АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 667/162/15-ц Головуючий в І інстанції Котьо І.В. Номер провадження 22-ц/791/38/16 Доповідач: Стародубець М.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» на ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бебко-Авто», Публічного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» про витребування майна з чужого незаконного володіння, стягнення збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою від 01 грудня 2015 року судом було вжито заходи забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на рухоме майно (обладнання, устаткування та інше), зазначене у додатку №2 від 28 серпня 2015 року (акт прийняття-передачі) до договору оренди від 01 квітня 2014 року, яке знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Фрунзе, 40-Г, 1-2 поверх, літера «К».

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Київський дослідно- експериментальний механічний завод», просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для вирішення порушеного позивачем питання, та недотримання вимог процесуального закону.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої судом ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржену ухвалу, місцевий суд виходив з того, що, оскільки предметом позовних вимог ОСОБА_5 є витребування з чужого незаконного володіння належного йому рухомого майна, яке, на думку позивача, внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, може бути викрадене або знищене, це є достатньою підставою для накладення арешту на вказане майно у відповідності до приписів ст. 152 ЦПК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія судів погодитись не може.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 5 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності суд має враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність, і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.6 вказаної постанови особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно п.7 вказаної постанови ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд дійшов до висновку про обґрунтованість припущення того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Як вбачається з матеріалів, що надійшли до суду апеляційної інстанції, порушуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, ОСОБА_5 підставою для їх застосування вказує, в тому числі, намір ПАТ «Київський дослідно- експериментальний механічний завод» розпорядитися спірним майном в рахунок погашення боргу TOB «Бебко-Авто», однак жодного доказу на підтвердження вказаної обставини при цьому не надав, що свідчить про те, що позивач не довів у встановленому законом порядку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову й те, що його припущення є обґрунтованим.

В порушення ч.3 ст.151 ЦПК України суд не з'ясував та не встановив таких обставин, в своїй ухвалі не навів ніяких мотивів прийнятого рішення. А сам факт звернення до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння не дає підстав для прийняття заходів забезпечення позову.

При цьому ні в позовній заяві, ні в заяві про забезпечення позову ОСОБА_5 не навів конкретних ознак майна, щодо якого він пред'являє вимоги про витребування, не встановив таких ознак і суд першої інстанції та не навів їх в оскарженій ухвалі, що унеможливлює, на думку колегії суддів, її виконання в передбачений законом строк та невелює вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних, за умов доведеності, дій відповідача.

Спірне майно, яке намагається витребувати позивач від ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод», повинне мати певні ідентифікуючі його ознаки, які відрізняли б його від іншого однорідного й подібного майна, що знаходиться у виробничих приміщеннях останнього, у тому числі іншого орендаря ТОВ «ОСОБА_6 Сервіс ЛТД», яке використовує зазначене в ухвалі приміщення з вересня 2015 року для здійснення своєї діяльності по наданню авторемонтних послуг, які споживачам надавав й попередній орендар.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про те, що вжиті ним заходи забезпечення позову не перешкоджатимуть господарській діяльності як ПАТ «Київський дослідно-експериментальний механічний завод», на території якого розміщено спірне рухоме майно, так і TOB «ОСОБА_6 Сервіс ЛТД», яке є орендарем приміщень за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 40-Г, 1-2 поверх, літера «К», є безпідставним і таким, що ґрунтується на припущеннях.

Крім того, накладаючи арешт на спірне майно, яке, за твердженням позивача, належить йому на праві приватної власності, місцевий суд не звернув уваги на те, що за приписами ст. 152 ЦПК України забезпечення позову шляхом накладення арешту допускається лише щодо майна, належного відповідачеві.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вжиті судом заходи забезпечення позову не є такими, що забезпечать у встановленому законом порядку дотримання прав позивача з одночасним збереженням балансу інтересів інших осіб, враховуючи предмет позовних вимог, а оскаржена ухвала місцевого суду постановлена з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства, у зв'язку з чим вона в оскарженій частині підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що поданий ОСОБА_5 в серпні 2015 року позов, за інформацією сторін,до теперішнього часу судом не розглянутий, а порушений останнім спір тривалий період часу не знаходить свого вирішення в строки, визначені процесуальним законом з дотриманням засад змагальності сторін.

В частині відмови у задоволенні вимог про передачу спірного рухомого майна на відповідальне зберігання позивачу ухвала суду ніким не оскаржувалася, а тому за правилами ст. 303 ЦПК України колегією суддів не переглядалася.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київський дослідно-експериментальний механічний завод» задовольнити.

Ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2015 року в частині задоволення заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову скасувати і постановити в цій частині нову ухвалу.

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно (обладнання, устаткування та інше), зазначене у додатку №2 від 28 серпня 2015 року (акт прийняття-передачі) до договору оренди від 01 квітня 2014 року, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе,40-Г, 1-2 поверх, літера «К», відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.П. Стародубець

Судді: Л.П. Воронцова

ОСОБА_3