Справа № 2-815/11
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, яку надалі уточнив та в якій вказує, що в провадженні старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-815/11, виданого 17.01.2012р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області. 21.10.2015р. скаржник отримав копію акту опису та арешту майна від 21.10.2015р., згідно якого було описано та арештовано квартиру №105 по бул.Гайдара 10 в м.Бердянську Запорізької області. ОСОБА_1 вважає вказаний документ незаконним, оскільки насправді він є власником лише 1/2 частини вказаної квартири. Крім того, всупереч ст..52 Закону України «Про виконавче провадження», перед накладенням вказаного арешту державний виконавець не зясував та не перевірив наявність або відсутність грошових коштів на рахунках боржника і не надав можливості боржнику запропонувати ті види майна чи предмети, на які в першу чергу необхідно накласти стягнення. Крім того, державний виконавець не відобразив в акті опису інше майно боржника, яке на той час знаходилось у квартирі. Крім того, скаржник, як боржник та власник вказаного майна, не був повідомлений про вказану виконавчу дію та не був присутній під час її проведення. Тому в своїй скарзі ОСОБА_1 просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 щодо проведення опису та арешту квартири №105 по бул.Гайдара в м.Бердянську та скасувати акт опису та арешту вказаної квартири від 21.10.2015р., а також в порядку забезпечення позову зупинити проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №45276768 за виконавчим листом №2-815/11.

До судового засідання скаржник ОСОБА_1 надав до суду заяву з проханням розглянути його скаргу без його участі, просив її задовольнити.

До судового засідання представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 надіслав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності державного виконавця Косінова І.В. у звязку з його знаходженням на лікарняному. Також надіслав до суду письмові заперечення, в яких вказує, що насправді державним виконавцем Косіновим І.В. під час здійснення виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням перевірено наявність у боржника ОСОБА_1 грошових коштів на рахунках, такі кошти не виявлені. Також перевірено наявність у боржника ОСОБА_1 іншого майна та зясувалося, що у його власності знаходиться частина квартири та будинок, які перебувають в іпотеці, а також квартира №105 по бул.Гайдара 10 в м.Бердянську. Таким чином, вказана квартира є єдиним майном боржника, на яке у відповідності до діючого законодавства можна накласти арешт та звернути стягнення. Боржник ОСОБА_1 в свою чергу ніколи не пропонував державному виконавцю перелік майна, на яке можна, на його думку, звернути стягнення. Крім того, під час проведення опису та арешту вказаної квартири в присутності понятих було встановлено, що боржник ОСОБА_1 у вказаній квартирі не проживає, що речі там відсутні. Обовязок повідомляти боржника про проведення виконавчих дій діючим законодавством не передбачено. Тому представник ВДВС вважає дії державного виконавця законними, просив в задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги на дії державного виконавця на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізької області перебуває зведене виконавче провадження №48297861 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 та ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» заборгованості на загальну суму 1392780,38 грн., до складу якого входить 3 виконавчих провадження.

Відповідно до ч.1,2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитних установах.

Відповідно до ч.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення... Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що у боржника ОСОБА_1 відсутні кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, рахунки в цінних паперах у депозитних установах. Це підтверджується наданими до суду відповідними відповідями на запити державного виконавця. Будь-яких доказів протилежного до суду надано не було.

Крім того, до суду не надано жодного доказу того, що боржник ОСОБА_1 звертався до державного виконавця з пропозицією видів майна чи предметів, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, що є його правом, а не обовязковою умовою подальших виконавчих дій.

За таких обставин, відкриття процедури накладення стягнення на інше майно боржника ОСОБА_1, в тому числі на належне йому нерухоме майно, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.1,2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

27.02.2015р. державним виконавцем відділу ДВС Бердянського МУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а 21.10.2015р. складено акт опису та арешту квартири №105 по бул.Гайдара 10 в м.Бердянську. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна і порядку доступу державних виконавців, вказана квартира повністю належить на праві власності боржнику ОСОБА_1, інші співвласники цієї квартири відсутні, заборони на відчуження цього майна також відсутні.

Таким чином, дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_2 щодо проведення опису та арешту квартири №105 по бул.Гайдара в м.Бердянську повністю відповідають вимогам діючого законодавства.

До суду не надано будь-яких доказів твердження скаржника ОСОБА_1 щодо наявності іншого співвласника вказаної квартири. Але навіть за умови дійсності цього факту на час подання скарги, співвласник цього майна має право на звернення до суду з позовом про виключення належного йому майна з акту опису та арешту. Тобто, підстави для визнання дій державного виконавця на час їх здійснення, а також скасування складеного ним акту опису та арешту вказаної квартири, відсутні. При цьому, законні права та інтереси боржника жодним чином не порушуються, а інший співвласник, якщо такий існує, може захистити свої права в окремому, встановленому законом порядку.

Суд також вважає безпідставними доводи скаржника щодо його неповідомлення про здійснення виконавчої дії, яку він оскаржує, оскільки таке повідомлення, як обовязкове, діючим законодавством не передбачено. Безпідставними є і твердження скаржника щодо наявності його особистих речей у квартирі, на яку накладений арешт, які не описані в акті опису та арешту, який оскаржується, оскільки це твердження жодним чином не підтверджено наданими доказами.

За таких обставин скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня винесення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5