Справа 328/4614/15-ц
УХВАЛА

іменем України

19 січня 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого: Ушатого І.Г.

при секретарі: Гніпель О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Токмацькому районному суді цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.12.2015 року ВП № 49527660,-

В С Т А Н О В И В:

18.12.2015р. до Токмацького районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_1, заінтересована особа Державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського МУЮ ОСОБА_2 на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.12.2015 року ВП № 49527660. В скарзі вказано, що 21.09.2015 р. Токмацьким районним судом Запорізької області було прийнято ухвалу по справі № 328/4495/14-ц, якою визнано незаконним дії державного виконавця Циря С.М. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом - судовим наказом Токмацького районного суду Запорізької області від 22.12.2014 р.

02.12.2015 р. до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції подана повторна заява з вимогою про відкриття виконавчого провадження, проте у відкритті провадження знову було відмовлено. 02.12.2015 р. державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 49527660. Постанову обґрунтовано тим, що до ДВС не надходила зазначена ухвала, а тому він був позбавлений права на апеляційне оскарження. Також відмова державного виконавця мотивована Розпорядженням КМУ № 1085-р, яким затверджено перелік населених пунктів, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

З винесеною постановою ОСОБА_1 не погоджується з наступних підстав.

Апеляційне оскарження ухвали суду здійснюється згідно вимог ЦПК України у пятиденний строк з моменту його отримання (ст. 294 ЦПК України). Надіслання ухвали покладається на суд, що її виніс. Заявник не отримував копії апеляційної скарги, поданої органом ДВС. Заява до ДВС подана після двох місяців після винесення ухвали суду, коли строк апеляційного оскарження державним виконавцем закінчився.

При винесенні постанови державний виконавець посилається на п. 8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», яка визначає одну із підстав відмови у відкритті виконавчого провадження - «наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження». Скаржниця зазначила, що на сьогодні не прийнято жодного закону, який би виключав проведення виконавчого провадження в зоні АТО. ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VІІ, на який посилається державний виконавець, таких обмежень не містить. А Розпорядження КМУ № 1085-р., по-перше, не є власне законом, а підзаконним актом, по-друге, цей документ лише встановлює перелік населений пунктів і не містить конкретної норми про те, що на цих територіях не проводиться виконавче провадження.

Зазначені дії державного виконавця є прямим порушенням прав стягувача, оскільки у звязку з відмовою у відкритті виконавчого провадження стягувач не може скористатися положеннями Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 р. №4901-VI, ст. 4 якого встановлює наявність виконавчого провадження обов'язковою умовою для погашення боргу державного підприємства за рахунок державного бюджету через органи казначейства (якщо боржник- державне підприємство не змозі цього зробити). Наявність юридичної адреси боржника у зоні АТО не виключає можливість проведення виконавчих дій, а лише їх ускладнює. Крім цього, боржник має рахунки у банківських установах (п/р 8819 у філії «ЦМВ ШБ» м. Макіївки, МФО 334516), які знаходяться на контрольованій території, та на які може бути накладено арешт.

В звязку з цим скаржниця просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Циря С.М. Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.12.2015 року ВП № 49527660, зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження за судовим наказом Токмацького районного суду Запорізької області від 22.12.2014 р. та винести окрему ухвалу щодо неналежного виконання вимог суду в.о. Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 та направити її начальнику Головного управління юстиції у Донецькій області для відповідного реагування.

Скаржниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Представник скаржниці ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 в судовому засідання скаргу підтримала повністю.

Державний виконавець Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу обгрунтованою, такою, що підлягає частковому задоволеню.

Відповідно до ОСОБА_4України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання; усі субєкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України; обовязковість рішення суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина пята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Конституційний Суд України неодноразово зазначає, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який в рішенні «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий розгляд.

Окрім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню. В Законі визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт майна та коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізація на прилюдних торгах.

Підставою для відкриття виконавчого провадження є виконавчий документ.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням КМУ № 1053-р від 30.10.2014 року затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. До даного переліку входить м. Макіївка Донецької області.

Як вже було встановлено в судовому засіданні, згідно виконавчого документа, боржник знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, тобто на території, де проводиться антитерористична операція.

Однак, на думку суду, відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження, є порушенням прав заявника (стягувача у виконавчому провадженні).

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 8 ОСОБА_4 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_4 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_4 України гарантується.

Частиною 4 ст.13 ОСОБА_4 України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч. 1 ст.55 ОСОБА_4 України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 124 ОСОБА_4 України визначено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Стаття 129 ОСОБА_4 України визначає основні засади судочинства. Згідно зазначеної норми Закону, одним із засад судочинства є обов'язковість рішень суду ( п. 9 ч. 2 ст. 129 ОСОБА_4 України).

Статтею 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття «обовязковість судових рішень»: Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавче провадження - це завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Окрім того, вирішуючи справу «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини в п. 43 дійшов наступного висновку: «Суд наголошує, що пункт 1 ст.6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, як би стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Також, як зазначив Конституційний Суд України в пункті 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012, за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, виконавче провадження це завершальна стадія судового провадження, тому відмова державного виконавця у відкритті виконавчого провадження в даному випадку позбавляє стягувача можливості реалізувати своє право на судовий захист.

В судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що відповідно до судового наказу, боржник знаходиться у м. Макіївка, тобто на території, де проводиться АТО.

Однак, суд не може погодитися з ствердженнями державного виконавця викладеними в постанові ВП №49527660 від 02.12.2015р. про те, що відкриття виконавчого провадження неможливе, тому, що боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно інформації, опублікованій на інтернет-ресурсі Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» пересилання кореспонденції на тимчасово окуповані території, у тому числі до м. Макіївки, не здійснюється.

На думку суду, дана обставина може утруднити виконання рішення суду, але не унеможливлює його виконання.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд доходить до висновку, що застосування державним виконавцем п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», в якому визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших, передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження, є невірним.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11 «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Отже, суд вважає, що державним виконавцем Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського МУЮ не були використані в повній мірі права, надані ЗУ «Про виконавче провадження», що призвело до незаконності винесеної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

При вирішенні питання про задоволення вимоги скаржник щодо зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження по виконавчому листу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Приймаючи до уваги, що строк предявлення даного судового наказу не закінчився, судовий наказ відповідає вимогам щодо виконавчого документа, встановленими ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», предявлений до відповідного органу державної виконавчої служби, а також той факт, що державним виконавцем неправомірно було відмовлено у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню даного виконавчого листа, суд вважає за необхідне дану вимогу скаржника задовольнити та зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження по даному судовому наказу.

В вимозі скаржниці про винесення окремої ухвали щодо неналежного виконання вимог суду в.о. Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 та направлення її начальнику Головного управління юстиції у Донецькій області для відповідного реагування, суд вважає необхідним відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 13, 55, 124, 129 ОСОБА_4 України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 383 ЦПК України, ст. ст. 1. 2, 6, 11, 17, 18, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1, 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.12.2015 року ВП № 49527660 - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Центрально-міського відділу державної виконавчої служби Макіївського міського управління юстиції ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.12.2015 року ВП № 49527660.

Зобовязати державного виконавця відкрити виконавче провадження за судовим наказом Токмацького районного суду Запорізької області №328/4495/14-ц від 22.12.2014 року.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя/підпис/ З оригіналом згідно

Суддя Токмацького районного суду

Запорізької області ОСОБА_5