Провадження № 2/760/367/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, -
23.11.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просила усунути перешкоди у здійсненні права власності шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідач відмовляється добровільно виселитися з вищезгаданої квартири, яка належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 05.11.2014 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2014 року.
Позивач зазначає, що відповідач своїми діями порушує законні права позивача, щодо володіння, користування та розпорядження майном, що належить йому на праві власності.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.
В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила.
За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ПАТ «Укрсоцбанк», що підтверджується свідоцтвом від 05.11.2014 року, виданого на підставі акту державного виконавця про реалізацію арештованого майна та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. і зареєстрованого в реєстрі за №3877, а також витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.11.2014 року (а.с.5-7).
Згідно довідки Форми №3 від 02.03.2015 року за № 763 виданої КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом»янського району м.Києва вбачається, що у спірній квартирі значаться зареєстрованими, окрім позивача, також ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.8).
З матеріалів справи також вбачається, що спірна квартира раніше належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Першою Київською державною нотаріальною конторою 04 грудня 1996 року, проте була реалізована на публічних торгах та придбана ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.5).
25.09.2015 року позивачем було направлено вимогу до відповідача про виселення зі спірної квартири та зняття з реєстраційного обліку, проте дана вимога не виконана відповідачем в добровільному порядку (а.с.9-10).
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним
Згідно з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
З матеріалів справи встановлено, що позивач не надавав відповідачу право користуватися належним позивачу нерухомим майном, житлового сервітуту між сторонами не встановлено.
Відповідно до вимог частини 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселеним із занятого житлового приміщення або обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі та в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З огляду на те, що право власності на спірну квартиру ОСОБА_1 припинено в силу ст.346 ЦК України, а тому при припиненні права власності, припиняється право користування цим майном.
Як встановлено вище, відповідач відмовляється в добровільному порядку виселитися зі спірної квартири та знятися з реєстраційного обліку, тим самим порушує право позивача у здійсненні права власності.
Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
З огляду на викладене та оцінюючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1218,00 грн.
Керуючись ст.ст. 16, 317, 321, 346, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 109 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, задовольнити.
Усунути перешкоди Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у здійсненні права власності шляхом виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 1218,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: