Справа № 349/884/14-ц
Провадження № 22-ц/779/387/2016
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Горблянського Я.Д., Горейко М.Д.

за участю секретаря: Драганчук У.М.

сторін: представника ПАТ КБ "ПриватБанк" Рокетської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" (далі - ПАТ КБ "Приват Банк") до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ "Приват Банк" на рішення Рогатинського районного суду від 21 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

06 червня 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 12 900,03 грн. та судових витрат, обгрунтовуючи вимоги тим, що 25 жовтня 2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено кредитний договір про надання кредиту в сумі 1 755,25 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 04 червня 2014 року заборгованість відповідача по кредиту складається з пені та штрафів і становить 12 900,03 грн.

Просив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_3 на свою користь вищезазначену суму заборгованості та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Рогатинського районного суду від 22 липня 2014 року проведено заміну відповідача по справі ОСОБА_3, яка померла 06.10.2013 року, на її правонаступників ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Рішенням Рогатинського районного суду від 6 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2014 року, відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою ВССУ від 04.02.2015 року задоволено касаційну скаргу представника ПАТ КБ "ПриватБанк" - рішення Рогатинського районного суду від 6 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2014 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Рогатинського районного суду від 21 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено за недоведеністю позовних вимог.

У апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "ПриватБанк" посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, вказує, що воно ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неналежному дослідженні судом доказів по справі та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що суд помилково застосував положення ст.1231 ЦК України та відмовив позивачу у позові та неправомірно зазначив, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки позивач надав розрахунок станом на день смерті позичальника. Крім того, відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсоткам за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду від 27.05.2015 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Рогатинського районного суду від 21.04.2015 року скасоване, а провадження по даній справі закрито.

Ухвалою ВССУ від 09.12.2015 року задоволено касаційну скаргу представника ПАТ КБ "ПриватБанк" - ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2015 року скасовано, а справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представника позивача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 25 жовтня 2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір про надання строкового кредиту на суму 1 755 грн. 25 коп., за умовами якого позичальник отримала грошові кошти в сумі 1 755 грн. 26 коп. на строк 12 місяців з 25 жовтня 2008 року по 25 жовтня 2009 року включно та зобов'язувалася повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди, комісії, обумовлені в Заяві та Умовах строки.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_3, станом на 4 червня 2014 року сума заборгованості за кредитним договором становила: 11 809 грн. 55 коп. заборгованості з пені за користування кредитом, штраф - 500 грн. (фіксована частина), 590 грн. 48 коп. (процентна складова). Всього на загальну суму 12 900 грн. 03 коп. ( а.с., а.с. 5,6).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла 06 листопада 2013 року, ще до пред'явлення зазначеного позову - 26.06.2014 року.

Згідно з повідомлення Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 15 липня 2014 року після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа на підставі поданих заяв про прийняття спадщини донькою та сином померлої - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які судом притягнуті до участі у розгляді справи, однак свідоцтва про право на спадщину їм не видавалися.

Статтею 37 ЦПК України передбачено, що у разі смерті особи припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступників відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

За змістом ст. ст. 1216, 1218 ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.

Як роз'яснено у п. 32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року (із подальшими змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Тобто, спадкоємці зобов'язані погасити перед кредитором суми, які виникли у позичальника за життя.

Як вбачається з матеріалів справ, вказаний кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов. Згідно з умовами кредитного договору, його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") ("Стандарт").

Пунктом 5.5 Умов передбачено, що термін позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, винагороди, неустойки-пені, штрафів за договором установлені сторонами тривалістю в п'ять років (а.с.13).

В Умовах надання кредиту фізичним особам відсутній підпис ОСОБА_3.

З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_3 Банк звернувся 17.06.2014 року.

Відповідачами у спорі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ухвалення рішення судом першої інстанції, заявлено клопотання про застосування строків позовної давності(а.с., а.с.51-52 148-153).

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності - загальну і спеціальну. Загальна позвовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про неустойку (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст.261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У справі, яка переглядається, пунктом 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам встановлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача. У заяві позичальника від 25.10.2008 року (а.с.8) домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Тому ці Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору та відповідною письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

Зазначені положення узгоджуються із Постановою Верховного Суду України у справі за № 6-1926цс15 від 04 листопада 2015 року, яка відповідно до вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'зковою дя усіх судів України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі (а.с.51-52), є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Враховуючи наведене, рішення суду слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" задовольнити частково.

Рішення Рогатинського районного суду від 21 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: П.І.Проскурніцький

Судді: Я.Д. Горблянський

М.Д. Горейко