Справа № 505/5202/15-ц
Провадження № 2/505/165/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: г о л о в у ю ч о г о - судді Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і - Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бочманівської сільради Котовського району Одеської області про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВ И В:

Позивач, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН:НОМЕР_1 звернувся 25.11.2015 року в суд з цим позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування на земельну ділянку на території Бочманівської сільради Котовського району Одеської області після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Підставою цьому зазначає те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його мати ОСОБА_3, яка на день смерті проживала у АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,92 га, розташованої на території Бочманівської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого головою Бочманівської сільської ради народних депутатів від 07 лютого 2001 року на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Бочманівської сільської ради народних депутатів Котовського району Одеської області від 30 січня 2001 року №69.

На день смерті він проживав разом з матір'ю, вели з нею спільне господарство. Тому фактично спадщину матері він прийняв. Інших спадкоємців крім нього не має.

У серпні 2015 р. він звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але в усній формі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадщину в зв'язку тим що відсутній кадастровий номер та оригінали документів на спадкове майно. Відновити їх він не має можливості.

Вказані обставини змусили його звернутись до суд з цим позовом.

Просив ухвалити рішення суду, яким визнати за ним як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 2,92 га, яка розташована на території Бочманівської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого головою Бочманівської сільської ради народних депутатів від 07 лютого 2001 року на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Бочманівської сільської ради народних депутатів Котовського району Одеської області від 30 січня 2001 року №69.

Представник відповідача, в особі Бочманівського сільського голови В.А.Юрчак, надав заяву від 29.12.2015 року про розгляд справи у відсутність представника сільради в якій проти позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Липецьке Котовського району Одеської області у віці 72 років померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,92 га, яка розташована на території Бочманівської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як рідний син спадкодавця.

Факт прийняття ним спадщини матері шляхом фактичного постійного проживання в одному будинку в АДРЕСА_1 на момент відкриття спадщини підтверджується довідкою №19 від 11.01.2016 року виданою Комунальним підприємством «Інвентаризатор».

Отже він прийняв спадщину матері у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

З листа Управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області від 18.01.2016 року №58/0-84/6-16 на адресу позивача встановлено, що кадастровий номер земельної ділянки, яка розташована на території Бочманівської сільської ради Котовського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 - відсутній.

Нормативна грошова оцінка цієї земельної ділянки станом на 01.01.2015 року становить - 51685,36 грн.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку, виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Стаття 126 Земельного кодексу України визначає, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічні вимоги зазначені в статті 126 Закону України «Про державний земельний кадастр» згідно з якою право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до вимог ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає з моменту такої реєстрації.

Статтею 4 закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що обов'язковій реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно. Статтею 5 встановлено, що у державному реєстрі прав реєструються права на земельні ділянки.

Статтею 9 вказаного закону визначено, що державний реєстратор (яким також є нотаріус) повинен встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих у документах.

Оскільки, як зазначено вище, кадастровий номер земельній ділянці не визначався, то позивач не має змоги надати його нотаріусу.

Статтею 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що заява про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку, за письмовою заявою правонабувача, може подаватися державним кадастровим реєстратором, який здійснив державну реєстрацію такої земельної ділянки. Оскільки на момент реєстрації права власності на вказану земельну ділянку кадастровий номер не надавався та відомості про неї не заносились до кадастру, тому вона позбавлена можливості набути права власності на земельну ділянку на підставі вказаної статті.

Статтею 19 закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Статтею 28-1 ч. 2 вказаного закону передбачено, що орган, який здійснює ведення Державного земельного кадастру (в даному випадку управління Держземагенства), надає органу державної реєстрації прав інформацію про кадастровий номер земельної ділянки, кадастровий план зареєстрованої земельної ділянки, право доступу до перегляду кадастрових карт (планів).

Інформація, одержана від органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, вноситься державним реєстратором під час здійснення державної реєстрації прав на відповідний об'єкт до розділу Державного реєстру прав, який містить відомості про нерухоме майно.

У відповідності до ст. 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України. Статтею 15 вказаного закону встановлено, що перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 затверджено «Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (надалі «Порядок …») пунктом 10 якого державного реєстратора (у тому числі нотаріуса) зобов'язано під час розгляду заяви (запиту) здійснювати пошук у Державному реєстрі прав відомостей про нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав.

Пунктом 11 встановлено, що пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. У разі, коли відомості про реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється «за кадастровим номером земельної ділянки» (ідентифікатором).

Крім того, кадастровий номер також потрібен для внесення державним реєстратором (нотаріусом) запису про нерухоме майно оскільки П.20.вказаного «ПОРЯДКУ…» визначено, що з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності державний реєстратор (нотаріус) вносить до запису про нерухоме майно такі відомості щодо земельної ділянки: дату державної реєстрації земельної ділянки; найменування органу, що провів державну реєстрацію земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; площу земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки; підставу для внесення запису про нерухоме майно: назву рішення; дату формування рішення; індексний номер рішення; прізвище, ім'я та по батькові державного реєстратора; найменування нотаріальної контори, назву нотаріального округу.

Пунктом 36 «Правил..» встановлено, що для формування та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно державний реєстратор вносить до Державного реєстру прав відомості щодо нерухомого майна (зокрема земельної ділянки): дату державної реєстрації земельної ділянки; найменування органу що провів державну реєстрацію земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; площу земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки.

Аналогічні вимоги містить глава 10 п. 4 підпункт 4.20. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами» затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, відповідно до якого «Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Витягу з Державного земельного кадастру.

Також, обов'язковим є отримання витягу з державного земельного кадастру при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки у відповідності до вимог ст.38 п.2 Закону України «Про державний земельний кадастр».

На момент набуття права власності на вказану земельну ділянку землевпорядна документація не виготовлялась, оскільки це не було передбачено діючим законодавством з зазначених причин вона позбавлена можливості надати нотаріусу всі необхідні документи для проведення державної реєстрації та видачі свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право на нерухоме майно, що виникло до набрання чинності цим Законом, визнається дійсними у разі відсутності його державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Як вже зазначено вище, спадкодавець набув право на земельну ділянку у відповідності до законодавства, яке діяло станом на 2004 рік, яким не передбачалось присвоєння кадастрового

номеру земельній ділянці та виготовлення технічної документації з оцінки земель.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в результаті втрати документа, що підтверджує право власності.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належно оформлених документів на спадщину, позбавляє позивача права на оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 60,212-215 ЦПК України, ст.ст.15,1216,1225,1261,1296,1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування спадкоємця першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право приватної власності на земельну ділянку площею 2,92 га на території Бочманівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджувалося державним актом серія НОМЕР_2 від 07.02.2001 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який його ухвалив протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я -