РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

з секретарем Слободенюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником кімнати АДРЕСА_1. При оформленні договору дарування відповідач зобов'язувався невідкладно виписатися з подарованої кімнати, але по даний час цього не зробив. З 18.06.2015 (з дня оформлення договору дарування) відповідач в зазначеній кімнаті гуртожитку не проживає та жодного разу не з'являвся, тому втратив право на користування кімнатою. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, чим об'єктивно порушуються права позивача.

У судове засідання позивач не з'явилася при цьому подала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без її участі на підставі долучених до позовної заяви письмових доказів.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки вони повідомлені про час та місце розгляду справи. У зв'язку з чим, відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи кімната НОМЕР_1 в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування від 18.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1589, за яким відповідач безоплатно передав у власність позивачу належну йому на праві приватної власності кімнату (а.с.4).

Відповідач на час розгляду справи судом зареєстрований в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖКП «Перспективне» від 22 грудня 2015 року №275 (а.с.5).

Разом з тим, відповідач з червня 2015 року не проживає у вказаній кімнаті, що підтверджується актами від 03.07.2015 року, 08.09.2015 року, 22.12.2015 року (а.с.6-8), а наявність у відповідача реєстрації в даній кімнаті, порушує право на користування житлом позивача, тому як вона повинна сплачувати комунальні послуги за особу, яка не проживає у вказаній кімнаті.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Також суд бере до уваги визнання позову відповідачем.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Також відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, так як відповідач з червня 2015 року не проживає в кімнаті за адресою: вул. Фабрична, 20/2, м. Рівне, не несе витрат по утриманню кімнати, наявність у відповідача реєстрації в кімнаті порушує право власності позивача, та у зв'язку із тим, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору, у розмірі 487, 20 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Керуючись статтею 391 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Першко