Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/759/13-ц Головуючий у 1-й інст. Баренко С. Г.
Категорія 47 Доповідач Косигіна Л. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області

в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.

суддів: Талько О.Б., Худякова А.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Кам'янська сільська рада Житомирського району і області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її звільнення від об'єктів будівництва, огорожі, будівельних матеріалів та сміття

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили усунути перешкоди в користуванні власністю - земельною ділянкою площею 2,8082 га, розташованою на теріторії Кам'янської сільської ради, Житомирського району і області, наданої для ведення особистого селянського господарства, шляхом зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 знести огорожі, недобудовані об'єкти будівництва та звільнити від будівельних матеріалів і сміття за власний рахунок. В обґрунтування позову посилалися на те, що їх батько ОСОБА_7 був власником вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, відповідно до розпорядження Житомирської райдержадміністрації від 21.04.2005 року № 274. Після смерті батька вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на дану ділянку в рівних частках. Зміни щодо власників ділянки зареєстровані у Поземельній книзі в Управлінні Держкомзему у Житомирському районі за № НОМЕР_2. 20.04.2012 року представником ДП «Поліськгеодезкартографія» в присутності ОСОБА_1 та суміжних землекористувачів ОСОБА_8, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 були встановлені і закріплені в натурі межі земельної ділянки. Під час встановлення вказаних меж з'ясовано, що відповідачі безпідставно розпочали будівництво на земельній ділянці, що належить їм (позивачам). У зв'язку з цим вважають, що їх права підлягають захисту.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 18.12.2012 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 належну їй земельну ділянку площею 0,2000 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована по АДРЕСА_1 (а.с. 124-126 том 1). У зв'язку з цим, ухвалою Житомирського районного суду від 12.09.2013 року до участі у справі в якості відповідача залучена ОСОБА_6 (а.с. 151 том 1).

16.09.2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 подали до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просили усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить їм на праві власності, шляхом зобов'язання ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 знести огорожі, недобудовані об'єкти будівництва та звільнити від будівельних матеріалів і сміття за власний рахунок (а.с. 164-166 том 1). Дана заява прийнята судом (а.с. 167 том 1).

05.05.2015 року позивачі подали до суду заяву про залишення без розгляду частини позовних вимог, що стосується зобов'язання відповідачів звільнити земельну ділянку площею 0,12 га, оскільки вказана ділянка була продана ОСОБА_11 (а.с. 103 том 2). Ухвалою суду вказане клопотання було задоволено (а.с. 119 зворот том 2).

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено за недоведеністю заявлених вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просять рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення їх вимог.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено належними і допустимими доказами факт самовільного зайняття відповідачами їх земельної ділянки площею 2,6882 га. Окрім того, позивачі не порушують питання щодо незаконності відповідних рішень Ради (виконкому), або недійсності угод, на підставі яких відповідачі отримали спірні земельні ділянки у власність, або невідповідності правовстановлюючих документів наведеним рішенням (угодам).

Проте, погодитися з таким висновком не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено право власника земельної ділянки або землекористувача вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому, захост прав громадян на земельні ділянки може зхдійснюватися шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав (п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України).

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки /ч.ч. 1, 2 ст. 212 ЗК України/.

Встановлено, що ОСОБА_7 був власником земельної ділянки площею 2,8082 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого на підставі розпорядження Житомирської райдержадміністрації від 21.04.2005 року № 274 (а.с. 7-8 том 1).

Після смерті ОСОБА_7, вищевказане майно успадкували в рівних частках його діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Зі змісту акту про перенесення в натурі меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків від 20.04.2011 року вбачається, що були встановлені і закріплені в натурі (на місцевості) межі земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, поворотні точки зовнішніх меж закріплені межовими знаками довгострокового зберігання (а.с. 131-132 том 1).

З листа Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області від 08.11.2012 року №01/2457 вбачається, що під час обстеження земельної ділянки, що належить ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та проведення спеціалістами ДП «Поліськгеодезкартографія» робіт із землеустрою з відновлення на місцевості меж земельної ділянки позивачів, закріплення їх відповідними межовими знаками було встановлено, що на даній ділянці ведуться будівельні роботи громадянами ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які мають на праві власності земельні ділянки, що розташовані в іншому місці (а.с. 40 том 1).

09.12.2013 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2, отримали свідоцтва про право власності, кожний на ? частину, на нерухоме майно: земельну ділянку площею 2,6882 га кадастровий номер НОМЕР_5; земельну ділянку площею 0,12 га кадастровий номер НОМЕР_6. Вказані ділянки розташовані на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області та перебували у власності ОСОБА_7 (єдиним масивом) кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с. 55-62, 109-110 том 2).

28.01.2014 року позивачі продали ОСОБА_11 земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_6, для ведення особистого селянського господарства, без зміни її цільового призначення, що розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області (а.с. 53, 54 том 2).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_7, що розташована в АДРЕСА_2, відповідно до Державного акту серії НОМЕР_8, виданого на підставі рішення Кам'янської сільради від 09.10.2009 року (а.с. 75, 103-105 том 1).

10.12.2013 року ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 20, 21 том 2).

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_9, що розташована в АДРЕСА_3, відповідно до Державного акту серії НОМЕР_10, виданого на підставі рішення Кам'янської сільради від 11.12.2009 року (а.с. 96, 108 том 1).

ОСОБА_5 була власником земельної ділянки площею 0,20 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована в АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2011 року. Дану ділянку ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_12 (Державний акт серії НОМЕР_11), яку останній купив у ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2008 року, яку вона набула у власність на підставі рішення виконкому Кам'янської сільради від 15.08.2001 року № 13 (а.с. 40-43 том 1, а.с. 16, 17 том 2).

18.12.2012 року ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 вищевказану земельну ділянку, яка у свою чергу зареєструвала право власності на майно 11.01.2013 року (а.с. 124-126 том 1, а.с. 14 том 2).

ОСОБА_6 01.08.2014 року отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 260,9 кв.м., що розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с. 12-13 том 2).

З висновку судової земельно-технічної експертизи № 220/14 від 05.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проводять капітальне будівництво (будівлі) на земельній ділянці, яка перебуває у власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (а.с. 188-218 том 1). Також, експерт зазначив, що фактичний розмір земельної ділянки (площа, межа, конфігурація) кадастровий номер НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачам, не відповідає площі, межам та конфігурації земельної ділянки, що зазначені у документації із землеустрою, на підставі якої виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_12. На інші питання експерт не надала відповіді через відсутність каталогів координат поворотних точок на земельні ділянки сторін.

12.09.2014 року було складено акт встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) кадастровий номер НОМЕР_1. З даного акту вбачається, що на підставі звернення ОСОБА_1 і ОСОБА_2, з врахуванням висновку судової експертизи, представником ДП «Поліськгеодезкартографія» зроблено винос меж вказаної земельної ділянка на місцевості. Під час проведення робіт встановлено, що межові стовпчики, якими були закріплені межі земельної ділянки 20.04.2011 року, частково відсутні, частково переміщені. Нові межові знаки (металеві стовпчики на бетонній основі) встановлені та закріплені в натурі (на місцевості) згідно координат земельної ділянки, які вирахувані в матеріалах розпаювання, та на підставі яких виготовлено Державний акт на ім'я ОСОБА_7 (а.с. 10 том 2).

Згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи № 291/15 від 14.12.2015 року (а.с. 35-50 том 3):

-фактичне розташування земельної ділянки та будівлі ОСОБА_4 не відповідає розташуванню земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_7 в автоматизованій базі Державного земельного кадастру;

-фактичне розташування земельної ділянки та будівлі ОСОБА_6 не відповідає розташуванню земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 в автоматизованій базі Державного земельного кадастру;

-фактичне розташування земельної ділянки (фундаменту) ОСОБА_3 не відповідає розташуванню земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_9 в автоматизованій базі Державного земельного кадастру.

При порівнянні (зіставленні) земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, експертом встановлено, що дані земельні ділянки, які внесені в автоматизовану базу Державного земельного кадастру України не накладаються на земельні ділянки, що належать на праві власності позивачам.

Разом з тим, фактично, земельна ділянка позивачів частково зайнята:

-земельною ділянкою площею 0,0877 га, в т.ч. під будинком 0,0086 га, що побудував ОСОБА_4 Крім того, відповідачем встановлено дерев'яний паркан на дерев'яних стовпах;

-земельною ділянкою під фундаментом площею 0,0056 га, що побудував ОСОБА_3;

-земельною ділянкою під житловим будинком площею 0,0198 га, що побудований ОСОБА_6

Згідно із ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

При розгляді справи достовірно встановлено, що фундамент та житлові будинки побудовані ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 на чужій земельній ділянці, що належить ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та без їх дозволу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що право власності позивачів на земельну ділянку порушено, а відтак, воно підлягає захисту шляхом зобов'язання ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 знести за власний рахунок побудовані на земельній ділянці позивачів будинки, огорожу, дерев'яні стовпи, та демонтажу фундаменту, згідно з висновками додаткової судової земельно-технічної експертизи.

Доводи представника ОСОБА_4 про те, що земельна ділянка, на якій зведено житловий будинок, була відведена відповідачу у встановленому законом порядку, є безпідставними та не підтверджуються будь-якими доказами.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Також, з відповідачів необхідно стягнути в дольовому порядку на користь позивачів судові витрати. Так, позивачами було сплачено: 114 грн. 70 коп. судового збору за подання позовної заяви (а.с. 3 том 1), 27 грн. та 32 грн. 40 коп. за направлення телеграми відповідачам (а.с. 64-67 том 1), 121 грн. 80 коп. за подання заяви про забезпечення позову (а.с. 138 том 1), 4896 грн. за проведення земельно-технічної експертизи (а.с. 85-89 том 2), 121 грн. 80 коп. за подання апеляційної скарги, 2534 грн. 40 коп. за проведення додаткової земельно-технічної експертизи (а.с. 124-128 том 3). При цьому, судом не враховується оплата іншої заяви про забезпечення позову, оскільки у її задоволенні було відмовлено та не стягуються витрати за оголошення у засобах масової інформації, т.я. не надано квитанції про понесені витрати.

Відтак, загальна сума судових витрат складає 7848 грн. 10 коп. Тому, з ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню по 1308 грн. 02 коп. з кожного, та на користь ОСОБА_2 по 1308 грн. 02 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05 травня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зобов'язати ОСОБА_4 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, загальною площею 2,6882 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області, шляхом знесення дерев'яного паркану, дерев'яних стовпчиків, житлового будинку та демонтажу фундаменту (площа земельної ділянки під будинком 0,0086 га), які розташовані на земельній ділянці площею 0,0877 га.

Зобов'язати ОСОБА_3 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, загальною площею 2,6882 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області, шляхом демонтажу фундаменту (площа земельної ділянки під фундаментом 0,0056 га).

Зобов'язати ОСОБА_6 за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, загальною площею 2,6882 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області, шляхом знесення житлового будинку та демонтажу фундаменту (площа земельної ділянки під будинком 0,0198 га).

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 по 1308 грн. 02 коп. судових витрат з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 по 1308 грн. 02 коп. судових витрат з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді