Справа № 182/414/16-ц
Провадження № 2-с/0182/9/2016
У Х В А Л А

Іменем України

29.01.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Тихомирова І.В.

при секретарі: Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу № 2-н-753/10 від 13 квітня 2010 року про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості, суд

встановив:

22 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу № 2-н-753/10 від 13 квітня 2010 року щодо стягнення з неї на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» заборгованості в сумі 4 818 грн. 59 коп., судового збору в сумі 25,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що даний судовий наказ вона не отримувала, а про його існування їй стало відомо від колекторної фірми, яка 27 листопада 2015 року направила на її адресу спірний судовий наказ.

Крім того зазначила, що з наявністю в неї заборгованості перед ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» вона не згодна, оскільки їй невідомо у звязку з чим та за який період виникла вказана в судовому наказі заборгованість.

У звязку з цим, просила скасувати даний судовий наказ.

Сторони в судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду такої заяви.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладених обставини, та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 не згодна з наявністю в неї заборгованості перед ПАТ «ОСОБА_2 Аваль»суд дійшов висновку про те, що в даному випадку вбачається спір про право, а тому судовий наказ № 2-н-753/10 від 13 квітня 2010 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 105-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати судовий наказ 2-н-753/10 від 13 квітня 2010 року, виданий за заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 4 818 грн. 59 коп., судового збору в сумі 25,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30,00 грн.

Розяснити Публічному акціонерному товариству «ОСОБА_2 Аваль», що заявлені ними вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_3