Дата документу 25.01.2016
Провадження № 2-о/320/30/16
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25січня 2016 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Бахаєва І.М.
при секретарі Фурсовій Л.І.,
за участю
представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про встановлення фактів що мають юридичне значення, мотивуючи тим, що проходила військову службу у військових частинах космодрому «Байконур» у місті Ленінську (нині місто Байконур) Кзил-Ординської області Казахської РСР. У військовій частині НОМЕР_1 вона проходила військову службу на посаді телеграфіста, механіка з 14 травня 1990 року по 07 червня 1993 року, та була звільнена у запас достроково у зв`язку з переводом чоловіка до нового місця служби та направлена для постановки на військовий облік в місто Мелітополь до Мелітопольського РВК. Після звільнення з військової частини НОМЕР_1 заявниця військову службу більш не проходила та знаходилась на військовому обліку в Мелітопольсько Веселівському об`єднаному районному військовому комісаріаті. Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 космодрому «Байконур» вона працювала в умовах режимних обмежень зі ступенем секретності інформації «цілком таємно» та мала допуск до роботи з носіями відомостей, які складали державну таємницю, по другий формі, данні факти підтверджуються доданими до заяви копіями листів з відповідних державних установ. Заявниці у своєї заяві просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при проходженні військової служби з 14 травня 1990 року по 07 червня 1993 року у військовій частині НОМЕР_1 космодрому «Байконур», на посаді телеграфіста, механіка, працювала в умовах режимних обмежень зі ступенем секретності інформації «цілком таємно» та мала допуск до роботи з носіями відомостей, які складали державну таємницю по другий формі.
У судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2 суду пояснив, що встановлення юридичного факту заявниці потрібно для того, якщо при оформлені військової пенсії, яку вона має намір у майбутньому оформити не буде врахований факт її праці в умовах режимних обмежень зі ступенем секретності інформації «цілком таємно» тате що вона мала допуск до роботи з носіями відомостей, які складали державну таємницю по другий формі.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Заявниця у своєї заяві просить встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при проходженні військової служби з 14 травня 1990 року по 07 червня 1993 року у військовій частині НОМЕР_1 космодрому «Байконур», на посаді телеграфіста, механіка, працювала в умовах режимних обмежень зі ступенем секретності інформації «цілком таємно» та мала допуск до роботи з носіями відомостей, які складали державну таємницю по другий формі, встановлення юридичного факту заявниці потрібно для того, якщо при оформлені військової пенсії, яку вона має намір у майбутньому оформити не буде врахований факт її праці в умовах режимних обмежень зі ступенем секретності інформації «цілком таємно» тате що вона мала допуск до роботи з носіями відомостей, які складали державну таємницю по другий формі.
Відповідно доп.5 ч.2 ст. 234 та ч.2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Отже, процесуальним законом визначено умови, за яких у окремому проваджені можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні породжувати юридичні наслідки, тобто від них повинні безпосередньою залежати виконання, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення такого факту не повинно пов`язуватись з наступним вирішенням спору про право.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, та з пояснень представника заявника у судовому засіданні, встановлення факту заявниці потрібно для нарахування в майбутньому пенсії на пільгових умовах.
Виходячи з наведеного, в судовому засіданні при розгляді справи в порядку окремого провадження, встановлено, що виник спір про право на розмір пенсії, яка буде нарахована в майбутньому.
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в тому разі, коли буде ви явлено, що встановлення підвідомчого судові факти пов`язано з рішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буди виявлено під час розгляду справи залишає заяву без розгляду.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.
Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (зі змінами № 15 від 25.05.1998 року), ст.ст. 10, 208, 209, 213 - 215, 234, 235, 256,257 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення - залишити без задоволення.
Рішення суду вступає в закону силу по закінченню терміну на подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ