Справа № 127/3920/15-ц
Провадження № 2-о/127/43/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Овсюк Є.М.

народних засідателів Савчук Г.Л. та Гнатик В.В.,

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, з участю зацікавленої особи Органу опіки і піклування Вінницької міської ради про визнання громадянина недієздатним,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна права за заявою ОСОБА_1, з участю зацікавленої особи Органу опіки і піклування Вінницької міської ради про визнання громадянина недієздатним.

Заявник заяву мотивував тим, що його батько - ОСОБА_2 в 2006 році потрапив в дорожньо транспортну пригоду, та отримав черепно - мозкову травму. В 2006 році йому надали 2 групу інвалідності, в зв'язку із психічним захворюванням. З даного періоду часу він систематично проходить курс лікування у Вінницькій обласній психоневрологічній лікарні ім. акад. ОСОБА_3. Відповідно до висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 1318, протокол № 81, - хворий ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 інвалід 2 групи, внаслідок психічного розладу, встановленої 20.09.2014 року проживає разом із ОСОБА_1, за адресою: м. Вінниця, вул. Свердлова 158/1. За рівнем обмеження життєдіяльності, обмеження самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку хворий ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляд. В зв'язку з тим, що у матері заявника на утриманні перебуває малолітня дитина, по догляду за якою вона знаходиться, тому постійний догляд за батьком ОСОБА_2, здійснюється заявником, його сином ОСОБА_1. Слід зазначити, що стан здоров'я батька погіршується, у побутдвому житті його поведінка стає все більш пасивною, він відмовляється прибирати в квартирі готувати їжу, не звертає уваги на свій зовнішній вигляд, більшість часу проводить у ліжку, начебто через втому. Відтак, ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. Наведене змусило заявника звернутись з даною заявою до суду.

В судовому засіданні представники заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали пояснення аналогічні до заяви та просили суд визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити його опікуном ОСОБА_1.

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Вінницької міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви в частині визнання недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в іншій частині вимог поз заяві просила суд відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Згідно копії паспорту ОК 426522 ОСОБА_2 народився 11.09.1971 року, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно висновку лікарської комісії № 1318 від 13.10.2014 року ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності.

Як встановлено в судовому засіданні разом з ОСОБА_2 проживає його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою АДРЕСА_1

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 112 від 16.04.2015 року комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 у зв'язку з даними анамнезу про неодноразове отримання ним черепно-мозкових травм, виникнення, починаючи з 2002 р., розгорнутих судомних нападів, сутінкових розладів свідомості, неодноразові госпіталізації в психіатричну лікарню, встановлення йому раніше лікарями-психіатрами діагнозу: легкий когнітивний розлад внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з сутінковими розладами свідомості, дисфоріями, а також виявленими при теперішньому психіатричному обстеженні схильністю психічних процесів до виснажуваності, нестійкістю активної уваги; уповільненістю, конкретністю, ґрунтовністю мислення; зниженням пам'яті та інтелекту, легковажністю та поверховістю суджень, для об'єктивного визначення його психічного стану потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з наступним проведенням стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 167 від 16.04.2015 року комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді психічних розладів внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з генералізованими судомними нападами, сутінковими розладами свідомості. Про це свідчать дані анамнезу про неодноразове отримання експертним закритої черепно-мозкової травми (1982, 1984 р., 2002 р., 2005 р.), що призвело до органічного ураження його головного мозку з формуванням лікворної кісти лобної долі (дані СКТ від 30.05.2006- р.), супроводжувалось виникненням судомних нападів, сутінкових розладів свідомості, відхилень психіки в сферах емоцій, мислення, уваги, пам'яті, інтелекту, соціально-трудової дезадаптації, що слугувало причиною для його неодноразових госпіталізацій в психіатричну лікарню та встановлення II групи інвалідності по психічному захворюванню. Даний висновок підтверджується і теперішнім психолог психоневрологічним обстеженням, яке виявило у експертного нестійкість уваги, лабільність емоцій, дратівливість, запальність; конкретність, ґрунтовність, в'язкість, уповільненість за темпом мислення; зниження пам'яті, інтелекту; критичних та адаптаційних здібностей, наявність судомних нападів, сутінкових розладів свідомості, а також характерну неврологічну симптоматику. Тому ОСОБА_2 (ОСОБА_1, Шмідт) В.О., як душевнохворий, позбавлений можливості повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Підпадає під дію ст. 36 ЦК України.

Крім того, висновком судово-психіатричного експерта № 167 від 16.04.2015 року визначено, що ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді психічних розладів внаслідок органічного ураження головного мозку травматичного ґенезу з генеразіованими судомними нападами, сутінковими розладами свідомості, Внаслідок свого захворювання ОСОБА_2 позбавлений здатності повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стосується вимоги заяви про призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2, то суд вважає за необхідне відмовити в цій частині заяви, оскільки до повноважень суду не належить дане питання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 61, 240, 241 ЦПК України, ст. 39 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2, 11.09.1971року народження.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити органові опіки та піклування Вінницької міської ради для відома.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не була подана апеляційна скарга.

Суддя:

Народні засідателі: