_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/539/16
УХВАЛА

03.02.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, припинення права власності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа №520/17434/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, припинення права власності, в якому позивач просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; провести розподіл спільного майна подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на: квартиру №21, у будинку №6, корпус 2, по вулиці Таїрова, в місті Одесі, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 43,7 кв. м., житловою площею 18,6 кв. м.; автомобіль марки «Peugeot», модель «3008», 2014 року випуску, бежевого кольору з металіком, об'ємом двигуна 1560; залишити за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 67,8 кв. м., житловою площею 42,5 кв. м.; припинити право власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) на: квартиру №21, у будинку №6, корпус 2, по вулиці Таїрова, в місті Одесі, яка складається з однієї кімнати, загальною площею 43,7 кв. м., житловою площею 18,6 кв. м.; автомобіль марки «Peugeot», модель «3008», 2014 року випуску, бежевого кольору з металіком, об'ємом двигуна 1560; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

02 лютого 2016 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд: накласти арешт та заборону відчуження на автомобіль марки «Peugeot», який з 25.12.2015 року зареєстрований за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_3; накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_3; накласти арешт на квартиру №21 у будинку №6 корпус 2 по вулиці Таїрова в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Представник позивача в обґрунтування заяви посилається на те, що предметом цього позову є поділ спільного майна подружжя, а саме: квартира АДРЕСА_3 у будинку №6 корпус 2 по вулиці Таїрова в місті Одесі та автомобіль марки «Peugeot 3008». На виконання ухвали суду від 15.01.2016 р. про витребування доказів представником позивача була отримана відповідь, якою Центр надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням міста Одеси повідомляє, що станом на 27.01.2016 р. на ім'я ОСОБА_3, 26.01.1968 р. н., ІПН НОМЕР_2 - транспортні засоби не зареєстровані. У звязку з тим, що автомобіль марки «Peugeot 3008» був придбаний подружжям та зареєстрований на ОСОБА_3 на початку 2015 року, а також на інформацію, яка була отримана представником позивача з Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговуванням міста Одеси, вбачається, що зазначений автомобіль марки «Peugeot 3008» був проданий відповідачем та перереєстрований на ОСОБА_4 25.12.2015 р., одразу після подачі позову про поділ цього спільного майна. Також, представник посилається, що на виконання ухвали суду від 15.01.2016 р. про витребування доказів нею була отримана відповідь, якою КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради повідомляє, що станом на 31.12.2012 р. право власності на квартиру №135 по пр. Глушко, у будинку №2 у м. Одесі зареєстрована також на ім'я ОСОБА_3, 26.01.1968 р. н., ІПН НОМЕР_2 на підставі договору купівлі-продажу. Зважаючи на те, що відповідач незаконно, без згоди позивача продала частину спільного майна подружжя, та має можливість продати і іншу частину спільного майна (нерухоме майно), що ускладнить виконання можливого рішення у заявленій частині, представник позивача вважає за необхідне накласти арешт на спірне майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір, позивач звернувся до суду з позовом 24.12.2015 року, та предметом позову є спірне майно: квартира №21, у будинку №6, корпус 2, по вулиці Таїрова, в місті Одесі; квартира АДРЕСА_1; автомобіль марки «Peugeot», модель «3008», 2014 року випуску, бежевого кольору з металіком, об'ємом двигуна 1560.

Згідно з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №50551443 від 22.12.2015 року, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру №21, у будинку №6, корпус 2, по вулиці Таїрова, в місті Одесі.

Згідно з отриманою відповіддю КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 29.01.2016 року на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 15.01.2016 року, за ОСОБА_3 станом на 31.12.2012 року зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4.

Згідно з отриманою відповіддю з Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування міста Одеси на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 15.01.2016 року, вбачається, що за ОСОБА_3 11.02.2015 року був зареєстрований транспортний засіб марки «Peugeot», модель «3008», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_6, однак 25 грудня 2015 року він був перереєстрований за ОСОБА_4.

При задоволенні заяви про забезпечення позову, суд також керується прецендентною практикою Європейського суду з прав людини, а саме, в рішенні Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 р., яким встановлено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно вказаного майна, нерухоме майно належить відповідачеві на праві власності, перереєстрація спірного транспортного засобу відбулась після звернення позивача до суду за захистом своїх прав та інтересів, вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя, визнання права власності, припинення права власності, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Накласти арешт та заборону відчуження на транспортний засіб марки «Peugeot», модель «3008», 2014 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5, номер двигуна НОМЕР_6, який 25.12.2015 року був зареєстрований за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру №21, у будинку №6, корпус 2, по вулиці Таїрова, в місті Одесі, яка належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Накласти арешт на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області та до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Калініченко Л. В.