Справа № 357/3328/15-ц Головуючий у І інстанції Протасова О. М.
Провадження № 22-ц/780/4231/16 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 20 19.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Воробйової Н.С., Приходька К.П.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Узинська міська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним, -

в с т а н о в и л а:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між нею, ОСОБА_3, та ОСОБА_2, що посвідчений державним нотаріусом Узинської міської нотаріальної контори Київської області Малькевич Л.В. з тих підстав, що у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 19 вересня 2012 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та посвідчений Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області за № 3707.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач просить в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору дарування квартири, укладеного 19.09.2012 р. ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.

Задовольняючи позов та визнаючи договір дарування недійсним, суд виходив з того, що правочин вчинений у момент, коли ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що підтверджується висновком, проведеною у справі судово-психіатричною експертизою.

Такий висновок відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у справі перебувала на обліку у лікаря-психіатра Узинської районної лікарні з 2012 року.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №27 від 01.12.2015 р. під час підписання договору дарування квартири позивач виявляла ознаки органічних психічних розладів з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням та маячними розладами у вигляді маячних ідей обкрадання, і на момент його укладання не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України такий довід є необгрунтованим, оскільки згідно ст. 145 ч. 1 п. 2 цього Кодексу призначення експертизи є обов'язковим, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Також в апеляційній скарзі зазначається, що висновок експерта проведений при неповно з'ясованих обставинах, а саме у двох інших цивільних справах між тими самими сторонами, де ОСОБА_5 оспорювала цей самий правочи з інших підстав, допитувалися свідки щодо психічного стану позивача і їх покази до уваги експертами не прийняті. Проте такі доводи спростовуються рішеннями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, що набрали законної сили, у справах № 2/357/417/14 та № 2/357/2628/14, де ці свідки допитувалися.

Вказані доводи також спростовуються і висновком эксперта, в якому ці покази для визначення психічного стану позивача бралися до уваги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України щодо неповноти чи неясності експертного висновку доводи відповідача не підтверджуються ні належними, ні допустимими доказами.

При цьому експертиза проведена на підставі медичної документації та відповідно до вимог закону.

Неповноти чи неясності експертного висновку судом не встановлено.

Клопотань про виклик эксперта, призначення додаткової експертизи не заявлялося. За таких обставин апеляційна скарга як необгрунтована підлягає відхиленню. Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді