Справа 431/122/16-ц
Провадження 2-о/431/25/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року Старобільський районний суд

Луганської області

в складі:

головуючого-судді Озерова В.О.,

при секретарі Дубініній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Старобільська Луганської області заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що її батько ОСОБА_2 та її дід ОСОБА_3 були поляками за етнічним походженням. Оскільки 07.09.2007 року у Польщі вступив у силу Закон про Карту поляка,відповідно до якого цей документ повертає громадянам інших країн Сходу, які мають польське коріння, права відповідно до законодавства Польщі, заявниці необхідно підтвердити польське коріння. Проте, у документах родичів заявниці містилися певні невідповідності, через що заявниця не може доказати того факту, що має польське походження інакше, ніж через звернення до суду. Дід заявниці ОСОБА_3 помер 25.02.1979 року у м. Брянка Луганської області. В свідоцтві про народження заявниці зазначено, що її батько ОСОБА_4 є українцем. В свідоцтві про народження ОСОБА_4 також зазначено, що його батько ОСОБА_3 є українцем. Проте їй було відомо, що ОСОБА_3 був поляком і народився на Житомирщині. Свідоцтво про народження діда -ОСОБА_3 втрачене, але згідно архівної довідки, в книзі реєстрації актових записів про народження по Дранецькохатківської сільради Мархлевського району (нині Червонохатківська сільрада Романівського району) за 1926 рік зазначено, що ОСОБА_5 Віталісович народився 04.05.1926 року (запис реєстрації № 19 від 07.05.1926 року). Батьками вказані: ОСОБА_6, мати - ОСОБА_7, поляки. Крім того, позивачка вказує, що вона отримала довідки про народження прадіда й прабабки. В костьольній книзі реєстрації народжень по м. Чуднів Житомирського повіту Волинської губернії за 1986 рік зазначено, що ОСОБА_6 народився 25.01.1896 року. Крім того, в костьольній книзі реєстрації народжень по м. Чуднів Житомирського повіту Волинської губернії за 1905 рік зазначено, що ОСОБА_8 (дошлюбне) ОСОБА_8 народилася 23.01.1905 року. Таким чином, справжнє імя діда заявниці було ОСОБА_5 Віталісович, проте, він був вимушений дату свого народження, прізвище, імя та по-батькові на українській манер, оскільки він пішов в ОСОБА_9 під час Другої Світової війни. Бути поляком за національністю та носити польське імя було реальною загрозою для життя в СРСР. Підтвердження тому те, що батько ОСОБА_3 - ОСОБА_6 був необґрунтовано репресований 30.12.1937 року і лише Постановою Верховного Суду УСРС від 14.04.1961 року він був реабілітований. Репресованим був і рідний брат ОСОБА_10 - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, ОСОБА_5 Віталісович змінив своє імя на Кліма Васильовича і був вимушений все своє життя приховувати своє походження. Заявниці для отримання Картки поляка необхідно довести, що її дід дійсно вимушений був змінити своє імя і був її дідом. Внести зміни до вже існуючих документів неможливо, оскільки сам ОСОБА_12 помер.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в котрій просить розглянути справу в її відсутність.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в котрій заяву вважає такою, що підлягає задоволенню.

Суд, зясувавши позицію заявниці та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою й такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Той факт, що заявниця є дочкою ОСОБА_2 підтверджено її свідоцтвом про народження (а.с. 5), свідоцтвом про шлюб (а.с. 7), за яким дошлюбне прізвище вказано «Жуковська».

За свідоцтвом про смерть (а.с. 8) ОСОБА_3 помер 25.02.1979 року.

Відповідно до архівної довідки від 14.09.2015 року № П/2737-3 (а.с. 11, 12) в книзі реєстрації актових записів про народження по Дранецькохатківській сільраді Мархлевського району (нині Червонохатківська сільрада Романівського району) за 1926 рік зазначено, що ОСОБА_5 Віталісович народився 04.05.1926 року, запис реєстрації № 19 від 07.05.1926 року. Батько - ОСОБА_6, мати - ОСОБА_7, які є поляками.

За даними костьольної книги реєстрації народжень по м. Чуднів Житомирського повіту Волинської губернії за 1896 рік зазначено, що ОСОБА_10 народився 25.01.1896 року. В книзі реєстрації народжень по м. Чуднів Житомирського повіту Волинської губернії за 1905 рік зазначено, що ОСОБА_8 народилась 23.01.1905 року (а.с. 10).

За довідкою № 13-8184-90 від 18.06.90 року (а.с. 14) вбачається, що дід заявниці ОСОБА_10 був необґрунтовано репресований 30.12.1937 року і Постановою Верховного суду УСРС від 14.04.1961 року він був реабілітований.

Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_5 Віталісович є фактично ОСОБА_3, який вимушений був змінити своє імя та по-батькові через те, що був поляком за національністю й зробив це під загрозою репресій в 1937 році.

Факт того, що ОСОБА_3 ,який фактично є ОСОБА_5 Віталісовичем, був поляком знайшло своє підтвердження записами про його батьків - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - поляки.

Вищевказаними документами, дослідженими в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявниця ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_5 Віталісовича, за національністю - поляка.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 62, 256, 257 ЦПК України, ст. ст. 269, 271, 300 ЦК України, ст. ст. 3, 11Закону України «Про національні меншини в Україні», суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що померлий 25.02.1979 року ОСОБА_3 є ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, за національністю поляк.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є онукою ОСОБА_5 Віталісовича, за національністю поляка.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Озеров В.О.