Справа № 559/2200/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2016 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

В особі головуючого судді Стадійчука А.О.

при секретарі Лахіта Н.М.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради про скасування наказів № 115 та № 116 від 29 липня 2015 року та стягнення моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

28 серпня 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом де вказує, що вона працює в комунальному закладі «Дубенський будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів (далі «Будинок-інтернат») з 1988 року, працювала на посаді сестри медичної психоневрологічного відділення згідно наказу про її переведення №18 від 11.03.1997 року.

Наказом директора КЗ «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку» Рівненської обласної ради №116 від 29.07.2015 року «Про переміщення ОСОБА_2О.», переміщено ОСОБА_2, без її згоди з 01 серпня 2015 року у звязку з виробничою необхідністю зі збереженням попередньої заробітної плати з посади сестри медичної вищої категорії персоналу психоневрологічного відділення на посаду сестри медичної вищої категорії персонал медичного відділення. З даним наказом її було ознайомлено 04 серпня 2015 року.

Вважає, що оскаржуваний наказ є незаконним, оскільки суттєво порушує чинне законодавство, її трудові права як працівника закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та інших випадках, передбачених законодавством.

Вона згоди на її переведення не давала. Вважає, що "переміщення" її на іншу, не обумовлену трудовим договором, посаду, є грубим порушенням норм трудового законодавства, що повинно бути усунуто судом. Просить скасувати наказ №116 від 29.07.2015 року "Про переміщення ОСОБА_2О.", поновити її на посаді та стягнути на її користь моральну шкоду в розмірі 5000 гривень та судові витрати.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 змінила позовні вимоги та просить також скасувати наказ №115 від 29.07.2015 року "Про зміни в штатному розписі будинку-інтернату", оскільки про існування вказаного наказу вона дізналася під час розгляду справи в суді.

Представником відповідача було подано заперечення проти позову, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_2 вважають безпідставними, не обґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. Вважають, що ОСОБА_2 01 серпня 1988 року була призначена на посаду сестри медичної Дубенського будинку-інтернату. Переміщення її з посади сестри медичної вищої категорії медичного персоналу психоневрологічного відділення на посаду сестри медичної вищої категорії персоналу медичного відділення, є фактичним переміщення на іншу робоче місце на тому ж підприємстві, у тій же місцевості та в межах спеціальності, кваліфікації та посади, обумовленої трудовим договором. Оскільки наказом директора "Будинку-інтернату" №115 від 29 липня 2015 року було внесено зміни в штатний розпис, якими виведено зі штатного розпису 2 штатні одиниці сестри медичної вищої категорії психоневрологічного відділення та введено в штатний розпис 2 штатні одиниці сестри медичної вищої категорії медичного відділення. Таким чином, зміст наказу №116 від 29.07.2015 року, враховуючи обставини що передували виданню такого наказу (внесення змін в штатний розпис) вказують на те, що підприємство здійснило переміщення ОСОБА_2 у сенсі положень ч.2 ст.22 КЗпПУ, а відтак не потребує на це згоди працівника.

Щодо змінити позовних вимог ОСОБА_2 в частині скасування наказу №115 від 29.07.2015 року "Про зміни в штатному розписі будинку-інтернату", відповідачем також було подано заперечення, в яких позовні вимоги не визнають, посилаючись на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.2002 року, штатні розписи підписуються керівником установи, а затверджуються керівником вищої установи. Власник або уповноваженим ним орган має право у будь-який час внести зміни до штатного розпису, зокрема в разі структурної перебудови підприємства (створення новий або ліквідація наявних структурних підрозділів), в звязку зі змінами в організації виробництва і праці (зміна розмірів оплати праці, розрядів і найменування посад і професій), при потребі внести або вивести посади, професії, установити доплати (надбавки). Кількість і періодичність змін до штатного розпису протягом року законодавством не обмежуються, а будь-які зміни, що його стосуються, здійснюються лише на підставі наказу по підприємству. Оскільки, проведення заходів щодо зміни організації виробництва і праці це виключне повноваження власника або уповноваженого ним органу, тому відсутні будь-які правові підстави для скасування наказу №115 від 29.07.2015 року. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що вона працює в Дубенському будинку-інтернат з 1988 року. З 1997 року вона працює на посаді медичної сестри психоневрологічного відділення. За останній час кількість хворих, які перебувають в даному відділенні суттєво збільшилась, тільки за 2015 рік приблизно на 10 чоловік. Згідно штатного розпису в даному відділенні числилось дві медичні сестри, а згідно наказу №115 від 29.07.2015 року обидві посади вивели зі штату відділення та ввели у медичне відділення. Підстав для внесення таких змін у штатний розпис не було. Працюючи на посаді медсестри психоневрологічного віддання мала пільги право на пенсію на пільгових умовах, скорочений робочий тиждень та додаткова відпустка більшої тривалості. Тому вважає, що наказом №116 від 29.07.2015 року про переміщення її на посаду медичної сестри медичного відділення погіршились умови праці, а тому на таке переміщення необхідно було отримати її згоду. Окрім того, про зміну в штатному розписі скорочення посади, яку вона займає, було здійснено без узгодження з профспілковим комітетом будинку-інтернату та без повідомлення її про таке скорочення, що є грубим порушенням законодавства про працю. Дії директора щодо видачі наказів про скорочення посади та переміщення її з однієї та посади на іншу, є ніщо інше як особиста неприязнь до неї директора, у звязку з його критикою, як керівника. Просить скасувати накази, як незаконні та стягнути на її користь 5 тисяч моральної шкоди, судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні 10 листопада 2015 року представник відповідача директор будинку-інтернату ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив, що в закладі не вистачає 46 одиниць працівників для обслуговування підопічних. На 260 підопічних 36 працівників. 04 січня 2013 року було затверджено посадова інструкція медичної сестри, з якою ОСОБА_2 була ознайомлена. Дана інструкція нічим не відрізняється від інших медсестер. гусак О.О. відповідно до наказу було переміщено, а не переведено на іншу роботу. ОСОБА_4 будинку-інтернат виникла ситуація переробка робочих годин. Була аудиторська перевірка та було виявлено порушення. З 4 працівників не можливо забезпечити збалансоване чергування. В департаменті соціального захисту населення Рівненської ОДА було відмовлено у скороченні працівників, тому було внесено зміни в штатний розпис, яким переміщено медичну сестру психоневрологічного відділення на посаду медичної сестри загального відділення. В загальному відділенні тривалість робочого тижня - 38 годин, в у психоневрологічному - 36 годин. Відрізняється також і тривалість додаткової відпустки у психоневрологічному відділення 25 днів, а у загальному 7 днів. Також медичні сестри психоневрологічного відділення мають право на вихід на пенсію на пільгових умовах. Зарплата медичних сестер в обох відділеннях не відрізняється.

В судовому засіданні 29 січня 2016 року представник відповідача ОСОБА_4 подав копію наказу №6 від 14.01.2016 року "Про відсторонення ОСОБА_3 від виконання повноважень за посадою директора КЗ "Дубенський будинок інтернат для громадян похилого віку" та пояснив, що позовні вимоги щодо скасування наказів та відновлення ОСОБА_2 на попередній посаді визнає, а щодо питання про стягнення моральної шкоди покладається на рішення суду.

Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_2 з 01.08.1988 року була прийнята на посаду медсестри, з 11.03.1997 року була переведена медсестрою психоневрологічного відділення (а.с.5, 6)

Наказом №116 від 29.07.2015 року ОСОБА_2 сестру медичну вищої категорії медичного персоналу психоневрологічного відділення переміщено сестрою медичною вищої категорії персоналу медичного відділення з 01 серпня 2015 року у звязку з виробничою необхідністю зі збереженням попередньої заробітної плати (а.с.6)

Наказом №115 від 29.07.2015 року з 01 серпня 2015 року виведено із штатного розпису 2 штатних одиниці сестри медичної психоневрологічного відділення та введення в штатний розпис з 01 серпня 2015 року 2 штатні одиниці сестри медичної медичного відділення (а.с.28)

Голова профспілкового комітету Дубенського будинку-інтернату ОСОБА_5 звернувся до директора ОСОБА_3 з листом вимогою вказуючи, що внесення змін в штатний розпис та переведення сестри медичної психоневрологічного відділення та посаду сестри медичної відділення загального типу порушено п.2 ст.247, ст.83, ч.3 ст.32 КЗпП України, відповідно до яких роботодавець не може одноосібно локальним актом змінювати встановлені умови праці в бік погіршення працівників членів-профспілок, такі зміни повинні погоджувати з профспілковим комітетом. На підставі наведеного, вимагає скасувати наказ про внесення змін у штатний розпис. (а.с. 11)

Згідно зі ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених ст. 33 цього ж Кодексу. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. У звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших робітник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

З цього приводу в постанові Верховного Суду України від 04 липня 2012 року викладено правову позицію, згідно з якою зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва і праці (постанова №6-59цс12 від 04.07.2012 року).

Відповідачем не надано жодних доказів необхідності внесення будь-яких змін в організацію виробництва, про наявність таких змін не повідомлено працівника у встановлений законодавством строки, а також не повідомлено профспілковий комітет закладу про скорочення посад сестри медичної психоневрологічного відділення, тобто має місце грубе порушення трудового законодавства. Оскільки, в звязку з переведенням ОСОБА_2 на іншу посаду сестри медичної медичного відділення суттєво змінились істотні умови праці, а саме збільшилась тривалість робочого дня, зменшилась тривалість додаткової відпустки, та позбавлено пільги право виходу на пенсію на пільгових умовах, тому таке переведення можливе лише за умови згоди працівника на таке переведення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказані накази про внесення змін у штатний розпис та переміщення ОСОБА_2 виданні з порушення вимог законодавства про працю, а тому є незаконними та підлягають скасуванню.

Щодо відшкодування заподіяної моральної шкоди, то в цій частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, оскільки відповідач є бюджетною організацією, суд вважає за необхідним обмежитись стягненням моральної шкоди в розмірі 1000 гривень.

Щодо стягнення судових витрат, то відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем надано докази оплати правової допомоги в розмірі 2000 гривень, тому вказана сума підлягає до стягнення.

Оскільки, позивача від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" ( в редакції Закону від 19.09.2013 року) звільнено, тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 ОСОБА_2 до Комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради про скасування наказів № 115 та № 116 від 29 липня 2015 року та стягнення моральної шкоди - задоволити частково.

Накази директора Комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради № 115 від 29 липня 2015 року «Про зміни в штатному розписі будинку-інтернату» та №116 від 29 липня 2015 року «Про переміщення ОСОБА_2» - скасувати.

ОСОБА_2 відновити на посаді сестри медичної вищої категорії медичного персоналу психоневрологічного відділення Комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради з 01 серпня 2015 року.

Стягнути з Комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради, м.Дубно вул.Широка, 3, , на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 1000 грн. моральної шкоди та 2000 грн. за надання правової допомоги, а всього стягнути 3000 (три тисячі) грн..

Стягнути з Комунального закладу «Дубенський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» Рівненської обласної ради, м.Дубно вул.Широка, 3, , в дохід держави 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: