Справа № 154/3223/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/773/219/16 Категорія: 20 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

29 січня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.,

суддів - Стрільчука В.А., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л ва :

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 16грудня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Ухвалено заборонити ОСОБА_5, ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам за їх дорученням (чи без такого) вчиняти дії щодо реконструкції, будівництва, капітального ремонту та будь-які інші дії, в результаті яких можуть змінитися технічні параметри (площа, поверховість, будівельний об'єм тощо) таких об'єктів нерухомого майна, а саме:

- нежитлового приміщення торгового центру /Ж-1/ загальною площею 2363,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- адміністративного приміщення /А-2/ загальною площею 165,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- нежитлового приміщення торгового центру /3-1/ загальною площею 184,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- земельної ділянки загальною площею 0,5647 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для обслуговування об'єктів комерційного призначення (торгового комплексу).

Заборонити ОСОБА_5, ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам за їх дорученням (чи без такого), вчиняти дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на перероблену річ (речі) з таких об'єктів нерухомого майна, а саме:

- нежитлового приміщення торгового центру /Ж-1/ загальною площею 2363,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- адміністративного приміщення /А-2/ загальною площею 165,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- нежитлового приміщення торгового центру /3-1/ загальною площею 184,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- земельної ділянки загальною площею 0,5647 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для обслуговування об'єктів комерційного призначення (торгового комплексу).

Не погоджуючись з цією ухвалою відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Володимир-Волинського міського суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

16.12.2015 року позивач подав заяву про забезпечення позову, яку суд задоволив.

Види забезпечення позову та порядок розгляду заяви про забезпечення позову врегульовано ст. 151-153 ЦПК України. Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У даному випадку співмірність означає обрання таких способів забезпечення позову, завдяки яким у разі задоволення позову не виникне труднощів у виконанні рішення суду, або ж не виникне обставин, які зроблять неможливим виконання рішення суду.

При постановленні ухвали суд не в повній мірі врахував вимоги цього закону.

Зокрема, судом заборонено вчиняти дії щодо реконструкції, будівництва, капітального ремонту та будь-які інші дії, в результаті яких можуть змінитися технічні параметри (площа, поверховість, будівельний об'єм тощо) перелічених об'єктів нерухомого майна.

Відповідно п.3.2 ДБН А.2.2.3-2014 термін «Будівництво» передбачає нове будівництво, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Згідно з п. 3.21 ДБН «Реконструкція» - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації час виконання реконструкції.

Виходячи з визначення таких дій як "будівництво" і "реконструкція" заборона судом проводити такі дії ґрунтуються на законі. Оскільки «капітальний ремонт» є складовою поняття «будівництва», додаткова вказівка суду про заборону проводити такі дії є безпідставною.

Висновок суду про заборону проведення «будь-яких інших дій» суперечить положенням п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, згідно з якою позов може бути забезпечений забороною вчиняти «певні» дії, тобто, такі дії слід чітко описати, конкретизувати, що судом дотримано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання договорів купівлі-продажу майна недійсними.

Заборона відповідачам вчиняти дії щодо проведення державної реєстрації речових прав на перероблену річ з названих об'єктів не охоплюється предметом позову, відтак згідно з положеннями ст. 11 ЦПК України не може бути обрана як спосіб забезпечення позову у даній справі.

Зазначивши в ухвалі про заборону проведення певних дій "будь-яким іншим особам", суд не обґрунтував такого висновку, не зазначив підстав прийняття такого рішення, порядку його виконання, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Оскільки судом першої інстанції не було враховано вимог вище указаного закону, ухвалу суду слід змінити, викласти резолютивну частину у новій редакції, у якій зазначити про часткове задоволення заяви, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам вчиняти дії щодо реконструкції, будівництва перелічених у позовній заяві об'єктів нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 16 грудня 2015 року у даній справі змінити.

Викласти резолютивну частину ухвали у такій редакції:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу заборонити ОСОБА_5, ОСОБА_2 вчиняти дії щодо реконструкції, будівництва таких об'єктів нерухомого майна.

- нежитлового приміщення торгового центру /Ж-1/ загальною площею 2363,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- адміністративного приміщення /А-2/ загальною площею 165,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- нежитлового приміщення торгового центру /3-1/ загальною площею 184,0 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1;

- земельної ділянки загальною площею 0,5647 га, що знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для обслуговування об'єктів комерційного призначення (торгового комплексу).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: