РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Герченовій А.І.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання станом на 21 листопада 2009 р. за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, померлого 20 березня 2015 р., з ОСОБА_4, яка померла 21 листопада 2009 р.

В обґрунтування заяви зазначив, що 20 березня 2015 р. помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2. ? частина вказаної квартири належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № 456 від 28 грудня 1993 р., а інша ? частина квартири він отримав у спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті своєї дружини ОСОБА_4, матері заявника, яка померла 21 листопада 2009 р. Проте, за життя ОСОБА_3 не оформив свої спадкові права. Станом на час смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 постійно проживав разом з нею у зазначеній вище квартирі, хоча був зареєстрований за іншою адресою. Позивач після смерті батька звернувся до приватного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріусом було надано відповідь про неможливість оформлення спадщини зважаючи на відсутність документів, які б підтверджували факт постійного проживання батька зі спадкодавцем на момент смерті. Інших спадкоємців немає. Посилаючись на вимоги частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, заявник просив задовольнити вимоги заяви та встановити зазначений факт.

У судовому засіданні заявник та його представник підтримали вимоги заяви та просили задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, причин неявки суду не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник заінтересованої особи суду не надавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши заявника, свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

21 листопада 2009 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 159910, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 22 листопада 2009 року, актовий запис № 9726.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 456 від 28 грудня 1993 р., ОСОБА_4 та ОСОБА_3 належить у рівних частках квартира АДРЕСА_3. Право власності зареєстровано в ОП «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 2 лютого 1994 р., що підтверджується відповідним реєстраційним написом на вказаному свідоцтві.

20 березня 2015 р. помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 320849, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції у Запорізькій області 20 березня 2015 року, актовий запис № 254.

Заявник ОСОБА_1 є сином померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії І-СМ № 064459, виданим Шамановською сільською радою Братського району Іркутської області, Росія, 27 серпня 1958 року, актовий запис № 150.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_3, ? якої належала померлому на підставі вищевказаного свідоцтва про право власності на житло.

З вказаного свідоцтва вбачається, що інша ? частина квартири належала ОСОБА_4, після смерті якої спадкова справа не заводилася, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру № 42703692 від 19 січня 2016 року.

Як вбачається з довідки Центру обслуговування абонентів № 8 МКП «ОСНОВАНІЄ», виданій заявнику 28 липня 2015 р. за № 1037, у квартирі АДРЕСА_3 з 2 листопада 2010 р. по 20 березня 2015 р. був зареєстрований ОСОБА_3 один.

Однак, відповідно до акту Центру обслуговування абонентів № 8 МКП «ОСНОВАНІЄ» від 30 липня 2015 року № 192, зі слів сусідів ОСОБА_3 дійсно проживав за вказаною адресою без реєстрації з 2007 року по 20 березня 2015 року.

Також, відповідно до довідки, виданій виконкомом Виводівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області 28 липня 2015 р. за № 589, ОСОБА_3 дійсно з 2007 року по 2010 рік був зареєстрований, але не проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також факт проживання ОСОБА_3 з 2007 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 21 листопада 2009 р. підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_6, дружина заявника, та ОСОБА_7, сусідка родини ОСОБА_6.

Згідно з положеннями частини третьою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 23 жовтня 2015 р. № 329/02-14, наданого заявнику, до цього часу відповідні документи, що підтверджують проживання ОСОБА_3 за однією адресою з ОСОБА_5 на день її смерті, нотаріусу не надані, тому заявникові було рекомендовано звернутись до суду.

Оскільки в заявника відсутні необхідні документи на підтвердження факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, суд, з урахуванням обставин, встановлених у судовому засіданні, вважає за можливе встановити даний факт, з огляду на що задовольняє заяву ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 256, 259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 20 березня 2015 року, постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла 21 листопада 2009 року, на час відкриття спадщини 21 листопада 2009 року за адресою: АДРЕСА_1.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 січня 2016 р.

Повний текст рішення виготовлено 21 січня 2016 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова