У Х В А Л А

29 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі: головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання Коробчук А.М.,

з участю представника банку,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на ухвалу судді Сарненського районного суду від 9 грудня 2015 року про повернення позовної заяви у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором фінансового лізингу,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Сарненського районного суду від 9 грудня 2015 року позовну заяву ПАТ КБ „ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором фінансового лізингу повернуто позивачу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

В поданій на цю ухвалу апеляційній скарзі позивач посилався на те, що суддя першої інстанції помилково повернув йому позовну заяву, оскільки наявне у матеріалах справи повідомлення Сарненського РВ УДМС України в Рівненській області від 3 грудня 2015 року свідчить про те, що останнім відомим місцем реєстрації відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1.

Покликаючись на ці обставини, позивач ухвалу судді місцевого суду вважав незаконною та необґрунтованою і просив апеляційний суд її скасувати і постановити у справі нову ухвалу, якою справу направити місцевому суду для її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і зявилися в судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апелянта, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Повертаючи позивачу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором фінансового лізингу, суддя місцевого суду виходив з непідсудності цієї справи Сарненському районному суду.

Проте погодитися з таким висновком судді не можна.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований у встановленому законом порядку у АДРЕСА_2.

12 січня 2015 року ОСОБА_1 з реєстрації за цим місцем проживання знявся, вибувши у м. Хмельницький. Нова адреса його місця проживання чи місце постійної роботи на час предявлення даного позову невідомі.

Частиною 1 ст. 109 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Оскільки зі справи вбачається, що останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_2, у судді місцевого суду не було фактичних і правових підстав повертати позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором фінансового лізингу з підстав непідсудності цієї справи Сарненському районному суду.

У звязку наведеним оскаржувана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу судді Сарненського районного суду від 9 грудня 2015 року скасувати. Справу направити до цього ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: