Справа № 515/1951/15-ц
Провадження № 2-о/515/39/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

при секретарі Унгурян Т.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці -помічника адвоката Давиденка К.В.

заінтересованої особи представника Білоліської

сільської ради Татарбунарського району

Одеської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла далека родичка заявниці ОСОБА_3, з якою заявниця проживала однією сім'єю не менше п'яти років та вели спільне господарство до часу відкриття спадщини. За життя, спадкодавець не вчиняла заповіт на ім'я заявниці.

Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 7,04 га, розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 02.11.2000 року на ім'я ОСОБА_4, яку заявниця має намір успадкувати в порядку четвертої черги за законом.

Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П., заявниці було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом в порядку четвертої черги після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з відсутністю доказів сумісного проживання зі спадкодавцем не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Разом з тим, на думку заявниці, згідно ч.3.ст.1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину у зв'язку з тим, що на день відкриття спадщини, вона постійно проживала з спадкодавцем у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на ряд документів та враховуючи, що встановлення фактів, що мають юридичне значення можливо лише в судовому порядку, заявниця звернулася до суду із вказаною заявою.

В судовому засідання заявниця та її представник підтримали вимоги заяви в повному обсязі.

Представник Білоліської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду довідки (а.с. 18), вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності її представника, не заперечуючи проти вимог заяви.

Вислухавши пояснення та доводи заявниці та її представника, пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.05.2015 року (а.с.4), ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одеса.

Із довідки №816 від 12.10.2015 року, виданої Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.5) слідує, що ОСОБА_3 на час смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3, була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 В даному будинку ОСОБА_3 зареєстрована з 07.10.2009 року, та фактично в ньому проживала однією сім'єю з заявницею.

Вказане підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що є сусідами заявниці, згідно яких спадкодавиця ОСОБА_3 на протязі приблизно шести років проживала однією сім'єю з ОСОБА_1 у будинку останньої по АДРЕСА_1, вели спільне господарство.

Згідно витягу з погосподарської книги №2, номер об'єкта господарського обліку -149 виконавчого комітету Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за №3 від 11.01.2016 року (а.с.30), станом на 01.01.2015 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 7,04 га, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказаний правовстановлюючий документ датований 02 листопада 2000 року.

Листом нотаріуса (а.с.7) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом в порядку четвертої черги, у зв'язку з тим, що остання не надала достовірних відомостей про те, що вона мешкала разом з спадкодавцем однією сім'єю не менше п'яти років на день відкриття спадщини.

Разом з тим, інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №42648328 від 11.01.2016 року, видана приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. свідчить про відсутність інформації за вказаними параметрами запиту (щодо наявності спадкової справи) відносно спадкодавця ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.32-33).

У відповідності з ч.2 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, суд вважає можливим задовольнити вимоги заяви, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 однією сім'єю з спадкодавцем ОСОБА_3, не менш як п'ять років, а саме з 2009 року, до часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем мешкання заявниці, в належному їй на праві власності будинку - по АДРЕСА_1, що підтверджується довідками Білоліської сільської ради (а.с.5,30), поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 Однак, прийняти спадщину за законом в порядку четвертої черги в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через відмову нотаріуса (а.с.7), якому необхідно надати докази сумісного проживання з спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, або встановити вказаний юридичний факт в судовому порядку.

Тому, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання однією сім'єю не менш як п'ять років, заявниці ОСОБА_1, як спадкоємця четвертої черги по закону, з спадкодавцем ОСОБА_3, до часу відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст.1264,1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 213, 215, 256-257 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 з викликом заінтересованої особи - Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Семенюк