Провадження № 22-ц/780/187/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 27.01.2016
УХВАЛА

Іменем України

27 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Сержанюка А.С., Лівінського С.В.,

за участю секретаря: Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради, третя особа: Білоцерківський міський голова ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Білоцерківської міської ради про визнання частково протиправним трудового контракту від 10 серпня 2012 року про призначення його на посаду головного лікаря комунального закладу Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1», скасування розпорядження Білоцерківського міського голови ОСОБА_4 від 13 липня 2015 року про звільнення його з роботи в звязку із закінченням терміну дії контракту, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за затримку видачі трудової книжки.

Ухвалою суду від 21.10.2015 р. за заявою представника позивача адвоката ОСОБА_5 позов в частині позовних вимог про визнання частково протиправним трудового контракту, скасування розпорядження міського голови про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу було залишено без розгляду. Представник позивача підтримав вимогу про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки в сумі 7 141,94 грн., просив закінчувати розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача та третьої особи ОСОБА_6 проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Білоцерківської міської ради, третя особа: Білоцерківський міський голова ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки було відмовлено.

Не погоджуючись із висновком, наведеним у рішенні апелянт звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити по справі нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25 липня 2012 року між Білоцерківською міською радою в особі міського голови ОСОБА_3 та головним лікарем комунального закладу Білоцерківської міської ради « Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» ОСОБА_2 був укладений строковий трудовий договір (контракт) № 54 на строк з 25.07.2012 р. по 24.07.2015 р. (а.с.15-22)

Розпорядженням міського голови від 13 липня 2015 року № 143-к ОСОБА_2- головного лікаря комунального закладу Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» звільнено із займаної посади 24.07.2015 р. в звязку із закінченням терміну дії контракту № 54 від 25.07.2012 р. відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 8)

Позивач був завчасно попереджений про звільнення в звязку із закінченням терміну дії контракту, що підтверджується листом від 25.05.2015 р. (а.с. 56)

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, встановила, що 23 липня 2015 року позивачеві було направлено лист за підписом в.о. міського голови ОСОБА_7 про те, що у звязку із закінченням 24 липня 2015 року терміну дії контракту йому необхідно прибути до відділу кадрової роботи Білоцерківської міської ради за адресою м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, каб. № 23 для отримання трудової книжки (а.с. 59-60)

Дане повідомлення позивач отримав особисто 28.07.2015 р., що в суді не оспорювалося. (а.с. 61)

Позивач отримав свою трудову книжку у відділі кадрової роботи Білоцерківської міської ради 01 вересня 2015 року, раніше цієї дати він до відповідача з даного питання не звертався. 01.09.2015 р. позивача прийнято на посаду викладача внутрішньої медицини КЗ КОР «Білоцерківський медичний коледж» (а.с. 4-6)

Апелянт просив колегію суддів стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 7 141,95 грн., а саме середній заробіток за затримку видачі трудової книжки за 26 робочих днів за період з 24.07.2015 р. по 01.09.2015 р.

Проте, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Судом першої інстанції був зроблений вірний висновок, з яким погоджується колегія суддів про те, що згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 235 КЗпП України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Оскільки, в останній робочий день 23.07.2015 р. апелянт ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці по причині тимчасової непрацездатності (а.с. 86-89), а тому йому того ж дня було надіслане рекомендованим листом поштове повідомлення про необхідність одержати трудову книжку, яке він особисто отримав 28.07.2015 р.

До 01.09.2015 р. позивач ОСОБА_2 за трудовою книжкою до Білоцерківської міської ради не приходив, будь-яких заяв чи звернень від нього з цього приводу до відповідача не надходило, а пересилання трудової книжки поштою (цінним листом) допускається тільки за наявності письмовою згоди працівника.

Згоди апелянта на пересилання трудової книжки поштою (цінним листом) в матеріалах справи колегія суддів не знайшла.

А тому колегія суддів приходить до висновку про відсутність вини відповідача в отриманні позивачем трудової книжки із затримкою у 26 робочих днів, що є необхідною умовою для вирішення питання щодо виплати звільненому працівникові середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач в день звільнення апелянта не надсилав поштове відправлення із вказівкою про необхідність отримати трудової книжки не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки в матеріалах справи міститься дана вказівка та докази про направлення, отримання її адресатом (а.с. 59-61)

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: