УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/10028/15-ц

Провадження № 2/642/2800/15

22 січня 2016 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Грінчук О.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним та встановлення права власності.

28.12.2015 року позивач надав до канцелярії суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль марки Пежо 107, 2011 року випуску, шассі (кузов, рама) № VF3PNCFB488591527, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ОСОБА_2.

Ухвалою суду від 22.01.2016 року провадження у вказаній справі відкрито.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України, позивачу потрібно обґрунтувати причини необхідності забезпечення вказаного позову, а саме обґрунтувати його припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження вказаного майна, що могло б спричинити неможливість виконання рішення суду, та необхідність забезпечення позову саме вказаним видом забезпечення. Проте, ніяких додаткових пояснень з приводу вказаних відомостей надано не було.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» : «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам… Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.»

При вивченні матеріалів заяви та доданих до неї документів встановлено, що у заяві про забезпечення позову не зазначено конкретних причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме позивач не вказує у заяві про забезпечення позову наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову можуть у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки позивачем у своїй заяві не обґрунтовано у повному обсязі необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на на легковий автомобіль марки Пежо 107, 2011 року випуску, шассі (кузов, рама) № VF3PNCFB488591527, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ОСОБА_2, а тому суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,153,293 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову- відмовити за необгрунтованістю.

Повідомити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя