АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1527/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Антонова Н.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Київ-Московської Філії, яка подана представником НОСЕНКОМАндрієм Миколайовичем, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Київ-Московська Філія, третя особа - ОСОБА_4 про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся суду з позовом до відповідача ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Київ-Московська філія, третя особа - ОСОБА_4, в якому просив поновити його на посаді старшого майстра ремонтно-механічної дільниці Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 на посаді старшого майстра ремонтно-механічної дільниці Київ-Московської філії Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту».

Стягнуто з ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Київ-Московська філія на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 72 161 грн. 98 коп. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Київ-Московська філія на користь держави суму судового збору в розмірі 731 грн. 62 коп.

Не погоджуючись з рішенням, представник ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Київ-Московської Філії - Носенко А.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказував, що посилання суду на те, що скорочення відповідача може мати місце виключно в межах підприємства, а не в межах філії, є необґрунтованими, оскільки факт проведення скорочення посад в цілому по юридичній особі відповідача, а не по конкретній філії, судом першої інстанції не досліджувався та відповідні обставини не встановлювались.

Зазначав, що припинення трудових договорів з ініціативи відповідача мало місце під час скорочення штату працівників в цілому по підприємству, а не по філії, що підтверджує і відсутність вакантних посад для переведення позивача.

Крім того, позивач за станом здоров'я, являючись інвалідом другої групи, що встановлена МСЕК з 25.04.2013 року і довічно, відповідно до висновку про умови та характер праці може працювати в спеціально створених умовах, однак, зважаючи на специфіку роботи підприємства залізничного транспорту, створення таких умов унеможливлюється. Тобто позивач не може бути порівняний у продуктивності праці щодо здійснення трудової діяльності нарівні з іншими працівниками, які не є інвалідами.

Посилався на те, що рішенням правління від 26.05.2014 року, згідно з витягом № 9/44 з нього, правління Товариства делегувало повноваження щодо визначення і затвердження організаційної структури та штатного розпису Товариства голові правління.

Листом Товариства від 03.06.2014 року № 1689 головою правління Товариства погоджено внесення змін та наділено повноваженнями на внесення змін до штатного розпису Київ-Московської філії Товариства директора філії.

Делегування головою правління Товариства повноважень на затвердження штатного розпису директору повторно було підтверджено листом Товариства від 20.07.2015 року № 1885. Вважає, що делегування відповідної компетенції директору Київ-Московської філії від голови правління Товариства шляхом вчинення правочину, вираженого у листах та спрямованого на свідоме набуття даних прав (компетенції), є цілком законним та обґрунтованим.Відповідні пояснення наявності та правомірності волевиявлення голови правління ПрАТ «Київ - Дніпровське МППЗТ» на затвердження наказом директором філії штатного розпису надавались скаржником в процесі розгляду справи, але судом у винесеному рішенні їх не було прийнято до уваги.

Також зазначав, що судом першої інстанції досліджувався наказ - спеціальний нормативний акт локального характеру про затвердження штатного розпису так і сам штатний розпис, що містить усі необхідні реквізити, та у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Крім того, посилання суду на лист Міністерства соціальної політики є помилковими, оскільки такий лист має рекомендаційний характер і не може будь-яким чином впливати на відповідні обов'язки юридичної особи щодо оформлення штатного розпису.

В судовому засіданні представники відповідача Носенко А.М., Петренко О.С., Назарова Ю.В. підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні вважали доводи скарги відповідача безпідставними та просили апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.08.1992 року він був прийнятий на посаду начальника гаража в Київ-Московське міжгалузеве підприємство, яке 25.07.2001 року було перетворене у Відкрите акціонерне товариство «Київ-Московське ППЗТ», з 26.04.2006 року перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Київ-Дніпровське ППЗТ», з 26.04.2011 року перетворено у Приватне акціонерне товариство «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту».

З 01.09.2011 року його було переведено на посаду старшого майстра ремонтно-механічної дільниці Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ».

26.09.2014 року позивача було звільнено з займаної посади у зв'язку із скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, видано трудову книжку із записом про звільнення та проведено повний розрахунок.

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки на його думку фактично на підприємстві не було проведено змін в організації виробництва та праці, а також профспілковим органом не надавалося згоди на його звільнення.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 квітня 2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року було скасовано, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 з 01.09.2011 року працював на посаді старшого майстра ремонтно-механічної дільниці Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» Київ-Московська Філія. Середній заробіток ОСОБА_3 під час перебування на посаді старшого майстра ремонтно-механічної дільниці Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» складає 5608 грн. 44 коп.

Відповідно до наказу «Про зміни в штатному розписі працівників» № 91 від 26.06.2014 року, виданого директором Київ-Московської філії Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» з 26.09.2014 року зі штатного розпису було виведено штатну одиницю - старшого майстра ремонтно-механічної дільниці, у зв'язку з тим, що на філії значно зменшився обсяг перевезень, з метою зменшення загальногосподарських виробничих витрат за рахунок більш продуктивної роботи працівників філії та враховуючи потреби виробництва.

18.07.2014 року на виконання наказу № 91 від 26.06.2014 року ОСОБА_3 було попереджено про скорочення посади старшого майстра ремонтно-механічної дільниці та про наступне звільнення на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) за № 148/ос від 26.09.2014 року позивача було звільнено у зв'язку зі скороченням штату працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з 26.09.2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з положень ст. 40, 49-2 КЗпП України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» про те, що скорочення на підставі ч.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може мати місце виключно в межах підприємства, установи, організації в цілому, як юридичної особи, а не в межах окремої філії.

Однак, як вбачається з наказу «Про зміни в штатному розписі працівників» № 91 від 26.06.2014 року, виданого директором Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», як на підставу звільнення позивача з посади старшого майстра ремонтно-механічної дільниці Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» відповідач посилався на зміни в організаційній структурі філії, а не в межах ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в цілому.

Також відповідачем було порушено порядок затвердження штатного розпису філії, передбачений п. 4.16 статуту ПрАТ «Київ-Дніпровське ППМЗТ» та п. 8.8.3 Положення про Київ-Московську філію товариства, оскільки погодження головою правління товариства внесення змін та наділення повноваженнями на внесення змін до штатного розпису Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» директора філії шляхом направлення листа від 03.06.2014 року не свідчать про волевиявлення голови правління ПрАТ «Київ-Дніпровське ППМЗТ» на затвердження штатного розпису Київ-Московської філії.

Встановивши, що штатний розпис Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було затверджено з порушеннями, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначене порушення дає підстави вважати неправомірним звернення директора Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» до первинної профспілкової організації для отримання згоди на звільнення позивача з посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх законними і такими, що відповідають обставинам справи. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Доводи апеляційної скарги відповідача є аналогічними його запереченням на позовну заяву, вони були предметом дослідження в суді першої інстанції, їм було надано належну правову оцінку та правильно відхилені судом.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що головою правління товариства відповідно до вимог Статуту товариства та Положення про філію повноваження на внесення змін до штатного розпису були делеговані директору філії, що підтверджується листами № 1689 від 03.06.2014 року та від 20.07.2015 року № 1885.

Проте зазначені доводи колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» діє на підставі Статуту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури № 66 від 03.02.2014 року.

Пунктом 9.4.7 Статуту передбачено, що до компетенції Правління, зокрема, але не виключно, належать: затвердження Положень про філії , представництва, внесення змін до них; визначення і затвердження організаційної структури та штатного розпису товариства.

Пунктом 9.4.14 Статуту визначено, що рішенням органів управління Товариства на голову правління Товариства може бути покладено виконання окремих функцій, що належать до компетенції цих органів.

Відповідно до п. 9.4.18 Статуту, голова правління може видавати довіреність на виконання окремих повноважень голови правління іншою особою.

Положенням про Київ-Московську філію ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України № 96 від 29.04.2011 року, визначено, що філія є відокремленим підрозділом товариства, не має статусу юридичної особи ( п.5.1.) ( а.с. 56-58, том 1).

Пунктами 8.5, 8.6 Положення визначено, що директор філії здійснює свою діяльність на підставі довіреності, виданої йому Головою правління. У довіреності визначаються межі оперативного управління майном філії, а також обсяг повноважень директора при здійсненні ним від імені товариства юридичних дій і укладенні договорів.

Відповідно до п.8.8. Положення, директор філії у межах своєї компетенції розробляє та подає на затвердження штатний розпис Філії та відповідно до нього приймає та звільняє з роботи працівників філії. ( а.с. 58, том 1).

Пунктом 8.9 Положення передбачено, що директор товариства на підставі довіреності у межах своєї компетенції видає накази та розпорядження, які стосуються діяльності філії, у тому числі про прийом та звільнення з роботи працівників ( а.с. 154, том 1 ).

На підтвердження своїх заперечень проти позову та тверджень про наявність повноважень у директора філії видавати наказ про скорочення штату і чисельності працівників філії, затверджувати новий штатний розклад, що були делеговані йому головою правління товариства, відповідачем подано до суду ( на стадії апеляційного оскарження рішення від 19.11.2014 року): лист в.о. голови правління товариства № 1689 від 03.06.2014 року, адресований директору Київ-Московської філії ОСОБА_4, наступного змісту: «Погоджую внесення змін до штатних розписів філій згідно листа № 379 від 28.05.2014 року. Зміни провести з дотриманням всіх вимог чинного законодавства України. Копію наказу про внесення змін до штатних розписів філії надати до відділу праці та заробітної плати управління товариства» ( а.с. 75, том 1).

При новому розгляді справи у суді першої інстанції 21.07.2015 року представником відповідача надано: витяг з протоколу № 9 засідання Правління ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» від 26.05.2014 року, в якому викладено рішення правління товариства про делегування Голові правління ( в.о. голови правління) ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» повноваження про призначення на посади та звільнення керівників філій, представництв, підрозділів, апарату управління, затвердження Положень про філії та представництва, внесення змін до них; визначення і затвердження організаційної структури і штатного розпису товариства.

Також надано копію листа від 20.07.2015 року № 1885 голови правління товариства на адресу директора філії, в якому викладені зміст вищевказаного рішення правління від 26.05.2014 року про делегування повноважень та зміст листа № 1689 від 03.06.2014 року (а.с. 180-181, том 1).

Проте зазначені документи не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів як підтвердження повноважень директора філії на затвердження штатного розкладу філії, внесення до нього змін та прийняття рішення про скорочення штату і чисельності працівників, оскільки зазначені повноваження відповідно до вищевказаних Статуту, Положення про філію та рішення Правління ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» від 26.05.2014 року належать голові правління товариства.

Передбачене Положенням повноваження директора філії «розробляє та подає на затвердження штатний розпис філії» саме по собі передбачає, що затвердження штатного розпису відбувається вищестоящим органом.

При цьому ні Статутом товариства, ні Положенням про філію не передбачено повноважень директора філії самостійно затверджувати штатний розпис філії, а зміст листа від 03.06.2014 року про погодження головою правління внесення змін до штатного розпису не свідчить про те, що змінений штатний розпис філії було затверджено в установленому порядку.

Наявна в матеріалах копія штатного розпису, що діє з 27.09.2014 року ( без зазначення дати затвердження) свідчить про те, що штатний розпис було затверджено директором філії ( а.с. 31, том 1).

Зі змісту наказу № 91 від 26 червня 2014 року «Про зміни в штатному розписі працівників», виданого директором філії, вбачається, що скорочення штату мотивоване тим, що на філії значно зменшився обсяг перевезень, з метою зменшення загальногосподарських виробничих витрат за рахунок більш продуктивної роботи працівників філії та враховуючи потреби виробництва.

Жодних посилань на делегування повноважень головою правління товариства директору філії внести зміни до штатного розпису, видати наказ про внесення змін до штатного розпису та про скорочення штату працівників, або посилань на те, що наказ видається відповідно до наказу голови правління щодо нового штатного розпису товариства, зазначений наказ не містить, а зміст самого наказу свідчить про те, що скорочення штату відбувається виключно в межах філії ( а.с. 10, том 1; а.с. 99, том 2).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив, що керівником ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» у встановленому законодавством порядку змінений штатний розпис Київ-Московської філії не затверджувався, як і не затверджувались окремо зміни до нього, отже, наказ № 91 від 26.06.2014 року «Про зміни в штатному розписі працівників» був прийнятий директором філії без відповідних на те повноважень.

Як вбачається зі змісту подання директора філії Голові первинної профспілкової організації та протоколу № 2 засідання комітету первинної профспілкової організації Київ-Московської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» від 19.09.2014 року, рішення про виведення із шатного розпису філії посади старшого майстра ремонтно-механічної дільниці було прийняте адміністрацією філії. При цьому вакантних посад, які б можна було запропонувати ОСОБА_3 відповідно до кваліфікації та стану здоров'я, на філії немає (а.с. 12, 30 том 1 ).

З викладеного слідує, що відповідачем не були виконані вимоги ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, оскільки відповідач не запропонував позивачу іншу наявну в цілому по товариству роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-40цс15 від 01.04.2015 року, власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов'язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов'язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 492 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов'язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Доводи представників відповідача про те, що відповідач не мав можливості перевести позивача на іншу роботу, оскільки скорочення відбувалось в цілому по товариству, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки доказів тих обставин, що відповідач не мав можливості перевести позивача з його згоди на іншу роботу на підприємстві - ним не надано. Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що питання щодо скорочення посади позивача та його звільнення вирішувалось виключно в межах філії, що є порушенням норм законодавства, які регулюють порядок вивільнення працівників.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскаржуваним рішенням також стягнуто з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 235 КЗпП України середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.09.2014 року по день ухвалення рішення 22.10.2015 року на загальну суму 72161 грн. 98 коп.

Доводів щодо неправильності висновків суду першої інстанції у викладеній частині апеляційна скарга відповідача не містить, що також було підтверджено представниками відповідача в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з огляду на недоведення позивачем таких вимог, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що звільнення позивача відбулось із порушенням установленого законом порядку. Зазначеними діями відповідача була спричинена моральна шкода позивачу, яка полягає у втраті нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя.

За змістом ст. 237-1 КЗпП України моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв`язку між попередніми умовами.

Суд першої інстанції, встановивши, що відповідач порушив трудові права позивача в результаті звільнення з роботи, що призвело до вимушених змін у життєвих стосунках позивача, дійшов вірного висновку про заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди. При цьому суд належним чином врахував характер та обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, ступінь вини відповідача, характер і тривалість страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, а тому правильно, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначив розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313-317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Київ-Московської Філії - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: