У х в а л а

21 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Романюка Я.М.,

Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» про зміну формулювання причин звільнення, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 18 травня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 18 травня 2015 року залишено без змін.

11 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини першої статті 43, статті 431 , частини третьої статті 252 Кодексу законів про працю України та частини третьої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2011 року (дві ухвали), 1 лютого, 16 травня, 21 листопада і 5 грудня 2012 року, 29 березня, 22 і 29 травня, 30 жовтня 2013 року, та на ухвалу Верховного Суду України від 10 березня 2011року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 15 жовтня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши в силі судові рішення, погодився з їх висновками про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог щодо зміни формулювання причин звільнення, оскільки позивач не подавав заяву про звільнення за власним бажанням, а волевиявлення роботодавця на звільнення його за згодою сторін не було.

Разом з тим у судових рішеннях, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- у двох ухвалах від 7 грудня 2011 року, ухвалах від 1 лютого, 16 травня і 21 листопада 2012 року, 22 і 29 травня 2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, направивши справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, указав на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, зокрема щодо надання згоди профспілки на звільнення працівників;

- в ухвалі 5 грудня 2012 року і 30 жовтня 2013 року касаційний суд, залишивши в силі рішення судів першої інстанції, погодився з їх висновками про наявність правових підстав для поновлення працівника на роботі, оскільки судом встановлено факт порушення вимог трудового законодавства при звільненні працівників;

- в ухвалах Верховного Суду України від 10 березня 2011 року і Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2013 року касаційні суди, залишивши без змін судові рішення, погодились з їх висновками про те, що переміщення працівників відбулося в межах одного підприємства, в тій же місцевості, зміни умов праці (виробництва) не відбулося, крім того, посадові обов'язки, а також розмір заробітної плати залишилися незмінними, а тому відсутні правові підстави для поновлення їх на посадах.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Волиньобленерго» про зміну формулювання причин звільнення, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк

Ю.Л. Сенін