Справа №490/3404/15-ц 20.01.2016 20 01 2016 20.01.2016
Справа №490/3404/15-ц
Провадження № 22-ц/784/248/16 Суддя першої інстанції: Мамаєва О.В.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг - Дон» про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг - Дон» (далі - ТОВ «Техноторг-Дон») про визнання поруки припиненою, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 29 травня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» ТОВ «Техноторг-Дон» було укладено кредитний договір № 1094120/КБ, за умовами якого Банк надав ТОВ «Техноторг-Дон» грошові кошти двома траншами на загальну суму 40 000 000 грн. зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 20% річних по строковій заборгованості та 23% річних по простроченій заборгованості строком до 29 травня 2015 року.

Того ж дня між Банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки відповідно до умов якого останній взяв на себе повну відповідальність за належне виконання позичальником кредитних зобов'язань.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Техноторг-Дон» умов кредитного договору станом на 23 березня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 42 436 917,03 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 40 000 000 грн., заборгованість за відсотками - 2 317 777,77 грн., заборгованість по пені від прострочених зобов'язань по відсоткам, 3 066,67 грн., 72 730,37 грн. - 3% річних та 43 342,22 грн. - сума прострочених зобов'язань за відсотками з урахуванням індексу інфляції.

Вимога на адресу позичальника про сплату кредитної заборгованості ТОВ «Техноторг-Дон» та поручителя в добровільному порядку не виконана.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь вказану кредитну заборгованість.

27 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «Надра» про визнання поруки припинено на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України, посилаючись на те, що між Банком та ТОВ «Техноторг-Дон» до кредитного договору було укладено додаткові угоди без одержання його згоди як поручителя відповідно до яких було зміно розміри відсоткові ставки, а відтак збільшився обсяг відповідальності поручителя, просив про задоволення позову.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2015 року первісний та зустрічний позов об'єднано в одне провадження.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року у задоволені первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано припиненою поруку за договором поруки, укладеним 29 травня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 Стягнуто з ПАТ КБ «Надра» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими, оскільки згода не збільшення розміру його відповідальності не була отримана у зв'язку з чим первісний позов задоволенню не підлягає.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можливо.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 29 травня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Техноторг-Дон» було укладено кредитний договір №1094140/КБ відповідно до умов якого ТОВ «Техноторг-Дон» отримало від банку двома траншами грошові кошти у розмірі 40 000 000 грн.

Пунктом п.1.1.3 договору, процентна ставка за користування кредитними коштами становить 20% річних по строковій заборгованості та 23 % річних по простроченій заборгованості (а.с.7-13).

29 травня 2013 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено договір поруки за умовами якого поручитель зобов'язався виконати зобов'язання в тому ж порядку та розмірі, який встановлено для позичальника з урахуванням всіх змін та доповнень до нього, в тому числі й у разі збільшення розміру зобов'язань позичальника (а.с.31-33).

Згідно меморіального ордеру від 4 липня 2013 року та платіжного доручення від 19 вересня 2013 року банк надав кредитні кошти позичальнику (а.с.29-30).

1 червня 2014 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Техноторг-Дон» укладено додаткову угоду №5, відповідно до якої внесені зміни до кредитного договору від 29 травня 2013 року, а саме до п.1.1.3 змінена відсоткова ставка за користування кредитними коштами по строковій заборгованості з 20% річних до 22% річних, по прострочений заборгованості - з 23% річних до 25 % річних (а.с.21-22).

В подальшому, 14 січня 2015 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Техноторг-Дон» укладено додаткову угоду №7 відповідно до умов якої були внесені зміни до кредитного договору від 29 травня 2013 року, зокрема до п.1.1.3 змінена відсоткова ставка за користування кредитними коштами - по строковій заборгованості 25% річних, а по простроченій заборгованості - 28% річних (а.с.25).

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Техноторг-Дон» умов кредитного договору Банк звернувся до позичальника та поручителя з вимогами про повне виконання кредитних зобов'язань та сплату заборгованості (а.с.34,38).

В добровільному порядку зобов'язання на теперішній час не виконанні у зв'язку з чим станом на 23 березня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 42 436 917,03 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 40 000 000 грн., заборгованість за відсотками - 2 317 777,77 грн., заборгованість по пені від прострочених зобов'язань по відсоткам, 3 066,67 грн., 72 730,37 грн. - 3% річних та 43 342,22 грн. - сума прострочених зобов'язань за відсотками з урахуванням індексу інфляції (5-6).

Відповідно ч.1 ст. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником .

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порушенням, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення його обсягу відповідальності.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводять до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

В роз'ясненнях, що містяться в п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ передбачено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як вбачається зі змісту договору поруки, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 29 травня 2013 року, а саме п.1.7 сторони домовились, що поручитель відповідає за цим Договором і у разі збільшення розміру зобов'язань позичальника за кредитним договором, виконання яких забезпечено цим договором поруки. Змін обсягу, порядку, строку та розміру зобов'язань позичальника за кредитним договором автоматично змінює обсяг, порядок, строк та розмір зобов'язань поручителя за цим договором та не потребує внесення змін та доповнень до цього договору. Поручитель засвідчує, що він ознайомлений з умовами кредитного договору та погоджується забезпечувати виконання позичальником зобов'язань у разі зміни порядку, розміру, строку та обсягу відповідальності позичальника.

Отже, наведене свідчить, що ОСОБА_3, як поручителем була надана згода на зміну основного зобов'язання, а відтак в подальшому не потребувало його інформованості щодо збільшення розміру відповідальності .

За таких обставин, висновок суду про припинення поруки суперечить положенням вказаних норм та умовам договору поруки, а тому вимоги ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою задоволенню не підлягають.

Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, рішення суду на підставі п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким позов ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 1094120/КБ від 29 травня 2013 року у розмірі 42 436 917,03 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 40 000 000 грн., заборгованість за відсотками - 2 317 777,77 грн., заборгованість по пені від прострочених зобов'язань по відсоткам, 3 066,67 грн., 72 730,37 грн. - 3% річних та 43 342,22 грн. - сума прострочених зобов'язань за відсотками з урахуванням індексу інфляції. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 019,40 грн.

Керуючись ст. ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 1094120/КБ від 29 травня 2013 року у розмірі 42 436 917,03 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 40 000 000 грн., заборгованість за відсотками - 2 317 777,77 грн., заборгованість по пені від прострочених зобов'язань по відсоткам, 3 066,67 грн. 72 730,37 грн. - 3% річних та 43 342,22 грн. - сума прострочених зобов'язань за відсотками з урахуванням індексу інфляції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» судовий збір у розмірі 4 019, 40 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про визнання поруки припиненою відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: