У х в а л а

29 січня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Умнова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року за заявою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року, заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» про забезпечення позову задоволено. Примусово вилучено та передано на відповідальне зберігання представнику АТ «Ощадбанк» за довіреністю ОСОБА_3 автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», 2007 року випуску, тип легковий універсал В, колір чорний, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, разом з ключами від вищезазначеного автомобіля та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 11 жовтня 2007 року РП 1-го МВ ДАІ УМВС України у Дніпропетровській області.

ОСОБА_2, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить її скасувати.

Дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали вважаю, що її слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, рішення і ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 31-33 ч.1 ст. 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Ухвали місцевого суду щодо забезпечення позову не є ухвалою, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, тобто, відповідно до вимог ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає. Ухвала суду апеляційної інстанції, відповідно до вимог ЦПК України касаційному оскарженню також не підлягає.

За таких обставин подана заявником касаційна скарга не може бути прийнята до касаційного розгляду, у зв'язку із чим, її слід повернути.

Керуючись ст. ст. 293, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2015 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Умнова