Справа №303/7394/15-ц
2/303/218/16
Номер рядка статистичного звіту - 04
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2016 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Гейруша В.Б.
при секретарі Уліганець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності,
в с т а н о в и в:
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності.
Свої вимоги мотивує тим, що 06 лютого 2013 року між ним та ОСОБА_3, який представляв інтереси за довіреністю ОСОБА_2 про придбання в останнього належного йому за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу АОС № 006259, виданого 16.01.2007 року РЕП Мукачівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області - автомобіля марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, був укладений договір купівлі-продажу вказаного автомобіля за 30 000грн., які він сплатив ОСОБА_3. В зв»язку з відсутністю коштів на момент придбання автомобіля на його переоформлення до органів ДАІ не звертався. ОСОБА_3 від імені ОСОБА_2 йому була надана довіреність на право керування та розпорядження автомобілем, посвідчена приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрована за № 809. Звернувшись у 2015 року до органів ДАІ з метою переоформлення автомобіля дізнався, що вказаний транспортний засіб перебуває під арештом на підставі виконавчого провадження відносно колишнього власника ОСОБА_2, що створює перешкоди у користуванні і розпорядженні придбаним автомобілем. Просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 06 лютого 2013 року транспортного засобу марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, укладеного між ним та ОСОБА_2 від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_3; визнати за ним право власності на вказаний транспортний засіб та звільнити його з-під арешту, виключити його з акту опису та арешту майна МВ ДВС Мукачівського МРУЮ.
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання не з»явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на доводи викладені в позові.
Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідачі та третя особа в судове засідання не з»явилися, про причини неявки суд не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на підставі довіреності, посвідченої 16 січня 2007 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим № 341, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 у діях щодо експлуатації та розпорядження від його імені укладати договори купівлі-продажу та інші договори щодо розпорядження та користування автомобілем марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.
06 лютого 2013 року між ОСОБА_3, що виступав в інтересах ОСОБА_2, та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 автомобіль марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, за домовленою ціною у сумі 30 000грн.
У матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_3 про отримання останнім від ОСОБА_1 30 000грн. за автомобіль марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.
Крім того, згідно довіреності, посвідченої 06 лютого 2013 року приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 809, ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 у діях щодо розпорядження від його імені, в тому числі продавати, обмінювати, надавати в оренду належний власнику автомобіль марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.
Згідно картки арешту ТЗ на автомобіль марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 накладено арешт начальником Мукачівської МВ ДВС ОСОБА_7.
Відповідно до ч.1 ст.202 та ч.3 ст.203 Цивільного кодексу України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основними обставинами, які підлягають встановленню судом є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні відповідного правочину та з'ясування питання про те, чи не укладено цей договір з метою приховання іншого договору та якого саме (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2012 р. у справі № 6-133цс12).
Пунктом 3 частини першої ст. 208 Цивільного кодексу України передбачено, що за загальним правилом у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
Згідно ч.1 ст.218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з вимогами ст.235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 09 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» міститься роз'яснення щодо застосування положень статті 235 ЦК України, де зазначено, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права і обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норми, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.
Згідно з приписами ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
В свою чергу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша ст.638 Цивільного кодексу України).
Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи та приписи чинного законодавства, суд виходить з того, що сторони домовилися про всі істотні умови договору купівлі-продажу автомобіля, оскільки відбулося повне виконання договору, а саме покупець сплатив продавцеві обумовлену вартість за товар, продавець прийняв це виконання та передав покупцеві товар, який покупець прийняв. Водночас відповідач не зняв вчасно автомобіль з реєстраційного обліку, чим перешкодив позивачу зареєструвати право власності на автомобіль за собою.
З урахуванням наведено суд приходить до висновку, що сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купив вказаний автомобіль за 30 000 грн.
Також слід констатувати, що при оформленні довіреності від 06.02.2013 року та укладенні договору купівлі продажу волевиявлення учасника такого правочину (як зовнішній прояв волі) не відповідало його внутрішній волі, так як було спрямовано на укладення саме договору купівлі продажу транспортного засобу.
За таких обставин вимоги позивача про визнання договору купівлі продажу від 06.02.2013 року дійсним та визнання права власності за позивачем на автомобіль є підставними та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про звільнення автомобіля з-під арешту, суд виходить з наступного.
Приписами ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень частини першої та другої ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Враховуючи те, що судом задоволено позов в частині визнання права власності на спірний автомобіль за позивачем, а також те, що така вимога є похідною від первісних позовних вимог, спрямованих на захист права власності позивача, то і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 41, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 212-215, 223 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу від 06 лютого 2013 року транспортного засобу Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АОС № 006259, виданого 16.01.2007 року РЕП Мукачівського МРВ ДАІ УМВС України в Закарпатській області.
Звільнити автомобіль марки Volkswagen transporter 1999 року випуску, кузов WVIZZZ70ZYH024501, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з під арешту, виключити його з акту опису та арешту майна міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Головуючий В.Б. Гейруш