Справа № 302/12/16-ц
№ 2/302/46/16
Номер рядка звіту 43
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2016 р. смт.Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Цімбота В.І.,

при секретарі Куруц В.І.

з участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'я справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виселення з будинку без надання іншого житла, -

В С Т А Н О В И В :

06.01.2016р. позивачка звернулася до суду з позовом про виселення ОСОБА_3 з житлового будинку без надання іншого житла.

В заяві зазначила, що ОСОБА_3 проживає у її будинку на протязі шести місяців. ОСОБА_1 надала можливість проживати у житловому будинку через те, що він одружився з її дочкою і в них є двоє дітей. Вони переїхали туди разом, однак потім відповідач дочку побив і разом з дітьми вигнав із житлового будинку.

Даний будинок ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті її баби і діда та оформила належним чином своє право власності на земельну ділянку, що належала їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано Міжгірською держнотконторою 05.10.2010 року.

Після переїзду ОСОБА_3 створив нестерпні умови для проживання дочки та онуків в будинку, закрив на замок всі господарські будівлі та нікого не допускає до будинку з родичів та сусідів, що не дає змоги вільно розпоряджатися належним ОСОБА_1 житловим будинком та іншими спорудами.

Після отримання спадку позивачка здійснила добудову даного житлового будинку і звернулася до сільської ради та архітектури для дооформлення належним чином свого права власності на будинок та господарські будівлі, що належить їй по заповіту, однак відповідач не пускає ні працівників сільської ради ні спеціалістів для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок.

Право власності на земельну ділянку на якій розташовано дворогосподарство площею 0.07 га. оформлено на ОСОБА_1 згідно державного акту серії ЯЛ №77620Н виданого 14.05.2012 року

ОСОБА_3 не допускає ОСОБА_1 як власника будинку та земельної ділянки і перешкоджає у користуванні її власністю, неодноразово відповідач влаштовував скандали та погрожував.

Тому ОСОБА_1 просить суд виселити ОСОБА_3 з будинку № 149 в с.Репинне, Міжгірського району Закарпатської області без надання іншого житла.

ОСОБА_1 та її представник вимоги підтримали, не заперечують про відстрочку виконання рішення в частині виселення ОСОБА_3 на 3 місяці.

ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснив, що земельна ділянка на якій знаходиться будинок дійсно належить на праві власності позивачці, однак свого житла він не має і виселятися йому нікуди. Просить врахувати також те, що позивачка надала йому та його дружині можливість проживати у житловому будинку.

Свідок ОСОБА_5 суд пояснила, що відповідач побив її і разом з дітьми вигнав із житлового будинку та те, що даний будинок ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті її баби і діда та оформила належним чином своє право вчасності на земельну ділянку, що належала їй згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Дослідивши докази у справі, заслухавши сторін, суд вважає, що позов слід задоволити.

Суду доведено, що ОСОБА_1 має право власності на земельну ділянку на якій розташовано дворогосподарство площею 0.07 га. оформлено на ОСОБА_1 згідно державного акту серії ЯЛ №77620Н виданого 14.05.2012 року, і така дала можливість проживати відповідачу у житловому будинку через те, що він одружився з її дочкою і в них є двоє дітей. Однак ОСОБА_3 не допускає ОСОБА_1 як власника будинку та земельної ділянки і перешкоджає у користуванні її власністю, неодноразово влаштовував скандали та погрожував.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 того ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Статею 168 ЖК України передбачено, що договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги.

Власник, якщо має підстави передбачити, що його права порушено іншою особою, може звернутись до суду за захистом свого права.

Згідно ст.168 ч.3 ЖК України договір найму жилого приміщення, укладений на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення, займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сімї. У цьому випадку власник будинку (квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці.

При таких обставинах, керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

ОСОБА_3 виселити з будинку № 149 в с.Репинне, Міжгірського району Закарпатської області без надання іншого житла.

Надати відстрочку у виконанні рішення в частині виселення ОСОБА_3 з будинку № 149 в с.Репинне на три місяці.

Судових витрат немає.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційний суд Закарпатської області протягом 10 днів з часу проголошення такого ( ст.. ст.. 294, 296 ЦПК України).

Суддя: ОСОБА_6