АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОД-РЕСУРС» до товариства з обмеженою відповідальністю «НОМЕКС-ПРО», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОД-РЕСУРС» (далі ТОВ «ПРОД-РЕСУРС») звернулося до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «НОМЕКС-ПРО» (далі ТОВ «НОМЕКС-ПРО»), ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 224.500 грн.

30 жовтня 2015 року позивач ТОВ «ПРОД-РЕСУРС» звернувся до суду з заявою про забезпечення свого позову, вмотивовуючи її тим, що сума боргу за договором позики від 07 листопада 2014 року та договором поруки від 07 листопада 2014 року є значною, а відповідач ОСОБА_2 не здійснив своєчасного повернення боргу, а тому існує реальна загроза невиконання рішення у майбутньому.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року заява про забезпечення позову задоволена, в забезпечення позову накладено арешт на житловий будинок №5 по вул.Набережній в с.Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «ПРОД-РЕСУРС» звернулося до суду з позовом до ТОВ «НОМЕКС-ПРО», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 07 листопада 2014 року в розмірі 224.500 грн.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову, як вбачається зі змісту ч.3 ст. 151 ЦПК України, є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитих заходів, чи про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, які застосовані судом першої інстанції, є правомірними та вжиті у відповідності до вимог закону.

Доводи апеляційної скарги стосовно, того що позивачем не надано доказів, які б свідчили про обґрунтованість заяви та співмірність заявлених вимог, не відповідають обставинам справи, оскільки з матеріалів вбачається, що сума боргу є значною.

Крім того, накладання арешту на будинок не порушує права відповідача на проживання в ньому, а лише забороняє його відчуження.

Доводи стосовно того, що матеріали цивільної справи сфальсифіковані на підставі підроблених документів, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки повинні вирішуватися при розгляді справи по суті.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.304,307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_3