Справа № 204/4470/15-ц
Провадження № 2/204/110/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

за участю представника позивачки ОСОБА_2

за участю третьої особи ОСОБА_3

за участю її представника ОСОБА_4

за участю представників третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи: ОСОБА_3, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про поновлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила поновити її у батьківських правах, щодо неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2008 року вона була позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з огляду на те, що вона ухилялась від виконання своїх обов'язків матері. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.03.2008 року № 87/2 дитині був призначений опікун ОСОБА_3. Дитина на даний час проживає з опікуном, але позивачка вважає, що дитині набагато краще жити з рідною матусею. На сьогоднішній день вона веде добропорядний спосіб життя, заміжня, має постійне місце проживання разом з чоловіком, працює у міський Дитячій поліклініці № 1 у м. Дніпропетровську на посаді лікаря-стоматолога. Вона може повністю забезпечувати свою дитину, як матеріально, так і шляхом належного виховання, піклуватися про її фізичний та духовний розвиток. Спиртні напої і наркотики не вживає, позитивно характеризуюся за місцем проживання і на роботі. Зважаючи на те, що з моменту позбавлення її батьківських прав, вона кардинально змінила свою поведінку, переоцінила її та зробила відповідні висновки, а також, з огляду на те, що на сьогоднішній день відпали підстави, які були причиною позбавлення її батьківських прав, вважає, що існують всі підстави для поновлення батьківських прав за нею, що також відповідає інтересам дитини.

Ухвалою суду до участі у справу була залучена ОСОБА_3 в якості третьої особи.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалися на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу без її участі та ухвалити рішення у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог позивачки та просили відмовити їй в повному обсязі. При цьому, вказали, що дитина майже з народження знаходиться на утриманні та вихованні ОСОБА_3, яка її стільки років ростила, а тепер мати хоче її забрати. Зазначили, що позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою лише тому, що з неї було стягнуто аліменти в судовому порядку, а дитина насправді їй не потрібна та й сама дитина не бажає жити із своєю матір'ю.

Представник органа опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачки та просили відмовити їй в повному обсязі.

Представник органа опіки та піклування виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивачки та просила їх задовольнити, оскільки згідно висновку органа опіки вона виправилася та зникли підстави у зв'язку з якими вона була позбавлена батьківських прав.

Вислухавши сторони, допитавши свідків та саму неповнолітню дитину, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2008 року по справі № 2-334/2008 ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої доньки: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та з неї були стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 жовтня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13-14). Вказане рішення набрало законної сили 05 березня 2010 року.

Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 20.03.2008 року за № 87/2 було призначено ОСОБА_3 опікуном малолітньої (на той час) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначено місцем проживання дитини: АДРЕСА_1 (а.с.75).

Позивачка вважає, що на теперішній час відпали підстави, які були причиною позбавлення її батьківських прав і вважає, що існують всі підстави для поновлення батьківських прав за нею, що також відповідає інтересам дитини, у зв'язку з чим, вона звернулася до суду з даним позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного Кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження свідчень позивачки в судовому засіданні були допитані наступні свідки:

Свідок ОСОБА_9, яка є матір'ю позивачки, і яка вказала, що позивачка з 2008 року постійно намагається бути з дитиною, але їй чинять перешкоди у спілкуванні з дитиною з боку опікуна. Опікун оговорює позивачку, хоча позивачка шкідливих звичок не має, має хорошу роботу, чоловіка, з яким проживає у трикімнатній квартирі, де створені умови для проживання дитини. Позивачка купувала дитині речі, подарунки, тощо. Коли опікун ще надавала матері зустрічі з дитиною, то позивачка водила дитину в місця відпочинку, возила на дачу, де навчила плавати.

Свідок ОСОБА_10, яка є дочкою позивачки, і яка вказала, що позивачка намагалася спілкуватися з дитиною і коли опікун надавала дитину матері, то позивачка привозила дитину на відпочинок в ліс, в гості до свідка, у якої також три дитини з якими ОСОБА_7 спілкувалася та гралася. Потім опікун сказала, що більше дитину не дасть, хоча дитина бажала спілкуватися з матір'ю, своєю сестрою (свідком) та її дітьми. Вказала, що позивачка шкідливих звичок не має, дуже допомагає їй фінансово. На канікулах її (свідка) діти знаходяться у бабусі - позивачки. Зазначила, що в моменти зустрічей позивачка не настроювала дитину проти опікуна.

Свідок ОСОБА_11, яка є колегою позивачки, і яка вказала, що позивачка любить свою дитину, постійно шукає зустрічей із своєю дитиною, але коли вона проходила в школу, щоб побачити дитину, то їй не дозволяли побачитись та поспілкуватися з дитиною. Зазначила, що вона гарна людина, добре характеризується на роботі, де працює дитячим лікарем-стоматологом.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які є знайомими позивачки, і які вказала, що знають позивачку дуже давно та тільки з найкращої сторони. Вона дуже любить свою дитину. Коли їй давали спілкуватися з дитиною, вона водила її в місця відпочинку, на дачу, де чутливо ставилася до дитини. Позивачка поздоровляла дитину на всі свята, купувала їй подарунки. Але потім опікун дитини почала чинити перешкоди у спілкуванні позивачки з дитиною.

Свідок ОСОБА_14, який є хрещеним батьком дитини, і який вказав, що дитина любить свою матір, як і матір любить дитину. Вони удвох, коли у них були зустрічі, приходили до нього в гості і він був свідком їхніх теплих стосунків. Зазначив також, що позивачка проживала з дитиною та виховувала її до позбавлення її батьківських прав.

Свідок ОСОБА_15, яка є знайомою позивачки, і яка вказала, що дитина відпочивала з позивачкою на дачі два роки підряд. Відносини між ними нормальні, як звичайних матері та дитини. Вказала, що дитина, як на свій вік, була погано розвинута, не знала таблиці множення. Шкідливих звичок позивачка не має.

Свідок ОСОБА_16, яка є колегою позивачки, і яка вказала, що знає позивачку, як добру, чуйну, колегіальну людину. Коли вона бачила позивачку з дитиною, то відносини між ними теплі та добрі.

В свою чергу, третя особа, опікун дитини, ОСОБА_3 вважає позовні вимоги позивачки безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. На підтвердження її заперечень в судовому засіданні були допитані наступні свідки:

Свідок ОСОБА_17, яка є сусідкою опікуна дитини, і яка вказала, що бабуся (опікун) дуже любить дитину, вони завжди й усюди разом. Вказала, що колись спілкувалася з позивачкою і питала в неї, що буде з дитиною, якщо щось станеться з бабусею (опікуном), на що позивачка повідомила, що дитина їй не потрібна та це взагалі рослина. Зазначила, що дитина дуже любить бабусю та близька до неї. Вказала, що вона вважає доцільним перебування дитини з бабусею та недоцільним спілкування дитини з позивачкою, бо це буде погано відображатися на здоров'ї бабусі.

Свідок ОСОБА_18, яка є сусідкою опікуна дитини біля 30 років, і яка вказала, що ОСОБА_3 приблизно з дев'яти місяців виховує дитину. Дитина була дуже трудною, в неї було погане здоров'я, тривалий розвиток. Мати дитини років до восьми дитини взагалі нічим не допомагала. Вказала, що позивачку востаннє бачила роки три тому. Зазначила, що спочатку дитину відпускали на зустрічі з матір'ю, а потім сама дитина просила бабцю не відпускати її до матері. Вказала, що на останній день народження дитини, коли позивачка та її матір (друга бабуся дитини) дзвонили щоб поздоровити дитину, то опікун не позвала дитину до телефону, оскільки не бажає, щоб вона дарувала дитині подарунки.

Свідок ОСОБА_19, яка є сусідкою опікуна дитини з моменту поселення, і яка вказала, що ОСОБА_3 приблизно з року виховує дитину. ОСОБА_3 довго лікувала дитину, у неї було щось з ніжками. Дитина тривалий час називала її (опікуна) мамою. Зазначила, що з бабусею у дитини дуже теплі відносини, а мати дитини вона вперше побачила на похоронах батька дитини. Мама дитини, як їй (свідку) відомо, до дитини не приходила.

Свідок ОСОБА_20, яка соціальним педагогом у закладі, де навчається дитина, і яка вказала, що дитина спокійна, не конфліктна, бабуся (опікун) приділяє належну увагу вихованню дитини. Бабусею створені усі умови для зростання та виховання дитиною. Вона (свідок) питала дитину про матір, але дитина неемоційно розповідала про неї. З спілкування з дитиною зрозуміло, що дитині комфортно з бабусею.

Свідок ОСОБА_21, яка є класним керівником дитини, і яка вказала, що дитиною опікується бабуся, цікавиться її успіхами, займається її вихованням. Вказала, що коли до школи приходила мама дитини, то дитина злякалася та шукала місце де сховатися від мами. При спілкуванні мама дитини жодного разу не спитала про навчання та успіхи дитини. З дитиною про матір вона (свідок) не спілкувалася, оскільки вважала, що це не дуже приємна розмова для дитини.

Свідок ОСОБА_22, яка є сусідкою опікуна дитини, і яка вказала, що позивачку бачила лише раз і між нею та ОСОБА_3 була сварка у їхньому дворі. Знає, що дитина проживає з бабусею, яка її виховує. Дитина завжди чиста, охайна, доглянута.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 169 Сімейного Кодексу України, суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Абзацами 1, 2 п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», встановлено, що статтею 169 СК особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов'язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається з рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2008 року по справі № 2-334/2008, яким ОСОБА_1 була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, підставами для позбавлення її батьківських прав було те, що вона веде неупорядкований спосіб життя, зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами, ніде не працює, злісно ухиляється від виховання дитини, матеріально її не забезпечує, не цікавиться її життям (а.с.13).

Але ж судом встановлено, що позивачка з 22 вересня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_1 виданим 22.09.2012 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у дніпропетровській області, актовий запис № 467 (а.с.50), з яким вони зареєстровані та проживають у трикімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідними довідками (а.с.7,33).

З 19 березня 2009 року по теперішній час позивачка працює в Комунальнім закладі «Дніпропетровська міська дитяча стоматологічна поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради (наказ № 6-к від 19.03.2009 року), на посаді лікаря-стоматолога-дитячого, що підтверджується довідкою вказаного закладу від 22.04.2015 року за № 5/3-26 (а.с.6).

За місцем роботи позивачка характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, складеною головним лікарем та завідуючою відділення Комунального закладу «Дніпропетровська міська дитяча стоматологічна поліклініка № 1» Дніпропетровської обласної ради (а.с.8). За місцем роботи має заохочення у вигляді грамот та подяк (а.с.17-18).

Аліменти на утримання дитини позивачка сплачує вчасно, що підтверджується її довідкою про доходи від 24.04.2015 року за № 7, згідно якої, з її заробітної плати щомісяця відраховуються аліменти (а.с.10), що також підтверджується листом Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 02.07.2015 року за № 11828/17 (а.с.11).

До кримінальної відповідальності позивачка не притягувалася, що підтверджується витягом з реєстру Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУМВС України в Дніпропетровській області за № 321-05052015/12210 від 05.05.2015 року (а.с.34), у лікарів нарколога та психіатра під наглядом не перебуває, що підтверджується довідками № 553 та № 3301 від 24.04.2015 року відповідно (а.с.35-36).

Таким чином, з усього вищевказаного вбачається, що всі обставини, які були підставами для позбавлення позивачки батьківських прав відносно її дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час відпали.

У зв'язку з чим, 21 травня 2015 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради склав висновок за № 13/15-184, в якому вважав доцільним поновлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у батьківських правах, щодо неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 169 Сімейного Кодексу України, при вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина.

Проте, суд вважає безпідставним брати до уваги думку опікуна дитини - ОСОБА_3, оскільки під час розгляду даної справи, судом встановлено, що між матір'ю дитини та опікуном дитини виникли неприязні стосунки, у зв'язку з чим, думка особи, з ким проживає дитина, не буде неупереджена та об'єктивна.

Крім того, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У зв'язку з вищевказаним, в судовому засіданні була допитана сама дитина: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вказала, що не бажає спілкуватися з мамою, оскільки вона ображає бабусю.

При цьому, дитина пояснила, що мати хоче забрати її від бабусі, але на питання суду, вказала, що їй це сказала бабуся. Вказала, що мама лаялася на бабусю, але, знову ж таки, зазначила, що їй це відомо зі слів бабусі. На питання суду вказала, що особисто вона не була свідком лайки бабусі та матері. Сама дитина вказала, що мати приїздила до неї на день народження та привезла подарунок.

Тобто, з наданих дитиною пояснень, суд прийшов до висновку, що дитина робить висновки про матір зі слів бабусі (опікуна).

Крім того, згідно розгорнутої педагогічної характеристики учениці 6-А класу Комунального закладу освіти «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний ресурсно-методичний центр корекційної роботи та інклюзивного навчання» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_7 складеної 11.09.2015 року за № 150, дитина має незрілу емоційно-вольову сферу.

Суд вважає необхідним роз'яснити сторонам, що в даній справі вирішується питання щодо поновлення позивачки у батьківських правах, щодо неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і не вирішується питання про відібрання дитини від опікуна та передання її матері.

А згідно з ч. 3 ст. 160 Сімейного Кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, вже виповнилося чотирнадцять років, то вона в праві сама обирати де і з ким їй жити.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного в сукупності та враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що обставини, зазначені позивачкою в її позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи та підлягають задоволенню.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у батьківських правах, щодо неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169 СК України, ст. ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, треті особи: ОСОБА_3, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради про поновлення батьківських прав - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у батьківських правах, щодо неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення направити в Красногвардійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції - для відома.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова