Справа № 133/3436/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2016 року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

за участю секретаря Полонської Н.М.

З участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд із позовом в якому просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташований в АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог вказала, що відповідно до запису в погосподарській книзі за нею рахується цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1. Крім неї в будинку проживає разом із нею її онук - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка по справі це її колишня невістка, яка зареєстрована разом із неї у її будинку, проте фактично не проживає у вказаному будинку з 2004 року і по теперішній час. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 29.12.2005 року ОСОБА_2 була позбавлена батьківських прав відносно своїх дітей і після того її місце проживання та перебування стало невідомим. Реєстрація ОСОБА_2 в її будинку створює перешкоди, та завдає майнової шкоди, яка полягає в додаткових витратах на комунальні послуги, сума яких нараховується відповідно до кількості зареєстрованих осіб на тій чи іншій житловій площі.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, при цьому зазначила, що відповідачка не проживає в належному їй будинку з 2004 року, а місце її перебування не відоме.

Відповідачка в судове засідання не з"явилась, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність суду не заявляв. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за позивачкою відповідно до записів в погосподарській книзі №3 ПГО №0194/1 рахується цілий житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 (а.с.3)

Із довідки Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області №529 від 17.12.2015 року вбачається, що разом із позивачкою у належному їй будинку проживає її онук - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4)

Відповідачка - ОСОБА_2, значиться зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1, проте за зазначеною адресою з 2004 року не проживає, що підтверджується довідкою Пиковецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 21.12.2015 року (а.с.5)

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації більше одного року, а тому вважається такою, що втратила право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджає здійсненню власниками їхніх прав власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст. ст.321,386, .405 ЦК України, ст.ст.57-60,169 ч.4, ст.208-209,212-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком розташованим в АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суду Віницької області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис В.А. Воронюк

02.02.2016