Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5477/16-ц Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М.
Категорія 53 Доповідач Худяков А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання незаконним та скасування наказу про оголошення догани

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що працює директором виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Посилаючись на те, що 24.03.2016 року його ознайомили з наказом про оголошення догани, позивач на підставі ст.ст.147-1,150 КЗпП України просив визнати даний наказ незаконним та скасувати його, оскільки вважав, що при винесенні наказу відповідачем порушені вимоги чинного законодавства.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 12 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність постановленого судом рішення, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема, вказує на те, що суд не дав оцінки тій обставині, що наказ про дисциплінарне стягнення винесений відповідачем в порушення положень діючого трудового законодавства. Так, наказ підписаний ОСОБА_3, в той час як станом на

24.03.2016 року згідно відомостей ЄДРПУО виконуючим обовязки директора є ОСОБА_4 Крім того, відповідачем порушені положення ст.252 КЗпП України щодо обовязкової попередньої згоди виборного профспілкового органу, оскільки позивач є членом Ради Федерації профспілок Житомирської області.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213,214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення; якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що наказом заступника Голови ліквідаційної комісії Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності ОСОБА_3 від 24.03.2016 року №199-к позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та помилково вважав, що оголошено йому догану за порушення фінансової дисципліни, що виявлені під час проведення комплексної ревізії робочих органів Житомирського обласного відділення Фонду Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

З даним висновком не погоджується колегія суддів, оскільки він зроблений всупереч ст.213,214 ЦПК України без дотримання судом вимог щодо повного зясування обставин справи, обґрунтовування рішення належними доказами.

Крім того, зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 звернувся в суд за захистом порушеного трудового права та посилався на незаконність оспорюваного наказу, проте суд першої інстанції, порушивши вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: не попереджував осіб, які беруть участь у справі про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 станом на 24.03.2016 року працював на посаді директора виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Заступником Голови комісії ОСОБА_3 винесений наказ по виконавчій дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №199-к від 24.03.2016 року Про оголошення догани ОСОБА_2В. (а.с.3).

Як зазначено в наказі підставою винесення догани став акт комплексної ревізії робочих органів Житомирського обласного відділення Фонду, усне доручення заступника Голови комісії ОСОБА_3 про надання пояснень від 24.03.2016 року.

З пояснень позивача, які не заперечуються відповідачем, вбачається, що він ознайомлений лише з наказом про винесення догани, ніяких матеріалів перевірки, які б передували прийняттю рішення про оголошення догани йому не пред'являлись, крім того у нього не відбирались пояснення з приводу допущених ним порушень.

Згідно до ст.149 ЦПК України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Із зазначеної норми вбачається, що обов'язок відібрання пояснень від порушника покладений на власника або уповноважений ним орган та виникає після виявлення порушення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Проте, вказані вимоги закону відповідачем не виконані.

Як вбачається з наказу про оголошення догани, підставою звільнення відповідач зазначає акт комплексної ревізії робочих органів Житомирського обласного відділення Фонду, який судом першої інстанції не витребувався, і , відповідно якому судом не була надана належна оцінка. А також акт про ненадання пояснень від 24.03.2016 року.

З акту від 26.02.2016 року, який наданий відповідачем в суді апеляційної інстанції, вбачається, що даний акт стосується стану усунення порушень і недоліків, які були ще раніше виявлені у діяльності Фонду під час попередніх перевірок за 2009 2013 рр. та загальні питання дотримання чинного законодавства Фондом при здійсненні статутної діяльності у 2013 -2015 рр.

Будь яких судових рішень, або рішень (постанов) інших правоохоронних органів щодо конкретних порушень службових обов'язків або фінансової дисципліни з боку саме ОСОБА_2 вказаний акт від 26.02.2016 року не містить.

З акту про відмову від надання письмових пояснень від 24.03.2016 року вбачається, що комісією відповідача у складі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було саме ОСОБА_2 запропоновано надати письмові пояснення щодо обставин, встановлених актом комплексної ревізії робочих

органів Житомирського обласного відділення Фонду.

Разом з тим, з протоколу робочої наради керівного складу Виконавчої дирекції Фонду вбачається, що із вказаних членів комісії був присутній лише ОСОБА_7

Слід зазначити, що дисциплінарний проступок - це невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього чинним законодавством про працю, колективним і трудовим договорами трудових обов'язків.

З пояснень представника відповідача вбачається, що ОСОБА_2 сумлінно виконував свої службові обовязки та раніше (за останній рік) не притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про порушення відповідачем порядку застосування дисциплінарного стягнення, оскільки наказ про оголошення ОСОБА_2 догани винесено на підставі загального акту комплексної ревізії робочих органів Житомирського обласного відділення Фонду без проведення належної перевірки та відібрання пояснень від особи якій оголошено догану. Крім того, з тексту наказу не вбачається, які саме порушення службових обов'язків або фінансової дисципліни ним допущено та коли вони скоєні, в чому полягає його вина, які конкретно посадові обовязки ним були порушені, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду, що суперечить вимогам ст.147КЗпП України.

Крім того, вирішуючи спір суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач є членом виборного профспілково органу - Ради Федерації профспілок Житомирської області, попередня згода якої при притягненні до дисциплінарної відповідальності згідно ч.2 ст.252КЗпП України в матеріалах даної справи відсутня, що підтверджується листом Федерації профспілок Житомирської області №01/62 від 16.05.2016 року (а.с.63), який долучений до апеляційної скарги.

З наведеного вбачається, що право позивача оспорюваним наказом порушене, оскільки заступником Голови комісії ОСОБА_3 при винесенні наказу №199-к від 24.03.2016 року про оголошення догани ОСОБА_2 були порушені вимоги КЗпП України щодо порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про скасування вищезазначеного наказу, то колегія суддів приходить до висновку про відмову у позові в цій частині, виходячи з наступного.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_2 звернувся в суд за захистом порушеного трудового права та посилався на незаконність оспорюваного наказу.

Чинним законодавством України, яким регулюються трудові правовідносини, дійсно визначено, що видача та скасування наказів відноситься виключно до компетенції власника або уповноваженого ним органу, а до повноважень суду належить перевірка законності наказу.

Тобто, законодавством наділено працівника правом звернення до суду з позовом про визнання недійсним (незаконним) стягнення, оголошеного працівникові.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові допустив неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вважав встановленими обставини за їх недоведеності, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду слід скасувати з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнати незаконним наказ Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №199-к від 24.03.2016 року Про оголошення догани ОСОБА_2В.. В решті вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді