Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретарі Пісчанській Т.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Дельта Банк» 31 серпня 2015 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпроптеровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилався на те, що 13 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за умовами якого банк надав, а позичальник отримав у кредит грошові кошти у розмірі 38 000,00 доларів США зі сплатою 13,50% річних за користування кредитними коштами та строком повернення до 13 серпня 2015 року. За виконання ОСОБА_2 зобовязань за вказаним кредитним договором поручилась ОСОБА_3 відповідно до договору поруки № 223295 від 13 серпня 2008 року. На підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», останнє набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13 серпня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 У звязку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 умов зазначеного кредитного договору з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами станом на 31 липня 2015 року у нього утворилась заборгованість, загальний розмір якої становить 5 512 6997,07 грн., яку представник позивача просив суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів (а. с. 3-6).

У судовому засіданні від 17 листопада 2015 року до спільного розгляду із зазначеним позовом була прийнята зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання припиненим поруки № 223295 від 13 серпня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 на підставі ч. 4 ст. 559 ЦПК України, оскільки предявивши до поручителя 28 березня 2013 року вимогу про дострокове повернення кредитної заборгованості, позивач змінив строк виконання основного зобовязання (а. с. 49-51).

Представник ПАТ «Дельта Банк» у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, у задоволенні зустрічного позову просила суд відмовити.

Відповідачі у судове засіданні не зявились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, від відповідача ОСОБА_4 на адресу суду надійшла заява про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві просила суд задовольнити зустрічні позовні вимоги, у задоволенні первісного позову в частині вимог до ОСОБА_4 просила суд відмовити (а. с. 62). Від представника інтересів ОСОБА_2 надійшла заява про застосування строків позовної давності до вимог банку (а. с. 76), а також письмові заперечення проти первісних позовних вимог (а. с. 77-78).

Вислухавши пояснення представника ПАТ «Дельта Банк», дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно частин 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що 13 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, за умовами якого банк надав, а позичальник отримав у кредит грошові кошти у розмірі 38 000,00 доларів США зі сплатою 13,50% річних за користування кредитними коштами та строком повернення до 13 серпня 2015 року. Викладене підтверджується матеріалами справи (а. с. 7-16, 17-20, 21).

За виконання ОСОБА_2 зобовязань за вказаним кредитним договором поручилась ОСОБА_3 відповідно до договору поруки № 223295 від 13 серпня 2008 року (а. с. 22-24), відповідно до п. 3.1 якого цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобовязань боржника в рахунок виконання зобовязань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», останнє набуло право вимоги за , в тому числі, договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13 серпня 2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, що підтверджується випискою з договору (а. с. 26-27), а також актом прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08 грудня 2011 року (а. с. 28).

Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого представником позивача до позовної заяви вбачається, що у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13 серпня 2008 року з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами станом на 31 липня 2015 року у нього утворилась заборгованість, загальний розмір якої становить 77 875,64 доларів США (еквівалент 1 683 030,81 грн.) та 3 829 666,27 грн. та складається з: тіла кредиту у розмірі 36 580,68 доларів США (еквівалент 790 573,43 грн.), відсотків за користування кредитом у розмірі 41 294,96 доларів США (еквівалент 892 457,38 грн.), пені у розмірі 3 584 375,88 грн., суми 3-х% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13 426,54 грн. та суми 3-х% річних від простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 231 863,85 грн. (а. с. 25).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі.

Частиною 1 ст.527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до умов укладеного між сторонами справи кредитного договору позичальник зобовязується належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені кредитним договором.

Оцінюючі всі докази досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачі за первісним позовом свої зобовязання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13 серпня 2008 року та відповідним договором поруки не виконали належним чином, суд вважає необхідним, стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за зазначеним договором станом на 31 липня 2015 року у розмірі 5 512 697,07 грн., задовольнивши первісні позовні вимоги в повному обсязі.

Приймаючи таке рішення суд критично оцінює посилання представника інтересів ОСОБА_2 на пропуск банком строку позовної давності як на підставу для відмови у задоволенні первісного позову, оскільки відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору строк його виконання встановлений 13 серпня 2015 року, а до суду з даним позовом банк звернувся 31 серпня 2015 року, тобто в межах строку позовної давності.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки припиненим, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, виходячи з наступного.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Тобто, в даному випадку шість місяців після настання строку виконання основного зобовязання (13 серпня 2015) є 15 січня 2016 року, а до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ПАТ «Дельта Банк» звернувся 31 серпня 2015 року, тобто в межах строку.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України покладаються на сторону проти якої постановлено рішення пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 553, 554, 559, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України , суд,

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13 серпня 2008 року у розмірі 5 512 697 (пять мільйонів пятсот дванадцять тисяч шістсот девяносто сім) грн. 07 коп., яка складається з: тіла кредиту у розмірі 790 573,42 грн., відсотків за користування кредитом у розмірі 892 457,38 грн., пені у розмірі 3 584 375,88 грн., суми 3-х% річних від простроченої заборгованості по тілу кредиту у розмірі 13 426,54 грн. та суми 3-х% річних від простроченої заборгованості по відсотках у розмірі 231 863,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 3654,00 грн., а саме: по 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. з кожного.

У задоволенні зустрічного позову за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання договору припиненим відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

ОСОБА_5 Черновськой