У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клонцак Світлана Павлівна, про усунення від права на спадкування,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої входила квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом є позивач та відповідач - ОСОБА_3, який є спадкоємцем першої черги, та є сином покійного. Ними прийнято спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідних заяв. Позивач посилаючись на те, що за життя батька ОСОБА_3, ухилявся від надання будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки важко хворому батьку, який був у безпорадному стані, всі витрати пов'язані із лікуванням та доглядом за ним були понесені за його життя виключно нею, просила задовольнити позов та усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Усунуто ОСОБА_3 від права на спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Києві. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі скаржниця просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваного судового рішення, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належним чином позовні вимоги, а також із того, що ОСОБА_3 мав можливість, але свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки, а тому відповідно до положень ст. 1224 ЦК України позов підлягає задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями ст. 1224 ЦК України виходив з того, що для усунення особи від права на спадщину встановленню підлягає наявність двох обставин, а саме: факт ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги ОСОБА_5, та факт перебування ОСОБА_5 в безпорадному стані. Позивачем не доведені зазначені обставини.

Висновки суду апеляційної інстанції є обгрунтованими та ґрунтуються на законі, зокрема ст. 1224 ЦК України. Судом апеляційної інстанції вірно були враховані роз'яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд апеляційної інстанції, вірно визначився з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, надав їм належну правову оцінку, правильно застосував норму права до спірних правовідносин та обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду апеляційної інстанції. Оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права. Касаційна скарга фактично зводиться до переоцінки доказів по справі судом апеляційної інстанції, з якими не погодилась позивачка.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клонцак Світлана Павлівна, про усунення від права на спадкування, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович