Справа № 758/9687/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 січня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Супрун Г. Б. ,

секретаря - Циби О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні ним права власності на гаражний бокс НОМЕР_2, який знаходиться на території ГБК «Тюльпан-1» по АДРЕСА_1. Мотивує позов тим, що відповідачка ОСОБА_2 змінила ключі від гаражу, не дає йому доступ до гаража, порушила домовленість користуватись гаражем почергово по три роки, чим порушує законні права позивача. Також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала. В обґрунтування моральної шкоди зазначила, що позивач хвилювався, коли при відвідуванні гаражного боксу побачив, що замки змінені, і не зміг потрапити, внаслідок душевних хвилювань втратив сон, це відобразилось на його самопочутті, він був принижений від таких дій з боку відповідачки. Моральну шкоду оцінив у 3000 грн.

Відповідачка в судове засідання не з»явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась за зареєстрованим місцем свого проживання. А тому суд , враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважає можливим розгляд справи за її відсутності, та ухвалити рішення в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.05.2009 року державним нотаріусом 16-ї Київської державної нотаріальної контори Вірник І.Є., є власником 1/2 частини спадкового майна після смерті ОСОБА_5, що складається з гаражного боксу НОМЕР_2 в ГБК «Тюльпан-1» (а.с. 5). Право власності позивача на половину гаражного боксу підтверджується Витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі ( а.с.6).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у користуванні гаражним боксом, внаслідок чого він позбавлений можливості заходити до гаражного боксу, зберігати продукти харчування та інші речі в підвалі приміщенні гаражу, також розпоряджатись своєю власністю.

Дані обставини підтверджуються доказами : висновком дільничного інспектора Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 07.03.2015р., який проводив перевірку за заявою ОСОБА_1 щодо перешкоджання позивачу з 2014року з боку ОСОБА_2 користуватись гаражем . З даного висновку вбачається, що друга половина гаражу належала по спадщині брату позивача ОСОБА_6, який продав частину гаражу ОСОБА_2 ОСОБА_2 змінила замки вхідних дверей, при розмові по телефону з позивачем повідомила, що гаражний бокс належить їй повністю. Також позивачу телефонувала жінка, яка представилась сестрою відповідачки, та погрожувала позивачу фізичною розправою. При відвідуванні дільничним інспектором квартири відповідачки, в якій проживала її рідна сестра ОСОБА_7 являється переселенцем з м.Донецьк, остання від будь-яких пояснень відмовилась в категоричній формі. Також повідомила, що всі питання по гаражу буде вирішувати відповідачка, коли повернеться з Росії у червні 2015р.

Як зазначила представник позивача, відповідачка і до теперішнього часу продовжує вчиняти протизаконні дії, перешкоджати позивачу користуватись належною йому частиною, ніяких дій щодо вирішення цього питання на законних підставах не бажає вчиняти. Наявність попереднього договору від 19.09.2011р., укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_2 з другого боку про зобов»язання не пізніше 19.11.2011р. укласти договір купівлі-продажу гаражу за ціною 64000,00 грн., не свідчить про відчуження гаражу, оскільки він підтверджує лише намір сторін, але договір купівлі-продажу гаражного боксу, засвідчений нотаріально, відсутній. Тому відсутні дані про те, що відповідачка є співвласник гаражного боксу.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Між сторонами не досягнуто такої згоди. А навпаки, відповідачкою чиняться перешкоди позивачу в користуванні належної йому частини гаражу.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того. Копія попереднього договору (за відсутності договору купівлі-продажу, завіреного нотаріально) не є належним доказом про відчуження частки гаражу відповідачці.

Моральна шкода, яка полягає в погіршився стану здоров»я позивача, коли він відвідав гараж та побачив замок, став хвилюватись, втратив сон, був принижений, продовжує сплачувати за користування гаражем, представником позивача не підтверджена та не доведена суду (коли відвідав, за який період сплачує і в якому розмірі), тому в цій частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 319 358, 386 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2.) не чинити перешкоди ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) у здійсненні права власності, а саме: користуванні гаражним боксом НОМЕР_2, що знаходиться на території гаражно-будівельного кооперативу «Тюльпан-1» по АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Г. Б. Супрун