АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 666/6080/14-ц Головуючий в І інстанції: Ратушна В.О. Номер провадження: 22-ц/791/401/16 Доповідач: Вейтас І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоОСОБА_1,
Суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретар - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_5 без достатніх правових підстав набула у власність належні йому грошові кошти в сумі 94958,16 гривень, про що 28.08.2014 року надала йому розписку. Посилаючись на положення ст.1212 ЦК України просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_5 на його користь грошові кошти в сумі 94958,16 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 94958,16 гривень та понесені витрати на сплату судового збору в сумі 949,58 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує, що позивачем не доведено факт привласнення нею коштів, вказує, що розписку на яку посилається позивач не писала, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та її представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_5 без достатніх правових підстав набула у власність грошові кошти належні ОСОБА_6, в загальній сумі 94958,16 гривень, та зобовязана повернути їх позивачу. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно, або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_6 є фізичною особою підприємцем. Судом першої інстанції встановлено, та не заперечується сторонами, що ОСОБА_5 надавала допомогу ОСОБА_6 в роботі з клієнтами. Трудові відносини між сторонами не оформлювались.

Згідно «пояснювальної» складеної від імені ОСОБА_5 від 28 серпня 2014 року, ОСОБА_5, маючи домовленість з позивачем стосовно обслуговування його клієнтів та отримання від них замовлень на товар (побутову хімію), отримувала від клієнтів позивача замовлення на товар та грошові кошти на оплату цих замовлень, частину яких, в загальній сумі 94958,16 гривень, залишила собі, оскільки мала фінансові труднощі в сім`ї (а.с.4,5; 131,132).

Заперечуючи проти позову ОСОБА_5 стверджувала, що пояснювальну записку, що надана позивачем не писала, коштів не привласнювала.

Судом першої інстанції за клопотанням адвоката відповідача було призначено судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку № 1965/02 судово-почеркознавчої експертизи, складеного 27 жовтня 2015 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз рукописний текст пояснювальної від 28.08.2014 (включаючи запис прізвища та ініціалів «ОСОБА_7С.), виконаний самою ОСОБА_5. Підписи від імені ОСОБА_5 у пояснювальній від 28.08.2014, розташовані у нижній частині лицьового боку першого аркуша, під текстом; нижній частині зворотного боку аркуша, під текстом; середній частині лицевого боку другого аркуша, під текстом, праворуч від рукописного запису «ОСОБА_7С.» виконані самою ОСОБА_5. (а.с.127-129).

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на розбіжності, які встановив експерт в мотивувальній частині висновку, оскільки, як зазначено експертом виявлені ним розбіжності можуть бути пояснені, у даному випадку, впливом на ОСОБА_5 збиваючих факторів серед яких могли бути як природні (наприклад незручна поза виконавця, незвичне розташування аркушу паперу в момент виконання на ньому досліджуваного підпису під певним кутом до виконавця), так і штучні (наприклад, навмисно зміна виконавцем ознак свого почерку, перебування виконавця у стані стресу тощо), або ті та інші одночасно.

Крім того в матеріалах справи є висновок експерта № 3125 виконаний 22.10.2014 року експертом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Херсонській області на підставі постанови слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України від 02.10.2014 року за яким досліджуваний рукописний текст, який починається словами «Обяснительная..» та закінчується «ОСОБА_8С.» розписки від імені ОСОБА_5 від 28.08.2014 року, виконаний ОСОБА_5 (а.с.27-34).

Колегія суддів також не може взяти до уваги, як підставу для скасування рішення суду, доводи апеляційної скарги, про те, що в постанові слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 27.05.2015 року про закриття кримінального провадження по факту привласнення ОСОБА_5 грошових коштів зазначено, що «згідно висновку експерта № 3126 від 07.11.2014 року встановити, чи виконані підписи ОСОБА_5 у зошитах, (де начебто ОСОБА_5 ставила відмітки про отримання коштів від контрагентів,) не надалося можливим.», оскільки даний висновок експерта не вказує на неотримання коштів ОСОБА_5 та не спростовує висновків суду про безпідставне отримання коштів відповідачем, що підтверджується наданою нею розпискою, показами позивача та свідків.

Зважаючи на наведені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено правильно у відповідності до норм матеріального та процесуального права, в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, досліджених в судовому засіданні.

Перевірені колегією доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують висновків суду і не містять посилання на нові факти або засоби доказування, які мають значення для справи. За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: С.В.Радченко

ОСОБА_3