Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю. ,

при секретарі - Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2015 року позивач звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою.

Вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3, внаслідок чого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Посилаючись на наявність відмови нотаріуса в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки за життя померлого право власності на земельну ділянку не зареєстровано у встановленому законом порядку, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька на спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в АДРЕСА_1 цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В судове засідання позивач не з'явилась, звернулась до суду із заявою в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справу без її участі в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області (а.с. 7).

Згідно наявного в матеріалах справи копії державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 22.03.2004 року ОСОБА_3, на підставі рішення Білоцерківської міської ради від 29.12.2003 року № 449, є власником земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Крім того, 18.04.1960 року ОСОБА_3 прийняв у дар домоволодіння по АДРЕСА_1, що вбачається з копії договору від цієї дати.

Сторони по справі є дочками померлого ОСОБА_3, що підтверджується даними копій свідоцтв про народження останніх.

Позивач ОСОБА_1 станом на час смерті батька була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними копії паспорта останньої НОМЕР_3, виданого 13.01.1998 року (а.с.3).

Згідно наданої на запит суду копії спадкової справи вбачається, що після смерті батька відповідач звернулась до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де була заведена спадкова справа № 609/2004.

Постановою державного нотаріуса відмовлено та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на неї.

Постанова нотаріуса мотивована тим, що із померлим ОСОБА_3 на день смерті була зареєстрована його дочка ОСОБА_1, із заявою про відмову у прийнятті спадщини остання не зверталась, а державний акт на земельну ділянку по АДРЕСА_1 був зареєстрований 22.03.2004 року, тобто вже після смерті спадкодавця, що стало підставою для відмови у видачі відповідного свідоцтва на прийняття спадщини.

Положеннями ст. 392 ЦК України закріплено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частинами 1 та 2 статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України закріплено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів спадкової справи, з урахуванням поданої відповідачем заяви про визнання позову, вбачається про відсутність інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно.

Разом з цим, через тривалість виготовлення державного акту на земельну ділянку на батька позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити на земельну ділянку відповідне свідоцтво, хоча фактично вказана земельна ділянка є об'єктом спадкового майна за законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання за позивачем права власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. Ю. Цуранов