Справа № 175/124/16-ц
Провадження № 6/175/4/16
У Х В А Л А

22 січня 2016 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Радиновського А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ювілейне Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа у цивільній справі № 2-3766/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого документа у цивільній справі № 2-3766/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості

В обґрунтування заяви він зазначив, що 20 грудня 2010 року судом було задоволено заяву про забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» та накладено арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. 23 травня 2011 року судом було постановлено ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, копію зазначеної ухвали направлено до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ, проте на теперішній час заходи забезпечення не скасовані. У звязку з вищевикладеним, заявник просив поновити строк на предявлення ухвали про скасування заходів забезпечення позову.

У судове засідання учасники процесу не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду питання про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання у відповідності до статті 371 ЦПК України , суд вважає можливим розглянути зазначене питання у їх відсутність.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Згідно ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, що 20 грудня 2010 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу у цивільній справі № 2-3766/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості про забезпечення позову, якою було накладено арешт в межах заявлених позовних вимог на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2011 року заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 20 грудня 2010 року, були скасовані (а.с. 25).

Як вбачається з матеріалів справи, 26 серпня 2015 року копія ухвали про скасування заходів забезпечення позову була направлена судом до Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ (а.с. 35).

Стаття 371 ЦПК України регламентує, що суд має право поновити строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання за заявою стягувача, в якій мають бути зазначені причини пропуску строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та надані докази для того, щоб суд мав змогу визначити, чи є такі причини пропуску строку поважними.

Заявником не надано суду доказів, що він звертався до державної виконавчої служби та йому було відмовлено у відкритті або відновленні виконавчого провадження з винесенням відповідної постанови державним виконавцем.

Крім того, ОСОБА_1 просив поновити пропущений строк для пред'явлення ухвали до виконання, посилаючись на те, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову є виконавчим документом.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Рішенням Конституційного суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 роз'яснено, що до ухвал, визначених у пункті 2 частини другої статті 17 Закону, належать, зокрема, ухвали про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову у господарських справах (статті 43-6. 67 Кодексу), які виконуються органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень згідно з вимогами статей 2, 3, 5, 17 Закону без видачі наказу суду, оскільки мають самостійний процесуальний характер і не є актами вирішення спору по суті. Такі ухвали приймаються судом у зв'язку з необхідністю забезпечення розгляду судових справ та виконання рішення суду в майбутньому. Оскарження ухвал про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову не зупиняє їх виконання (частина друга статті 43-7. частина третя статті 67 Кодексу).

Виходячи з вищевикладеного, крім рішень, примусовому виконанню підлягають ухвали суду, які передбачених законом (ч. 3 ст. 210 ЦПК України), які за змістом характеризуються реалізованістю і вимагають примусового виконання, зокрема, про забезпечення позову (ч. 9 ст.153 ЦПК України); про привід свідка (ч. 3 ст. 94 ЦПК України); про поворот виконання рішення суду (ст. 380 - 382 ЦПК України). Зазначені ухвали є підставою до відкриття виконавчого провадження.

В той же час, ухвали про скасування судом заходів забезпечення позову не є підставою для відкриття нового виконавчого провадження, а відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» - якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову - виконавче провадження, яке було відкрито на підставі ухвали про забезпечення позову, підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідного рішення суду.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову не є виконавчим документом, який потребує примусового виконання, що заявником не надано доказів про відмову заінтересованої особи в особі Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ виконати ухвалу про скасування заходів забезпечення позову у звязку з пропуском строку для предявлення, тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 371 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа у цивільній справі № 2-3766/11 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали у порядку ст. 296 ЦПК України.

Суддя Л.М. Новік