У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого судді Леска В.В.

суддів Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

при секретарі Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 голови правління приватного акціонерного товариства «ІНГОССТРАХ» про зобовязання страхової компанії виплатити страхову виплату за договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 листопада 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 голови правління приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ» про зобовязання страхової компанії виплатити страхове відшкодування згідно договору добровільного страхування від нещасних випадків № MKVMONS-156E2FW від 14 липня 2015 року за нанесені йому тілесні ушкодження.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 листопада 2015 року вказану позовну заяву повернуто позивачеві та розяснено, що для вирішення цієї справи потрібно звернутись до суду за місцезнаходженням відповідача.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали судді із-за порушення норм процесуального права, просив таку скасувати. В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що згідно п. 3 ст. 110 ЦПК України позов про відшкодування шкоди спричиненої ушкодженням здоровя може пред'являтися за місцем проживання позивача.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання у визначений час не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток, а клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи колегія суддів відхиляє як необгрунтоване. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, справу розглянуто за відсутності позивача та представника відповідача. Згідно ст. 197, ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Встановлено, що ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 листопада 2015 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1 з підстав, передбачених п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України справа не підсудна цьому суду. Суддя виходила з того, що позовна заява подана з порушенням правил підсудності, оскільки позов предявлено до фізичної особи ОСОБА_2, який проживає за адресою: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, офіс 42. Крім того, прохальна вимога позовної заяви адресована юридичній особі, яка не зазначена відповідачем.

Проте таких висновків суддя дійшла із порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З позовної заяви вбачається, що 14 липня 2015 року між ОСОБА_1 та страховою компанією «ІНГОССТРАХ», через представника цієї компанії в м. Ужгороді, був укладений договір страхування від нещасних випадків № MKVMONS-156E2FW.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просив стягнути з страхової компанії «ІНГОССТРАХ» на його, ОСОБА_1, користь 19375 грн. страхової виплати згідно вказаного вище договору страхування за нанесені йому тілесні ушкодження на початку серпня 2015 року в м. Ужгороді невідомими особами.

Посилання в ухвалі на те, що позов предявлено до фізичної особи є помилковим, оскільки згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про страхування» Договір страхування повинен містити, в тому числі назву страховика. Тобто страховиком за договором страхування може бути тільки юридична особа в даному випадку приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ», яке 14 липня 2015 року в особі Голови Правління ОСОБА_2, діючого на підставі Статуту, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, заключила з ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, договір добровільного страхування від нещасних випадків № MKVMONS-156E2FW.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. N 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон N 1023-XII). Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону N 1023-XII споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Ураховуючи зазначене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

З огляду на викладене є помилковим висновком судді, що справа не підсудна Ужгородському міськрайонному суду, оскільки позивач ОСОБА_1 проживає і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, і згідно договору добровільного страхування від нещасних випадків є споживачем послуг, які надає приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ІНГОССТРАХ», адреса якого зазначена в позовній заяві, і ОСОБА_1 просить стягнути страхове відшкодування саме з цієї юридичної особи, а не з голови правління вказаного товариства ОСОБА_2

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала судді підлягає скасуванню як незаконна, питання відкриття провадження провадження в справі направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, якому в порядку ст. 119 і ст. 120 ЦПК України необхідно усунути розбіжності щодо правильної назви відповідача.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 листопада 2015 року скасувати, а питання відкриття провадження в справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді: