АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої В.Ю.

суддів Ремеза В.А., Свистунової О.В.

за участю секретаря Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровського національного університету ім.Олеся Гончара про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара (далі - ДНУ, університет).

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно наказу № 1538-с від 11 серпня 2014 року вона зарахована до складу студентів ДНУ з 01 вересня 2014 року та як дочка шахтаря зі стажем підземних робіт 19 років 8 місяців має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленому для працездатних осіб, але фактично з вересня 2014 року по жовтень 2015 року включно стипендія університетом виплачувалася в значно нижчому розмірі.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача не нараховану та невиплачену стипендію за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року у розмірі 6844,50 грн. та зобов'язати відповідача виплачувати їй з 01 листопада 2015 року стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб до закінчення навчання.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановивши, що ОСОБА_2, є студенткою денного відділення бюджетної форми фінансування Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара і її батько має стаж підземних робіт понад 15 років, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що зміни, які враховують вимоги ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» щодо підвищених стипендій для студентів з числа дітей шахтарів, які були б забезпечені коштами Державного бюджету, до Порядку призначення і виплати стипендій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 не внесені.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки він зроблений внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом № 1538-с від 11 серпня 2014 року ОСОБА_2 зарахована до складу студентів Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара з 01 вересня 2014 року денної форми навчання за державним замовленням за напрямом (спеціальністю) «економіка підприємства» з терміном навчання по 30 червня 2018 року (а.с. 10, 11).

На момент вступу до навчального закладу, батько позивачки ОСОБА_3 мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля 19 років 8 місяців, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» від 08 липня 2014 року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про освіту», студенти мають гарантоване державою право на забезпечення стипендіями у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч.ч. 2,5 ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту» встановлено право осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За нормою ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Чинним Порядком призначення і виплати стипендії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12 липня 2004 року «Питання стипендіального забезпечення» (далі - постанова КМУ № 882 від 12 липня 2004 року), окремо не передбачена виплата соціальних чи академічних стипендій особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, у тому числі і у підвищеному розмірі.

До цього нормативного акту неодноразово вносились зміни та доповнення, однак у відповідність до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на теперішній час він не приведений.

Положеннями ст. 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ч.4 ст. 8 ЦПК України у разі невідповідності правового акта закону України або міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує акт законодавства, який має вищу юридичну силу.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ № 882 від 12 липня 2004 року. Не внесення відповідних змін до зазначеної Постанови КМУ не може порушувати право позивачки на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Крім того, колегія суддів зауважує, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є спеціальною нормою, що визначає коло осіб, яким призначається спеціальна стипендія та встановлює розмір такої стипендії, в той час, як ч. 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» є загальною нормою і регулює загальні відносини, пов'язані з реалізацією права на стипендію.

Отже, вказані норми не суперечать одна одній і не конкурують між собою.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ч.3 ст. 2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На день ухвалення судового рішення дія ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не зупинена та стаття не виключена із Закону, тому, враховуючи право позивачки на матеріальний інтерес, захищене статтею 1 Протоколу N 1 до Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_2 має право на призначення стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2014 року становив 1218 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2015 року встановлено у розмірі 1218 грн., з 01 вересня 2015 року - 1378 грн.

Згідно наданого позивачкою розрахунку заборгованість відповідача перед ОСОБА_2 по виплаті стипендії за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року включно становить 6844,5 грн.

Зазначений розрахунок відповідачем не спростований та не суперечить довідці про доходи студентки Кузьминої К.П., виданої університетом 26 жовтня 2015 року № 284/10 (а.с. 12).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара не нарахованої та невиплаченої стипендії за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року у розмірі 6844,5 грн. підлягають задоволенню.

Згідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Колегією суддів відхиляються доводи відповідача, наведені у письмових запереченнях про те, що відсутність бюджетного фінансування позбавляє можливості виплачувати вказані стипендії, оскільки такі доводи суперечать висновкам Європейського суду з прав людини, викладеним у рішенні в справі «Кечко проти України», згідно з якими, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та виходячи з положень ч.1 ст. 3 ЦПК України, колегія суддів вважає, що вимоги позивачки про зобов'язання Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара виплачувати стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, з 01 листопада 2015 року до закінчення нею навчання, є передчасними та задоволенню не підлягають, оскільки захист судом права на майбутнє діючим законодавством не передбачений.

Крім того, судове рішення є наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних відносин.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не може залишатися в силі і, на підставі ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 487,2 грн. згідно квитанції № 37585 від 12 листопада 2015 року (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара на користь ОСОБА_2 не виплачену стипендію за період з вересня 2014 року по жовтень 2015 року у розмірі 6844,5 грн. (шість тисяч вісімсот сорок чотири гривні п'ятдесят копійок).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487,2 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді