АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1753/16 Справа № 0418/7066/12 Головуючий у 1 й інстанції - Казак С.Ю. Доповідач - Прозорова М.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання виключити запис з Державного реєстру іпотек, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2010 року, яке набрало законної сили та було зареєстровано у КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" та КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", за нею було визнано право власності на нежиле приміщення №230 в літ.А - виставка-продаж будівельних товарів загальною площею 152,70 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_2, та квартиру НОМЕР_1 загальною площею 54,30 кв.м. (жилою площею 36,60 кв.м.) в АДРЕСА_1 У зв'язку з набуттям нею права власності на вказане нерухоме майно, її колишній чоловік ОСОБА_4 внаслідок поділу спільного майна подружжя таке право втратив. В той же час, реалізувати належні їй повноваження щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю вона не може через існування у Державному реєстрі іпотек запису з порядковим номером №8796068 від 11.06.2009 року про обтяження належного їй нерухомого майна іпотекою, яка виникла на підставі договору іпотеки від 11.06.2009 року, укладеного між колишнім цивільним чоловіком ОСОБА_4 та громадянином Литовської Республіки ОСОБА_5.

З огляду на існування вказаного запису, про який вона дізналась лише 13.09.2012 року, листом (повідомленням) від 20.09.2012 року вона звернулась до відповідача з проханням виключити цей запис з Державного реєстру іпотек. Своє прохання обґрунтовувала тим, що у зв'язку з набуттям нею, а відповідно і втратою її колишнім чоловіком ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за згадуваним вище договором іпотеки від 11.06.2009 року, іпотека за цим договором припинилася. На підтвердження цього висновку посилалась на приписи п.2 ч.1 ст. 593 ЦК України та абз.5 ч.1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", у яких вказується про припинення застави (іпотеки) у зв'язку зі знищенням (втратою) будівлі (споруди), переданої в іпотеку. Окрім цього, зазначала, що, з урахуванням положень абз.2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про іпотеку", набуті нею на праві власності об'єкти нерухомості у м. Києві та м. Харкові не можуть бути предметом іпотеки за іпотечним договором від 11.06.2009 року, оскільки у зв'язку з втратою права власності на вказані об'єкти ОСОБА_4 (іпотекодавцем за вказаним договором іпотеки), вони більше йому не належать. З огляду на припинення іпотеки за договором іпотеки від 11.06.2009 року, відповідач повинен був виключити з Державного реєстру іпотек запис про обтяження належного їй нерухомого майна іпотекою, оскільки існування вказаного запису, унеможливлює реалізацію нею повноважень власника щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю. Натомість листом від 19.10.2012 року відповідач повідомив, що не вбачає підстав для виключення з Державного реєстру іпотек запису про обтяження належного їй майна. В зв'язку з цим, просила зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербу В.М. виключити з Державного реєстру іпотек запис з порядковим номером №8796068 від 11.06.2009 року про обтяження квартири АДРЕСА_1 та нежилого приміщення АДРЕСА_2 іпотекою, внесений до Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б. на підставі договору іпотеки від 11.06.2009 року, укладеного між ОСОБА_4 і громадянином Литовської Республіки ОСОБА_5 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б. (а.с.2-4).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2012 року позовні вимоги ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби В.М. про зобов'язання виключити запис з Державного реєстру іпотек - задоволено.

Суд зобов'язав приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербу В.М. виключити з Державного реєстру іпотек запис з порядковим номером №8796068 від 11.06.2009 року про обтяження квартири АДРЕСА_1 та нежилого приміщення АДРЕСА_2 іпотекою, внесений до Державного реєстру іпотек приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б. на підставі договору іпотеки від 11.06.2009 року, укладеного між ОСОБА_4 і громадянином Литовської Республіки ОСОБА_5 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б.

Також суд стягнув з приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 107 грн. 30 коп. (а.с.35-37).

З таким рішенням не погодився ОСОБА_5 та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, посилаючись на те, що він не був залучений до участі у справі і що судом порушені норми матеріального та процесуального законодавства (а.с.53-56).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

В даному ж випадку ухвалене судом першої інстанції по справі рішення не відповідає цим вимогам процесуального закону.

Судом встановлено, що 11.06.2009 року між ОСОБА_4, з яким позивач проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1999 року по червень 2004 року (що встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2010 року), та громадянином Литовської Республіки ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельниченко Т.Б.

Згідно наданого позивачем витягу з Державного реєстру іпотек, предметом згаданого іпотечного договору була квартира АДРЕСА_1 та нежиле приміщення АДРЕСА_2

На підставі наявного у матеріалах справи та дослідженого судом рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2010 року вбачається, що внаслідок поділу в судовому порядку спільного майна подружжя право власності на вказані вище об'єкти нерухомого майна, які раніше належали ОСОБА_4, було визнано за позивачем.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2010 року набрало законної сили та на його підставі було здійснено державну реєстрацію за позивачем права власності на зазначене вище нерухоме майно у КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", а також у КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", що підтверджується відповідними витягами про державну реєстрацію прав.

Ухвалюючи рішення про задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 та нежиле приміщення АДРЕСА_2, які були предметом іпотеки за іпотечним договором від 11.06.2009 року, вже не належить іпотекодавцю ОСОБА_4 в зв'язку з його втратою, ці об'єкти нерухомості не можуть бути предметом іпотеки за вказаним договором, а тому відмова відповідача у виключенні з Державного реєстру іпотек запису про обтяження майна іпотекою є такою, що порушує права і законні інтереси позивача.

Однак, з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

При розгляді справи, ОСОБА_5 не був залучений до участі у справі судом першої інстанції. Рішення про його права було прийняте за його відсутності.

Згідно з п.7 Договору іпотеки, Іпотекодавець (ОСОБА_4.) не має права без письмової згоди Іпотекодержателя (ОСОБА_5) відчужувати предмет іпотеки будь яким способом, передбаченим законодавством.

Вказаний договір іпотеки, відповідно до листа приватного нотаріуса Мельниченко Т.Б., станом на 02.12.2015 року не розірвано, договори про внесення змін та доповнень до нього не посвідчувались, а також документи про визнання договору недійсним в судовому порядку не надходили.

Печерський районний суд м. Києва у справі №2-3568-1/10, визнавши право власності позивача на вказані об'єкти нерухомого майна, вирішив долю майна Іпотекодержателя ОСОБА_5 без його участі, не повідомивши його про розгляд справи, чим порушив його права.

Крім того, на момент прийняття Печерським судом зазначеного рішення, вказане нерухоме майно перебувало під арештом згідно з Постановою ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві від 12.10.2010 року.

Рішення Печерського районного суд у м. Києва оскаржене в апеляційному порядку.

Також суд не врахував весь текст листа Міністерства юстиції України від 07.09.2010 №10621-0-4-10-19 "Щодо надання роз'яснення деяких питань законодавства, пов'язаних з державною реєстрацією іпотеки", а також п.17 "Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек", згідно з якими: «Внесення змін і додаткових відомостей до запису здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи».

Тобто, вносити зміни та виключати записи з Державного реєстру іпотек дійсно має право будь-який реєстратор, однак, при одній умові, а саме, що це він буде робити виключно на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду безпосередньо стосується прав та обов'язків ОСОБА_5.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2012 року ухвалено без повного та всебічного з'ясування усіх істотних обставин справи, а тому не може бути визнане законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби В.М. про зобов'язання виключити запис з Державного реєстру іпотек.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2012 року - скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Верби Віталія Миколайовича про зобов'язання виключити запис з Державного реєстру іпотек.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: