АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/792/16 Головуючий 1 інст. Ольховський Є.Б.
Справа № 642/8899/15 Доповідач - Хорошевський О.М.
Категорія: встановлення факту
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Кіпенка І.С., Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Сементовської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного фізкультурно-спортивного товариства «Україна», треті особи - закрите акціонерне товариство «Харківський вагонно-будівний завод», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Харкові, Головне управління держпраці у Харківській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві,-

встановила:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визнати нещасний випадок, який стався з нею 20.04.1976 року, таким, що повязаний з виробництвом та зобовязати відповідача скласти акт за формою Н-1.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона працювала на Харківському экспериментальному заводі «Прибор», перейменоване на Харківський завод «Еталон» слюсарем КВП і автоматики і одночасно за сумісництвом працювала з 1968 р. по 20 квітня 1976 року тренером з велоспорту в Харківській Обласній раді ДСО «Спартак», правонаступником якого є відповідач Харківське Обласне фізкультурно-спортивне товариство «Україна». 20 квітня 1976 року о 15 годині 40 хвилин при проведенні індивідуального тренування на велосипеді з метою підготовки до змагань на обїзній дорозі м. Харкова зі сторони Олексіївки в напрямку Пятихаток на неї було скоєне наїзд автомобілем, який належав Харківському вагонно-ремонтному заводу, при цьому вона отримала важку травму, від якої за висновком МСЕК була визнана інвалідом першої групи від трудового каліцтва з втратою професійної працездатності 100% безстроково. На нещасний випадок складений акт спортивної травми від 21.04.1976 р. Вважає, що відповідач повинен був скласти акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, оскільки саме за його завданням вона проводила тренування на шосе. Відшкодування матеріальної шкоди у звязку з каліцтвом проводив ЗАТ «Харківський вагонно-будівний завод», як власник джерела підвищеної небезпеки. У звязку з введенням в дію у 2001 році Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності» її документи щодо трудового каліцтва повинні були передати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Але у потерпілій не було акту про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, тому передача документів не відбулася. Зараз на Харківський вагонно-будівному заводі склався важкий фінансовий стан, що призведе до відмови позивачу у виплаті відшкодування шкоди у звязку з пошкодженням здоровя.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено. Визнано нещасний випадок що стався з ОСОБА_1 20.04.1976 року таким, що пов'язаний з виробництвом, забов'язано Харківське обласне фізкультурно-спортивне товариство «Україна» скласти акт за формою Н-1.

В апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань просить рішення суду першої інстанції скасувати як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Скарга містить посилання на те, що за результатами розслідування нещасного випадку на виробництві, яке визвало втрату працездатності не менш одного робочого дня, складається акт за формою Н-1. У випадку з ОСОБА_1 того акту складено не було. Даний нещасний випадок оформлено як акт про спортивну травму. В акті про спортивну травму та вироку Дергачівського народного суду від 27.10.1976 року зазначено, що нещасний випадок стався під час індивідуального тренування.

Крім того, не має підтвердження, що позивач була у трудових відносинах з ДСО «Спартак». Підтвердженням цього може бути запис у трудовій книжці або наказ підприємства яких позивачем не надано.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 працювала за сумісництвом тренером по велоспорту ДСТ «Спартак» і отримала травму під час виконання трудових обов'язків. При цьому суд взяв до уваги «Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві» затверджених постановою Президії ВСРПС від 20.05.1966 року зі змінами від 29.01.1969 року та 24.02.1975 року.

Однак з таким висновком погодитьсь не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи.

Як на доказ перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ДСТ «Спартак» позивач посилався на довідки Обласного спортивного товариства профспілок «Україна», яке начебто є правонаступником ДСТ «Спартак».

Однак відомості, викладені у цих довідках є суперечливими, а тому не можуть бути достовірним доказом.

Так у довідці № 141 від 18.08.1993 року зазначено, що ОСОБА_1 працювала у ДСТ «Спартак» з січня 1971 року по 20 квітня 1976 року (а.с. 5).

згідно довідки без номера та дати видачі позивач працював у ДСТ «Спартак» з 1968 року до 20.04.1976 року (а.с. 6).

Ці відомості суперечать не тільки між собою, а і відомостям викладеним у довідці об'єднаного архіву Харківської обласної ради професійних спілок від 03.04.1985 року за якими ОСОБА_1 працювала на посаді тренера обласної ради ДСТ «Спартак» з 03 січня 1968 року до грудня 1970 року (а.с. 8).

Усі зазначені довідки надані суду позивачем.

Посилання представника позивача на те, що викладені суперечності викликані описками не можуть бути підставою для безперечного визнання обставин, на які посилається позивач такими, що відповідають дійсності.

Посилання представника позивача на рішення суду Ленінського району м. Харкова від 11.06.1998 року не є безперечним.

З цього рішення вбачається, що суд викладаючи у вступній частині обставини, які позивач зазначив як підстави для звернення до суду, вказав, що травми отримані ОСОБА_1 у зв'язку з виконанням службових обов'язків (а.с. 42).

З акту про спортивну травму, складеного 21.04.1976 року, вбачається, що ушкодження отримані ОСОБА_1 під час індивідуального тренування (а.с. 3 зворот).

Будь-яких достовірних відомостей про те, що Харківське обласне фізкультурно-спортивне товариство «Україна» є правонаступником ДСТ «Спартак» суду не надано.

Як представник відповідача в суді першої інстанції приймала участь особа чиї повноваження перевірено не було.

Оскільки суду не надано доказів, які б не викликали сумнівів про те, що позивач працювала у ДСТ «Спартак» на час отримання травми, що травма отримана під час виконання трудових обов'язків, що відповідач є правонаступником товариства у якому працював позивач позовні вимоги не можуть бути задоволені за їх недоведеності.

Посилання представника позивача на те, що представник відповідача в суді першої інстанції проти позову не заперечував не можуть бути взяті до уваги, оскільки повноваження цієї особи ні чим не підтверджуються.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення підставою для чого є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.3, ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківського обласного фізкультурно-спортивного товариства «Україна» відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: