Справа № 165/983/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22-ц/773/1146/16 Категорія: 81 Доповідач: Овсієнко А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнка А.А.,

суддів - Шевчук Л.Я., Подолюка В.А.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю:

державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_1,

представника стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_1 за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 16 червня 2016 року,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобовязати головного державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 внести до постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2016 року відомості про дату фактичного закінчення виконавчого провадження - 28 березня 2015 року, оскільки судове рішення, за яким було відкрито дане виконавче провадження, фактично було виконане ним ще 27 березня 2015 року шляхом сплати останньої частини боргу, розстроченого ухвалою Нововолинського міського суду від 18.09.2012 року.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 16 червня 2016 року в задоволенні вищевказаної скарги ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить її скасувати у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги у повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду даної справи державний виконавець та представник стягувача просили відхилити подану апеляційну скаргу у звязку з безпідставністю наведених у ній доводів та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Боржник ОСОБА_3 подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника. В клопотанні також зазначив, що апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Заслухавши пояснення державного виконавця та представника стягувача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 24 березня 2016 року у виконавчому провадженні №30511267 винесена державним виконавцем з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на встановлених обставинах справи та відповідних їм нормах чинного законодавства.

Так, відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 12.12.2011 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Державний ощадний банк» кредитну заборгованість в сумі 327413 грн. 13 коп. (а.с.5-6).

На підставі даного рішення суду Нововолинським міським судом 26.12.2011 року було видано виконавчий лист №2-1004, за яким ВДВС Нововолинського МУЮ відкрито виконавче провадження №30511267.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 18.09.2012 року розстрочено виконання вищевказаного рішення суду від 12.12.2011 року шляхом погашення заборгованості ОСОБА_3 щомісячними платежами по 9618 грн. до 30 грудня 2014 року включно згідно графіку погашення боргу від 26.06.2012 року (а.с.7-8).

Постановою головного державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ Волинської області Козака Д.І. від 24 березня 2016 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа у звязку з фактичним повним виконанням боржником судового рішення на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.10).

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, згідно з ч.5 ст.12 згаданого Закону, саме сторони виконавчого провадження зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником,

Як убачається із наданих ОСОБА_3 квитанцій, в період з 18.05.12 по 01.04.15 включно ним було сплачено різними сумами 327413 грн. 13 коп. кредитної заборгованості, стягнутої вищевказаним рішенням суду (а.с.13-19).

Разом з тим, в матеріалах оглянутого судами першої та апеляційної інстанції виконавчого провадження № 30511267 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа відсутні квитанції від 27.03.15 на суму 5000 грн. та від 01.04.15 на суму 3897 грн. 13 коп., а також відсутнє письмове повідомлення боржника про повне фактичне виконання ним судового рішення.

При цьому, окрім власних пояснень боржником не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що про сплату останніх платежів у даному виконавчому провадженні ним було у письмовій формі повідомлено державного виконавця, як того вимагає ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, у матеріалах виконавчого провадження міститься лист стягувача ПАТ «Державний ощадний банк» від 23 березня 2016 року за вих.№ 345 про повне виконання боржником ОСОБА_3 вищезгаданого судового рішення, на підставі якого головним державним виконавцем ВДВС Нововолинського МУЮ Волинської області Козаком Д.І. і було винесено 24 березня 2016 року постанову про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам, обґрунтовано дійшов висновку про те, що дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження ґрунтуються на вимогах закону, тоді як скарга боржника ОСОБА_3 є повністю безпідставною.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключного до довільного тлумачення дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і не спростовують правових та фактичних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 слід відхилити та залишити без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 16 червня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді