Справа № 496/4880/15-ц
Провадження № 2/496/152/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року Біляївського районного суду

Одеської області.

В складі: головуючого судді Груца Є.Є.

При секретарі: Ткаченко В.М.

Прокурора Кіріліна Є.Ю.

Представника органу опіки та піклування Біляївської районної адміністрації Гончаренко Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка справу за позовом: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дитини та зустрічного позову ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дитини суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з цією заявою і просить суд встановити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею, ОСОБА_2.

Зобов'язати ОСОБА_3 передати неповнолітню ОСОБА_4 на постійне місце проживання до ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач позов не визнає і в своєму зустрічному позові просить суд визначити місце проживання дитини з ним ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2, являється матір'ю неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1.

Згідно рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 березня 2015 року, було розірвано шлюб між нею та відповідачем, ОСОБА_3.

Після розірвання шлюбу спільна дитина, ОСОБА_4, залишилась проживати разом з позивачкою, на підставі усної домовленості між сторонами. В даний момент позивачка проживає окремо від колишнього чоловіка. Під час проживання з позивачкою ОСОБА_4 була забезпечена достойними умовами проживання, відповідно до її вікових потреб.

В липні 2015 року колишній чоловік позивачки забрав їхню спільну доньку на декілька днів до себе додому за адресою: АДРЕСА_2.

Після цього відповідач, доньку ОСОБА_3 не повернув та повертати категорично відмовляється посилаючись на те, що їхня донька не виявляє бажання проживати разом із матір'ю.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, при вирішенні спору про встановлення місця проживання дитини, бажання дитини, якій не виповнилося 10 років, не враховується.

При цьому відповідач не надає позивачці можливості зустрічатись з дитиною, перешкоджає спілкуванню та відмовляється надати до неї доступ. На прохання позивачки про зустріч з дитиною під час телефонних розмов відповідач погоджується, але фізичного доступу до дитини не надає, що спричинило низку конфліктних ситуацій.

Позивачка вважає що порушуються її права, встановлені ст. 141 Сімейного кодексу України, так як мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Біляївського району, постійне місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлене разом з ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 161 СК України, у разі виникнення спору між батьками щодо встановлення постійного місця проживання дитини, такий спір може бути вирішено судом.

Враховуючі вищевикладене, а також той факт, що сторони мають рівні права на дитину, рівні побутово матеріальні умови для виховання дитини, суд вважає, що при вирішенні питання про місце проживання дитини суду необхідно виходити з того, що у суда немає підстав передбачених ст.. 161 СК України, для розлучення дитини з матір'ю, тим більше за умови, що ця дитина є дівчинкою трирічного віку і потребує виховання специфічних навиків поведінки та дотримання санітарно - гігієнічних норм.

Суд вважає, що при вищевикладених обставинах позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню, так як така думка підтверджується висновком органу опіки та піклування Біляївського району, довідкою психологічного дослідження спеціаліста психолога згідно якого дитина почувається комфортно як з батьком та із матір'ю, думкою прокурора який вважає, що дитина повинна проживати з матір'ю.

І з тих самих підстав зустрічний позов ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Суд не приймає до уваги пояснення свідків, так як свідчення свідків зі сторони позивача протеріччать свідченням свідків зі сторони відповідача

Керуючись ст. ст.. 10, 11, 60, 213-215 ЦПК України ст. ст. 141,161 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дитини, задовільнити.

Встановити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_2.

Зобов'язати ОСОБА_3 передати неповнолітню ОСОБА_4 на постійне місце проживання до ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_3 про встановлення місця проживання дитини з ним, залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської

області через Біляївський районний суд протягом 10 ти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Груца Є.Є.