АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 січня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року,

встановила:

у листопаді 2010 року позивач ОСОБА_1, нинішнє прізвище якої ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, які підлягають стягненню, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилалась на те, що вона з 25 грудня 2004 року по 23 жовтня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та зазначала, що від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач проживає окремо та ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила суд задовольнити її вимоги.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину та з урахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у платника аліментів інших дітей визначив розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст.ст.180, 181, 183, 191 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1, яка змінила прізвище на ОСОБА_1, та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 грудня 2004 року по 23 жовтня 2008 року, від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні своєї матері.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом не було враховано те, що він працює в ЖБК «Арсеналець-26» на посаді майстра та отримує щомісячний дохід в розмірі 1218 грн., а тому стягнення з нього ј частини його заробітку призведе до того, що залишок заробітної плати після відрахування аліментів буде менший за прожитковий мінімум, та просив змінити рішення та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 311 грн. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В даному випадку підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

Так, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів було вірно враховано всі обставини справи та визначено розмір аліментів у ј частині всіх видів заробітку відповідача.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його матеріальне становище, є безпідставними, оскільки відповідач по справі є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, інших осіб на утриманні не має, доказів про те, що він позбавлений можливості надавати грошові кошти на утримання дитини у визначеному розмірі до суду не надано.

За таких обставин, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити, а заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07 квітня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 2-256/10

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/618/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.