№ 637/768/16-ц
№ 2/637/339/16
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2016 року с.м.т. Шевченкове Суддя Шевченківського районного суду Харківської області Островська Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ,-

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягення за договором позики від 25.06.2015 року суми заборгованості у розмірі 385 000 грн, враховуючи штрафні санкції, а також сплачену суму судового збору.

З вказаним позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив застосувати захід по забезпеченню позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики шляхом накладення арешту на врожай озимої пшениці, що знаходиться на земельній ділянці площею 54 га, кадастровий номер: :02:001:0259, яка розташована на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області та інше майно, що належить ОСОБА_2 в межах суми заявленого позову.

Як підставу заяви зазначив, що ФОП ОСОБА_2 належить врожай озимої пшениці, що знаходиться на земельній ділянці площею 54 га, кадастровий номер: :02:001:0259, яка розташована на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області. Вказує, що має підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитися даною озимою пшеницею та іншим майном, що знаходиться на праві власності та відчужити його на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду.

Ухвалою судді від 28.07.2016 року заява була повернута ОСОБА_1 без розгляду як така, що подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

29.07.2016 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на врожай озимої пшениці 6-го класу в кількості 150 тон, яка знаходиться на земельній ділянці площею 54 га, кадастровий номер: :02:001:0259, що розташована на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, додатково надавши інформацію про ціни попиту та пропозиції, зокрема на пшеницю 6-го класу, що склалися на акредитованих товарних біржах України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заявника, суд дійшов наступного.

Згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно п. 4 вказаної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

З заяви вбачається, що позивачем не надано інформації щодо наявності майна, зокрема, озимої пшениці 6-го класу в кількості 150 тон, що знаходиться на земельній ділянці площею 54 га, кадастровий номер: :02:001:0259, яка розташована на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, та належності цього майна на праві власності відповідачу по справі.

З наданої ОСОБА_1 копії договору оренди від 02.07.2003 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та Шевченківською райдержадміністрацією Харківської області, а також копії додаткової угоди від 03.04.2006 року, яка є його невід"ємною частиною вбачається, що предметом укладеного договору є земельна ділянка, яка передається у володіння та користування на умовах оренди, а не є власністю ОСОБА_2

Також слід звернути увагу і на те, що згідно копії наданого договору, він укладався на чотири роки з дати його реєстрації, тобто до 2007 року. Будь-яких інших відомостей на підтвердження правових підстав користування та володіння вищевказаною земельною ділянкою, заявником також не надано.

З огляду на викладене, суд критично ставиться і до довідки виконавчого комітету Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області № 131 від 27.07.2016 року, згідно якій на орендованих ФОП ОСОБА_2 земельних ділянках засіяно озиму пшеницю на площі 54 га.

Позивачем не надано доказів неможливості виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Перевіривши доводи заявника встановлено, що він посилається лише на загальні підстави для накладення арешту на врожай озимої пшениці, а саме, що незабезпечення позову може зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення. Проте, при цьому заявник не надав переконливих доводів щодо причин, у зв'язку з якими необхідно застосувати саме такий вид забезпечення позову, саме відносно пшениці 6-го класу в кількості 150 тон на землі площею 54 га, та не навів обгрунтувань його необхідності.

Суд також враховує, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована, відповідно до закону, як підприємець.

Обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, може призвести до незворотних наслідків.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в забезпеченні позову про накладення арешту на врожай озимої пшениці 6-го класу в кількості 150 тон, що знаходиться на земельній ділянці площею 54 га на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, оскільки вжиття такого виду забезпечення позову обумовить неможливість вести господарську діяльність, що в подальшому буде призводити до збитків підприємства, та буде не сприяти невиконанню рішення суду, а навпаки, унеможливить його. Крім того, накладення арешту на посіви і урожай призведе до неможливості обробити, зібрати, зберігати врожай.

Суд вважає безпідставними посилання заявника, що відповідач за час розгляду справи може знищити або пошкодити врожай пшениці, здійснити за цивільно-правовими угодами відчуження незібраного/зібраного врожаю на користь третіх осіб та/або іншим чином ним розпорядитися у власних інтересах, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову з огляду на заявлену позовну вимогу про стягнення заборгованості за договором позики, що завдасть суттєвої шкоди законним правам та інтересам позивача. Заявник не надав переконливих доказів щодо цього. Матеріали справи також не містять таких доказів

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 153 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

ОСОБА_3