Провадження №2/761/2225/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Козак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Шлюб між ним та відповідачем було укладено 04.01.1992 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції, актовий запис № 1. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3, який є повнолітньою особою. Подружнє життя не склалося з причин різних поглядів на життя, що призвело до конфліктів, внаслідок чого було втрачено почуття поваги та поваги. Більше 10 років спільне господарство не ведеться, з цього часу були припинені і шлюбні відносини. З квітня 2013 року відповідач зібрала свої особисті речі та майно, яке вважала за необхідне і виїхала з квартири. З цього часу сторони не спілкуються взагалі. Шлюб існує формально, відповідач неодноразово висловлювала бажання його розірвати, коли син стане дорослим. Спору щодо поділу майна не існує. Подальше перебування у шлюбі не можливе. За таких обставин позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем, поклавши на нього судові витрати.

В судовому засіданні позивач, його представник підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити. Не заперечували щодо заочного розгляду справи.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила. Заяв та клопотань від неї в адресу суду не надходило.

Суд, керуючись положеннями ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача, його представник.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено, що 04 січня 1992 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1.

Після реєстрації шлюбу відповідач отримала прізвище «ОСОБА_2».

Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, що його видано (повторно) 24.12.2014 року.

За положеннями ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, спільне життя з дружиною не склалося, в них сформувались різні погляди на подружнє життя. Подальше збереження шлюбу не є можливим, оскільки суперечить інтересам сторін. Також зазначив, що спір про поділ спільного майна відсутній. Окремо одне від одного позивач та відповідач проживають з квітня 2013 року.

Представник позивача пояснив в судовому засіданні, що позивач та відповідач зберігають шлюб формально, обставини, які б перешкоджали розірванню шлюбу відсутні.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Під час розгляду справи доказів, які свідчили б про можливість примирення позивача, відповідача отримано не було.

Як не було і встановлено обставин, які б свідчили про перешкоди щодо розірвання шлюбу між сторонами.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зважаючи встановлені обставини, суд вважає за можливе задовольнити ОСОБА_1 про розвірвання шлюбу

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Зважаючи на те, що відповідач не був присутнім в судовому засіданні зазначене питання судом не вирішувалось.

Розподіляючи судові витрати, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, проте бере до уваги прохання позивача покласти судові витрати на нього.

Керуючись ст.ст. 3, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3,10,15,30,57,60,61,88,169,212- 215, 410 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві 07 грудня 1992 року, актовий запис № 1 розірвати.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя