Справа № 380/1294/15-ц Головуючий у І інстанції Лісовенко П. І.
Провадження № 22-ц/780/293/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 26.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Касьяненко Л.І.

при секретарі - Ярун Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 заборгованість по відсоткам, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за договором від 02.12.2005 року, за період з 28.07.2012 року по 28.07.2015 року в розмірі 6961грн. 20коп. та понесені судові витрати, вказуючи, що відповідач добровільно не виконує договірні зобовязання.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вказала що з банком жодного договору не укладала. Щодо оформлення кредиту на її імя невідомими особами, звернулася із заявою до Тетіївського РВ, яка 05.06.2013 року була прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. На даний час у справі проводиться досудове розслідування.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається, що суд не врахував того, що висновок почеркознавчої експертизи не встановив, що кредитний договір підписаний не відповідачкою, а іншою особою, чим порушено норми матеріального права.

У запереченнях відповідачка зазначила, що вперше до неї зателефонували у 2010 році і повідомили, що в неї є борг, через що вона звернулась до банку, де її повідомили, що вона буцімто взяла кредит на придбання супутникової антени та пральної машини, які вона не купувала і кошти не брала, а на її вимоги подивитись камери відео спостереження, де видно хто користувався карткою їй відмовили. Тому вона 15.04.2013 року звернулась до прокуратури з заявою про злочин та в рамках кримінального провадження була проведена експертиза, відповідно до якої підписи у банківських документах по спірному договорі виконані не нею, а іншою особою, тому просила рішення залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Із позовної заяви вбачається, що відповідно умов договору № К2Т1SЕ00000759 від 02.12.2005 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2, остання отримала кредит в розмірі 15000 грн., строком до 02.12.2008 року (а.с.7-8).

ОСОБА_3, послався на те, що позивач свої зобовязання за договором виконав повністю, а відповідачка в порушення вимог ст.ст.525,530,629,1054 ЦК України, взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконала, у звязку з чим, розмір простроченої заборгованості ОСОБА_2 по кредиту перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 28.07.2015 року становить 2270,45грн., на яку нарахована заборгованість по відсотках в розмірі 6961грн. 20коп., яку просить стягнути з відповідачки.

Відповідачка посилається на те, що з ПАТ КБ «ПриватБанк» спірний кредитний договір не укладала, кредитні грошові кошти в сумі 15000 грн. не отримувала, тому 05.06.2013 року вона звернулася до Тетіївського РВ із заявою, яка була прийнята та зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000227 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, зокрема, про те що в 2005 році в м.Тетієві Київської області невідома особа оформила кредит у відділенні ПриватБанку на імя ОСОБА_2 в сумі 15000 грн. та заволоділа даним коштами. (а.с.40-43).

У даному кримінальному провадженні була призначена почеркознавча експертиза, і відповідно до висновку від 04.06.2014 року №479 встановлено, що рукописний текст на копії паспорту, ідентифікаційного коду ОСОБА_2, рукописний текст у анкеті-заяві на отримання кредиту ОСОБА_2, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с.56).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання ОСОБА_2 грошових коштів за кредитним договором № К2Т1SЕ00000759 від 02.12.2005 року, тому, позовні вимоги є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 не довів факт укладення договору та отримання відповідачкою кредитних коштів за цим договором, оскільки докази цього в матеріалах справи відсутні.

Позивач ОСОБА_3 не спростував наданих відповідачкою доказів того, що відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 04.06.2014 року, рукописний текст на копії паспорту, ідентифікаційного код, рукописний текст у анкеті-заяві на отримання кредиту, виконаний не відповідачкою ОСОБА_2, а іншою особою.

Інших доказів про укладення з відповідачкою кредитного договору та отримання останньою кредитних коштів Банк не надав.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що під час проведення експертизи були допущені порушення науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертизи та експертних досліджень, а саме були надані лише експериментальні зразки підпису, не може бути прийнято до уваги, оскільки ці доводи не спростовують висновки експертизи.

Таким чином, позивач не довів свого позову, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 18 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :