Справа № 303/7150/15-ц
Провадження № 2/303/129/16
Номер ряд. стат. звіту - 47
Р І Ш Е Н Н Я

28 січня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі одноособово :

головуючого - судді Іваницького Р.С.

при секретарі судового засідання Чудіній В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно набуте за час шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. код НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку разом з надвірними спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0.1595 га кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1, як на майно набуте за час шлюбу та стягнення судових витрат.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, але подали до суду заяву в якій просять провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять дані позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с. 47, 49, 50, 50).

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяву в якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти їх задоволення (а.с.34-36, 52, 59).

Справа розглядалася без участі сторін відповідно до ст.ст. 27, 38, 44, 158 ч.2 ЦПК України, та вирішувалась на підставі наявних у ній даних чи доказів згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.

Статтею 174 ч. 4 ЦПК Ураїни, встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пуктом 11 абз. 5 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, встановлено, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

З дослідження матеріалів справи, встановлено, що 21 листопада 1987 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований у виконкомі Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, актовий запис за № 41, який за рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року, розірвано (а.с.5). За час шлюбу 10.09.1990 року, як сім'ї було надано на забудівлю земельну ділянку площею 0.07 га в по АДРЕСА_1 (а.с.9-17). Побудоване домоволодіння та земельна ділянка по АДРЕСА_1 було оформлено у приватну власність чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 6-8, 18-25).

Виниклі правовідносини регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним законодавством України.

У відповідності до статті 16 Закону України «Про власність» та частини першої статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), які були чинними на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно зі статтею 28 КпШС України в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, їх частки є рівними.

2із3

При цьому, відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

У силу змісту статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України), може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Оскільки будівництво спірного житлового будинку розпочато за час шлюбу, то такий будинок є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2.

Разом з тим, на підставі рішення виконавчого комітету Ракошинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області № 10 від 21 жовтня 2004 року надано у власність громадянину ОСОБА_2, жителю АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 0,152 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 виданого 23 травня 2006 року ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 0, 1595 га, яка розташована в АДРЕСА_1. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку.

За змістом частини першої статті 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України можуть набувати право власності на земельну ділянку шляхом приватизації за умови наявності підстав набуття права на землю, передбачених статтею 116 ЗК України.

Оскільки подружжям в період шлюбу (1990 року) побудовано будинок, то в силу статей 22, 24 КпШС України в подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право іншого з подружжя на 1/2 частину будинку. Оскільки для обслуговування цього будинку виділена у власність земельна ділянка, то в подружжя, за яким визнається право власності на 1/2 частину будинку, у такій самій частці виникає й право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» в березні 2010 року доповнена пунктом 18-2, де роз'яснюється, що якщо на такій (приватизованій) ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, яка є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу такого будинку, будівлі, споруди між подружжям і виділення конкретної його частини до особи, яка не має права власності або користування земельною ділянкою, до неї переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди відповідно до статті 120 Земельного кодексу (ЗК) України, та статтею 377 Цивільного кодексу (ЦК) України.

Пункт 4 розділу «Спори, що виникають із сімейних відносин» висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, за перше півріччя 2012 вказує, що у разі якщо одним із подружжя під час шлюбу, дійсного на момент виникнення спірних правовідносин, придбано будинок, то в силу статей 33, 24 Кодексу про шлюб та сім'ю у подружжя виникла спільна сумісна власність, тобто право другого з подружжя на частину будинку. У зв'язку з тим, що для обслуговування цього будинку виділено у власність земельну ділянку, то у чоловіка, за яким визнається право власності на частину будинку, в такій же частці виникає і право власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку (постанова Верховного Суду України від 11 червня 2012 року в справі № 6-66цс11).

За встановлених обставин, та те що відповідачем позовні вимоги визнаються повністю, що є законним та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно дане визнання прийняте судом, отже суд приходить до висновку про доцільність задоволення даного позову.

Згідно до вимог ст. 88 ЦПК України, встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 27, 57-61, 74, 88, 158, 169, 174, 209, 210, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 57, 60-72 СК України, суд, -

3із3

р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. код НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку разом з надвірними спорудами та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0.1595 га кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою АДРЕСА_1, як на майно набуте за час шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. код НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_1, сплачені судові витрати в розмірі 911 гривень 27 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Повний текст рішення складено 02.02.2016 року.

Головуючий Р. Іваницький