АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на вклад в порядку спадуквання за законом, третя особа: Четверта Донецька нотаріальна контора, -

В с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності на вклад в порядку спадуквання за законом посилаючись на те, що мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 в м. Донецьку, її чоловік уклав з відповідачем два договори банківського вкладу, 26.04.2014 року чоловік позивачки помер і вона звернулася до Четвертої Донецької державної нотаріальної контори м. Донецька з заявою про прийняття спадщини в вигляді вказаних вкладів після смерті чоловіка, нотаріус завів спадкову справу, вніс дані в реєстр, але потім через закриття реєстрів відмовив в видачі свідоцтва про спадщину на ці вклади; позивачка звернулася до Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з цим же питанням, але і тут нотаріус своєю постановою відмовив в видачі свідоцтва через неможливість видати свідоцтво (реєстр відкритий в іншій конторі, ніяк встановити коло спадкоємців та інш.). Позивач звернувся до банку видати вклади, на що також отримав відмову. Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка. Інші спадкоємці, зі слів позивачки, із заявами про прийняття спадщини не зверталися та не претендують на спадщину. Позивач просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на вказані вклади в банку та всі нараховані на ці вклади відсотки (а.с.3-6).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.40-43).

В апеляційній скарзі (а.с.46-48) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки:

- суд вийшов за межі позовної заяви, оскільки позивач не просив стягнути банківський вклад, а визнати за нею право власності на успадковане майно, чим порушив положення ст.11 ЦПК України;

- судом порушено положення ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що покійний чоловік позивача уклав з відповідачем договори банківського вкладу; після смерті чоловіка позивач звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини; у видачі свідоцтва про спадщину відмовлено; після усунення причин відмови у вчиненні нотаріальної дії позивач до нотаріальної контори не зверталась.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не в повній мірі відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є дружиною ОСОБА_3 (а.с.5), померлого 26.04.2014 року (а.с.6), який є власником коштів на рахунках в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 07.10.2014 року в Четвертій донецькій державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 (а.с.60).

Доказів щодо отримання позивачем свідоцтва про спадщину на належні померлому вклад та інші кошти на рахунках в банку у справі немає.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За відсутності свідоцтва на спадщину у відповідача, що є банком, відсутні правові підстави для визнання позивача спадкоємцем після смерті ОСОБА_3

Тому немає підстав вважати, що відповідачем порушені права позивача.

За таких обставин, коли відповідачем (банком) не було порушено права позивача щодо спадкування вкладу та іншіх коштів на рахунках спадкоадвця, слід визнати, що банк є неналежним відповідачем.

В той же час з пояснень позивача вбачається, що крім неї спадкоємцем після смерті її чоловіка є його донька від першого шлюбу, яку до участі у справі у якості відповідача або співвідповідача судом першої інстанції залучено не було.

Незалучення вказаної фізичної особи до участі у справі у якості відповідача є підставою для відмови у задоволенні позову.

Неправильне обґрунтування судом першої інстанції підстав відмови позивачу у задоволенні позову не є підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

З огляду на це колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,309,314,316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2015 року змінити в частині обґрунтування відмови у задоволенні позову.

В решті рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: