АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Половінкіної Н.Ю., Одинака О.О.

При секретарі : Герман Я.І.

За участю : представника ПАТ УкрСиббанк» Венерського О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Дордочкіної Катерини Вікторівни на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на наступне.

13 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(з 21.12.2009р. ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 за Правилами споживчого кредитування позичальників АКІБ «УкрСиббанк», згідно якого Позивач надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі 21 000,00 (двадцять одна тисяча) дол. США, шляхом зарахування кредитних коштів на її поточний рахунок НОМЕР_4 у Банку, а ОСОБА_2 зобов'язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 12.07.2018 року та сплачувати протягом 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 15,50 % річних.

Умовами Кредитного договору передбачено, що ОСОБА_2 зобов'язана здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами та інші грошові платежі в порядку та на умовах, передбачених цим Договором. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на зазначений у цьому договорі пункті рахунок Банку.

Відповідачка ОСОБА_2 не здійснювала платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих по ньому відсотках, порушила прийняті на себе договірні зобов'язання. Статею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася..

Пункт 2.1 Кредитного договору встановлює, що виконання зобов'язань ОСОБА_2 забезпечується

_________________________________________________________________________________________

№ 22ц-794/31/16 р. Головуючий у 1 інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Категорія : 19/27 Доповідач: Винту Ю.М.

заставою нерухомості, а саме : квартири заг. пл. 68,7 кв.м., що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1. та належить іпотекодавцям - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві спільної часткової право власності.

Пунктом 1.2 Договору іпотеки встановлено, що Предмет іпотеки забезпечує в повному обсязі виконання всіх грошових зобов'язань ОСОБА_2 перед Позивачем за укладеним Кредитним договором.

Відповідно до п. 4.1., п. 4.2. Договору іпотеки у разі порушення будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, Банк має право на звернення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Станом на 08.01.2015 року заборгованість ОСОБА_2 по кредиту та відсоткам за користування кредитними коштами становить - 15,492.29 дол. США, що курсом НБУ станом на 08.01.2015 року становить 244,461.61 грн. заборгованості за кредитом та процентам та 6,446.42 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: 13,584.14 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року становить 214,351 грн. - кредитна заборгованість; 1,908.15 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року становить 30,109 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; та за несвоєчасне погашення заборгованості 3,764.38 грн. - пеня за прострочення с кредиту; 2,682.04 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Посилаючись на викладене просили звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, та належить відповідачам на праві спільної часткової власності, для задоволення вимог ПАТ«УкрСиббанк», що виникли на підставі Договору про надання споживчого: кредиту №0 від 13 жовтня 2008 року про стягнення заборгованості в розмірі 15,492.29 дол. США, що за НБУ станом на 08.01.2015 року становить 244461,61 грн. заборгованості по кредиту та процентам та 6,446.42 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк» Дордочкіна К.В. просить рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення. Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним по справі доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Висновок суду про неможливість ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є помилковим.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Таким чином, установлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника).

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобов'язань, той не може бути мотивом для відмови в позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію цього Закону на період його чинності.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року (№ 6-58цс15).

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правових акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що з набуттям чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» неможливо звернути стягнення на предмет іпотеки. Чинність цього закону на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права.

Заслухавши представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення - скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції не з'ясував у повному об'ємі обставини справи, не вірно застосував норми матеріального та процесуального права до правовідносин, що склалися та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» не можуть бути задоволені у зв'язку з тим, що спірна квартира виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника) за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою - резидентом України в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання боржника, у власності відповідачки немає іншого нерухомого майна, загальна площа квартири не перевищує 140 кв.м., а тому на зазначене майно не може бути звернено стягнення протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Зазначений висновок суду є помилковим, оскільки не відповідає обставинам справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Зібраними по справі доказами встановлено, що відповідно до договору про надання споживчого кредиту, укладеного 13 жовтня 2008 року між Банком та відповідачкою ОСОБА_2, останній було надано кредит в сумі 21 000,00 доларів США, встановлена процентна ставка у розмірі 15,50 % річних. За цим Договором Позичальниця зобов'язалася повернути кредит не пізніше 12.07.2018 року.

Відповідачка допустила порушення умов договору, зобов'язання щодо повернення кредиту не виконувала, підтвердженням чого є довідка розрахунок заборгованості за кредитом та довідка розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом.

Так, станом на 08.01.2015 року заборгованість ОСОБА_2 за Договором про надання споживчого кредиту з Правилами № 0 від 13.10.2008 р. становить 15492,29 дол. США - заборгованість по кредиту та процентам, та 6446,42 гривень - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Таким чином, має місце порушення умов договору, а саме несплата відповідачкою ОСОБА_2 протягом тривалого часу чергових платежів, визначених умовами Договору.

Пункт 2.1. кредитного договору встановлює, що виконання зобов'язань ОСОБА_2 забезпечується заставою нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_1 та належить відповідачам на праві спільної часткової власності.

В 1.2. Договору іпотеки встановлено, що предмет іпотеки забезпечує в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань ОСОБА_2 перед Позивачем за укладеним Кредитним договором.

Відповідно до п. 4.1., п .4.2. договору іпотеки у разі порушення будь-якого зобов'язання, що забезпечене іпотекою за Договором іпотеки, Банк має право на звернення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

Згідно частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 свої зобов'язання, щодо погашення заборгованості по наданому кредиту та сплаті процентів за користування ним, не виконувала, на підставі умов кредитного договору, договору іпотеки, статті 1050 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України "Про іпотеку", Банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки

Таким чином позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки також підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян-України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно договору іпотеки загальна площа квартири АДРЕСА_1 складає - 68,7 кв.м.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі.

Всупереч вимогам ст.ст. 60, 131 ЦПК України відповідачами не надано суду першої інстанції належні та допустимі докази на спростування заявлених ПАТ «УкрСиббанк» позовних вимог.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2015 року ухвалене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до п.4 ч.І ст.309 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» Дордочкіної Катерини Вікторівни - задовольнити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 13 жовтня 2008 року в розмірі 15492,29 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08.01.2015 року становить 244461(двіста сорок чотири тисячі чотириста шістьдесят одна) грн. 61 коп., на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м.Харків, МФО 351005, код 09807750), звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, та належить на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого виконавчим комітетом Хотинської міської ради Чернівецької області 16 січня 2006 року : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,(місце проживання: АДРЕСА_1., ідент. номер - НОМЕР_1), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: АДРЕСА_1, ідентиф.номер - НОМЕР_2), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (місце проживання: АДРЕСА_1, іден.номер - НОМЕР_3), шляхом його продажу на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну продажу квартири 529814(п'ятсот двадцять дев'ять тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень, згідно звіту про оцінку ТОВ «СВАН КОНСАЛТИНГ» від 25 грудня 2015 року.

Стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», м.Харків, МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції по 1756 грн. 33 коп. з кожного.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом :