У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з листопада 2014 року проживає разом з ОСОБА_5, з якою пов'язаний спільним побутом, веде спільне господарство, виховує дітей та в майбутньому планує зареєструвати шлюб. Вказував, що 31 грудня 2014 року ОСОБА_5 повідомила його, що він є біологічним батьком її дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку з наведеним просив суд визнати його батьком ОСОБА_6 - дитини ОСОБА_5, зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції виключити з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_4, як батька дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та внести відповідні зміни, зазначивши його батьком дитини, змінивши її прізвище з «ОСОБА_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_2», по батькові з «ОСОБА_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 26 серпня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено та визнано його батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Виключено з актового запису про народження дитини запис про ОСОБА_4, як батька дитини - ОСОБА_6, та внесено до нього відповідні зміни, записавши батька дитини ОСОБА_3, змінивши прізвище дитини з «ОСОБА_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_2», по батькові з «ОСОБА_6» на «ІНФОРМАЦІЯ_2».

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що він є біологічним батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що не заперечувалося сторонами, а ОСОБА_4 не довів, що позивач дізнався про своє батьківство у грудні 2012 року і як наслідок пропустив строк позовної давності, передбачений ч. 2 ст. 129 СК України.

Апеляційний суд погодився з такими висновками районного суду, пославшись також на те, що визнання батьківства ОСОБА_3 відповідають вимогам закону та інтересам малолітньої дитини.

Проте повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі до квітня 2013 року.

13 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, батьками якої зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Висновком експерта судово-медичної генетичної ідентифікації від 30 червня 2015 року встановлено 99,9 % вірогідності біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційний суд, розглядаючи справу в апеляційному порядку, 26 серпня 2015 року ухвалив судове рішення за відсутності ОСОБА_4, який подав апеляційну скаргу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 305 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи у разі неявки у судове засідання особи, яку бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 25 серпня 2015 року звернувся до апеляційного суду із клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з його хворобою, додавши до нього копію листка непрацездатності (а. с. 124, 125), з якого вбачається, що ОСОБА_4 знаходився на амбулаторному лікуванні з 25 серпня 2015 року і має приступити до роботи 29 серпня 2015 року.

У порушення вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції у судовому рішенні не мотивував свого висновку про поважність чи неповажність причин неявки відповідача, який подав апеляційну скаргу, у судове засідання та не звернув уваги на таке.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободтаке конституційне право має бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Розглянувши справу за відсутністю ОСОБА_4, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, ч. 2 ст. 315 ЦПК України належним чином не мотивував відхилення доводів його апеляційної скарги про те, що позивач дізнався про своє батьківство у грудні 2012 року, тобто пропустив строк позовної давності, передбачений ч. 2 ст. 129 СК України, та іншим доводам апеляційної скарги.

Зазначені вище порушення, допущені апеляційним судом, колегія суддів вважає такими, що унеможливили належне встановлення фактичних обставин справи, що вплинуло на правильне вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення апеляційного суду з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 26 серпня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик