АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1952/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Митражик Е.М.
Провадження № 22-ц/789/131/16 Доповідач - Міщій О.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Берегуляк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08.12.2015 р. по справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аско" про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просив розірвати договір оренди землі, укладений 30 листопада 2007 року між ним та ТзОВ "Торговий дім "Аско" та зобов'язати відповідача повернути належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,26 га, що знаходиться на території Яблунівської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області.

Позивач вказав, що пунктом 7 договору оренди передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у розмірі 344,79 грн., що становить 1,5% від нормативно-грошової оцінки землі.

У зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме: підвищенням індексу споживчих цін, збільшенням тарифів на газ для населення, девальвацією гривні, позивач 30.11.2007 р. звернувся із листом до відповідача, в якому просив переглянути розмір орендної плати та погодити її на рівні не нижчому, ніж 16 центнерів зерна, починаючи з 1.01.2015 р., або у разі незгоди погодитись на розірвання договору оренди, однак жодної відповіді на вказаний лист не отримав.

Тому, просив у зв'язку з істотною зміною обставин на підставі ст. 652 ЦК України розірвати договір оренди землі та повернути належну йому земельну ділянку.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08.12.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ТзОВ "Торговий дім "Аско" про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Представник апелянта вказав, що стрімке зростання індексу споживчих цін, тарифів, девальвація гривні, економічна криза є істотними змінами в розумінні ст. 652 ЦК України, які на момент укладення договору сторони не передбачали, і виходили з того, що такі обставини не настануть, а також те, що сторонами не досягнуто згоди щодо приведення договору оренди землі у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, тому даний договір підлягає розірванню за рішенням суду.

Крім цього, представник ОСОБА_3 посилається на мотиви, викладені в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача, який просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що ріст індексу споживчих цін, зростання ціни на газ, девальвація гривні (фінансова криза) не є істотною зміною обставин в розумінні ст. 652 ЦК України. Крім того, суд врахував те, що відповідач фактично сплачує ОСОБА_3 орендну плату у більшому розмрі, ніж передбачено договором оренди землі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що 30 листопада 2007 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "АСКО" було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Гусятинському відділі Тернопільської регіональної філії Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис №70. від 12.02.2008 р.

Згідно умов вказаного договору, в оренду передано земельну ділянку, площею 2,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в с. Яблунів Гусятинського району Тернопільської області на території Яблунівської сільської ради. Договір оренди укладено строком на 10 років.

Згідно п.7 договору оренди, орендна плата вноситься орендарем в розмірі 344 грн. 79 коп., що становить 1,5% від нормативно-грошової оцінки. Орендна плата вноситься в грошовій, натуральній формі, а також шляхом надання послуг (продукцією, яка вирощується орендарем).

Пунктом 12 договору передбачено підстави перегляду розміру орендної плати, серед яких зазначено підвищення цін, тарифів.

Листом від 30.11.2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача ТзОВ "Торговий дім "АСКО" з пропозицією перегляду розміру орендної плати та погодження її у розмірі, не нижчому ніж 16 центнерів зерна, починаючи з 1.01.2015 року, посилаючись при цьому на ріст індексу споживчих цін, ріст ціни на газ, девальвації гривні. У випадку незгоди, пропонував відповідачу розірвати договір за згодою сторін.

Оскільки відповідач не дав відповідь на вказану пропозицію, ОСОБА_3 просив розірвати його у судовому порядку на підставі ст. 652 ЦК України.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою ст. 652 ЦК України, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин необхідна наявність всіх перелічених умов одночасно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не подав доказів, які б підтверджували одночасне існування чотирьох умов, передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, що могли б бути підставою для розірвання договору оренди землі.

Зокрема, із змісту п. 12 договору оренди видно, що сторони передбачили підвищення цін, тарифів і домовились про перегляд орендної плати.

Крім того, судом вірно враховано позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 20.02.2012 р. у справі № 6 -93цс11, згідно якої настання фінансової кризи не є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, у зв'язку з тим, що економічна криза має загальний характер та стосується обох договірних сторін. Отже, вказана обставина не може бути підставою для зміни або розірвання договору в судовому порядку.

Слід також врахувати, що фактично розмір орендної плати був збільшений відповідачем. Так, у 2014 році орендну плату виплачено у розмірі 1 260, 14 грн., в той час як 1,5% нормативно-грошової оцінки становило 741, 41 грн., у 2015 р. позивачу видано в натуральній формі 530 кг. пшениці, вартість якої перевищує суму, яку позивач повинен сплатити ОСОБА_3 згідно нормативно - грошової оцінки землі.

Посилання позивача, на Указ Президента України № 725/2008 від 19.08.2008 р. "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) " є безпідставним, оскільки договір оренди землі між сторонами укладено 30.11.2007 р. - у період дії Указу Президента України від 2 лютого 2002 року N 92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким був встановлений мінімальний розмір орендної плати у 1,5 %, визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки.

Указом Президента України від 19 серпня 2008 року N 725/2008 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" встановлено розмір орендної плати не менше 3 % визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки і є обов'язковим з дня набрання Указом чинності. В тексті Указу відсутнє посилання про те, що його дія розповсюджується на договори, укладені до набрання ним чинності.

Вказана правова позиція висвітлена в рішенні Верховного Суду України від 04.08.2010 р. справа №6-8119.

Також, із змісту позовної заяви видно, що ОСОБА_3 пред'явив позов про розірвання договору оренди виключно з підстав, передбачених ст. 652 ЦК України. Питання про розірвання договору з підстав невідповідності визначеної договором орендної плати вимогам зазначеного Указу Президента позивач не заявляв.

Крім того, слід вказати, що позивач убезпечений від зростання індексу споживчих цін, оскільки нормативно грошова оцінка землі, з якої щороку визначається орендна плата, обраховується з врахуванням індексації. (ст. 289 Податкового Кодексу України).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для її задоволення та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду від 08.12.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій