даності - безпідставні, оскільки визначальним для висновку про застосування строку позовної давності у спорі про поділ майна подружжя, заявленому після розірвання шлюбу, є момент, коли саме особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Висновки, зроблені з цього приводу судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

О. В. Попович