Провадження №2/521/4444/16
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

12 липня 2016 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Плавич І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання домовленості договором, розірвання договору, зобовязання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Через канцелярію суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу та поділ майна.

Як встановлює ст. 11 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи зі змісту даної норми, звернення особи до суду повинне відповідати певним вимогам, що регламентуються процесуальним законом, зокрема, ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Однак дослідивши відповідні матеріали суд виявив, що дана заява подана без додержання певних вимог закону, а саме: не визначена ціна позову згідно ст. 80 ЦПК України; відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, не вказано на наявність підстав для звільнення від доказування; до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору; не зазначена дата подачі позову; позовна заява не підписана позивачем.

Згідно ст. 4 ч.2 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана: фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

В силу ст. 6 ч.2 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено вимоги про визнання домовленості між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 договором про надання послуг; розірвання договору про надання послуг зобовязання ФОП ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 транспортний засіб «СНЕRY QQ3», номерний знак НОМЕР_1 та оригінал технічного паспорту на транспортний засіб, які є немайновими; а також про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 12130,00 гривень, яка є майновою.

Таким чином суд зазначає, що за подачу даного позову від ОСОБА_3 оплаті підлягає 551,20 гривень в частині майнових вимог, а також 551,20 х 3 = 1653,60 гривень в частині немайнових вимог в порядку, що визначений Законом України «Про судовий збір». Підстави для відстрочення або розстрочення сплати судового збору відсутні.

Як встановлює ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи зокрема щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Положеннями ст.ст. 15, 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав і інтересів. При цьому предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Звертаючись до суду заявником не представлено відомостей, що б свідчили про звернення до ФОП ОСОБА_5 щодо повернення майна та ігнорування таких вимог з боку відповідача чи відмову в позасудовому врегулюванні питання.

Як встановлює ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, суддею вбачається, що дана заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання домовленості договором, розірвання договору, зобовязання вчинити певні дії, стягнення грошових коштів залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків впродовж пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Розяснити позивачеві, що у разі, якщо заявник не усуне недоліки, встановлені ухвалою суду, позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: