Справа № 530/1720/15-ц
Номер провадження 2/530/26/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Должко С.Р., при секретарі Бондар М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зіньківського РУЮ Полтавської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В Зіньківський районний суд із позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зіньківського РУЮ Полтавської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Заслухавши позивача, ОСОБА_1, який підтримав свої позовні вимоги та просить у свідоцтві про народження записати його як батька ОСОБА_4, просить внести зміни у прізвище із ОСОБА_4 на ОСОБА_4, а по батькові із ОСОБА_4 на ОСОБА_4, при цьому анулювавши свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, зачитавши заяви відповіда, який визнав повністю позовні вимоги, заслухавши третю особу, ОСОБА_3, яка позовні вимоги визнала в повному обсязі, свідка, ОСОБА_6 та розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд знаходить, що заявлені вимоги обґрунтовані і такі, що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як передбачено нормою ст. 2 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право". Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", - рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норми, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя". Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 10 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Під час розгляду справи було встановлено, що у квітні 2014 року у зв'язку з початком бойових дій на території Луганської області громадянка ОСОБА_3 переїхала жити в с.Бобрівник, Зіньківського району, Полтавської області на той час вона перебувала в шлюбі з громадянином ОСОБА_2, який залишився на окупованій території. З того часу позивач, ОСОБА_1 та третя особа, ОСОБА_3 почали спільно проживаємо однією сім'єю, мали інтимні стосунки, без реєстрації шлюбу, в с.Бобрівник, Зіньківського району, Полтавської області, мають спільний побут та ведуть спільне господарство.

11 листопада 2014 року органом соціального захисту населення в Зіньківському районі ОСОБА_3 була взята на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території.

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, ОСОБА_3 взяла прізвище - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у позивача, ОСОБА_1 та третьої особи, ОСОБА_3 народилась дочка яку вони назвали ОСОБА_4, однак у свідоцтві про народження їхньої дитини батьком дитини було записано відповідача - громадянина, ОСОБА_2, прізвище дитини було записано ОСОБА_4, а по батькові ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.128 СК України - позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття ; позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою собою, а утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідач, ОСОБА_2 в своєму поясненні зазначає, що з квітня місяця 2014 року він з ОСОБА_3 не проживає і ніяких шлюбних стосунків не підтримував хоч і перебував у зареєстрованому шлюбі.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач, ОСОБА_2, не проживає з дитиною та не надає ОСОБА_3 ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини.

Свідок, ОСОБА_8 підтвердив суду факт того, що ОСОБА_1 з травня 2014 року постійно проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в с. Бобрівник, Зіньківського району, Полтавської області.

Приймаючи до уваги, що батьківство це факт походження дитини від певного чоловіка (батька) і в спірних правовідносинах є природнім, а не юридичним (на відміну від усиновлення), а тому виникає відносно дитини з моменту її народження, а судове рішення лише підтверджує даний факт для його юридичного оформлення.

На основі викладеного та керуючись ст.ст. 122,124,126, 127, 136 СК України, ст. ст. 1,3,4,6,10,11,15, 30,57-61, 212-221 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зіньківського РУЮ Полтавської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства - задовольнити.

Встановити батьківтво ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, працюючого в АТП 15339, водієм, щодо дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що внести відомості до актового запису№66 від 09.09.2015 року про народження ОСОБА_4.

Виключити з актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відомості про батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Змінити прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4 та по батькові із ОСОБА_4 на ОСОБА_4. Внести відповідні зміни і видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_4 з урахуванням вказаних змін, анулювавши свідоцтво про народження серії НОМЕР_2. Інші дані залишити без змін.

Копію рішення направити на виконання відділу реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області С.Р.Должко