Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Філії-Центральна дитячо-юнацька навча льно-спортивна база «Трудові резерви», Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, третя особа ОСОБА_3 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви», мотивуючи тим, що 20.03.2007 року позивачку було призначено на посаду головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» на підставі наказу від 20.03.2007 року №4-к. Постановою від 14.03.2011 року виданої слідчим ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Київській області Сердечною А.Ю. позивачка була відсторонена від посади головного бухгалтера в зв»язку з досудовим слідством у кримінальній справі. Постановою про закриття кримінального провадження від 30.03.2015 року, виданої старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області майором міліції Шишенко С.В., застований захід в рамках кримінальної справи №2 щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до постанови слідчого від 14.03.2011 року у вигляді відсторонення від посади головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» був скасований. 03.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до директора Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» із заявою про допуск до роботи. У відповіді від 09.06.2015 року №37 позивачці було повідомлено, що її заява не підлягає задоволенню, оскільки керівництво ЦДЮНСБ «Трудові резерви» не отримало у встановленому порядку постанову відносно скасування постанови слідчого від 14.03.2011 року. В той же час прокуратурою м.Біла Церква було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.03.2015 року. 30.06.2015 року старшим слідчим СВ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області майором міліції Шишенко С.В. знову була винесена постанова про закриття кримінального провадження за якою застосований захід в рамках кримінальної справи №2 щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до постанови слідчого від 14.03.2011 року у вигляді відсторонення від посади головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» був скасований. 29.07.2015 року позивачка знову звернулася до директора Філії ЦДЮНСБ «Трудові резерви»із заявою про допуск до роботи. У своїй відповіді від 06.08.2015 року директор Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ОСОБА_6 зазначила, що згідно вироку суду, що вступив в законну силу від 24.03.2014 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи 27.06.2014 року, а тому заява не може бути задоволена. Позивачка вперше дізналася про своє звільнення з роботи 08.08.2015 року і 19.08.2015 року вона звернулася до директора Філії-ЦЮНСБ «Трудові резерви» ОСОБА_6 із заявою про видачу трудової книжки та копії наказу про звільнення з роботи. 19.08.2015 року позивачка отримала трудову книжку та копію наказу про звільнення з роботи з 27.06.2014 року. Наказом Філії-Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» від 27.06.2014 року №42-к, ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» з 27.06.2014 року, згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України на підставі вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 24.03.2014 року. Позивачка вказувала на те, що дане звільнення є незаконним, та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому позивачка просила в судовому порядку скасувати наказ від 27.06.2014 року №42-к «Про звільнення ОСОБА_1.», виданий Філією-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви»; поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Філії-Центральна дитячо-юнацька навчальна-спортивна база «Трудові резерви»; стягнути з Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2014 року по 25.08.2015 року у розмірі 38 367,00 грн.; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви».

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 15.09.2015 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача Центральний спортивний комплекс Комітету з фізичного виховання та спорту МОН України, оскільки позов подано до Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви», яка не є юридичною особою.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_7 надавала суду заяви про збільшення розміру позовних вимог позивача ОСОБА_1 в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, останній раз таку заяву ОСОБА_7 надавала в судовому засіданні 13.01.2016 року і у вказаній заяві представник позивача ОСОБА_7 просила стягнути з Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2014 року по 13.01.2016 року у розмірі 101 652,12 грн., а в іншій частині просила позовні вимоги залишити без змін.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_7 підтримали вищевка зані позовні вимоги та збільшені позовні вимоги позивачки ОСОБА_1

Представник відповідача Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України Щелкунова В.В. позов заперечувала та вказувала на те, що звільнення позивачки було проведено відповідачем відповідно до чинного трудового законодавства України.

Третя особа ОСОБА_3 позов не підтримав.

Представник Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. У судовому засіданні 02.11.2015 року представник вказаної філії ОСОБА_9 позов ОСОБА_1 заперечував, та надав суду пояснення по справі, в подальшому представник вказаної філії в судові засідання не з"являвся.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, по справі встановлено, що відповідно до наказу №04-к від 20.03.2007 року ОСОБА_1 було зараховано на посаду головного бухгалтера Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» з 20.03.2007 року. Наведене підтверджується копією наказу №04-к від 20.03.2007 року та копією трудової книжки позивачки.

Відповідно до постанови про відсторонення обвинуваченого від посади від 14.03.2011 року винесеної слідчим в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Київській області підполковником юстиції Сердечною А.Ю., відсторонено від посади обвинувачену ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, уродженку с. Фурси Білоцерківського району Київської області, українку, громадянку України, з вищою економічною освітою, розлучену, працюючу головним бухгалтером ЦДЮНСБ «Трудові резерви» (Київська область, м.Біла Церква, вул. Ярмаркова 4), проживаючу за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судиму; копії даної постанови направити прокурору Київської області - для відома та надіслати для виконання за місцем роботи обвинуваченої ОСОБА_1 На вказаній постанові міститься відмітка ОСОБА_1 про те, що постанова їй оголошена 22.03.2011 року. Наведене підтверджується копією постанови про відсторонення обвинуваченого від посади від 14.03.2011 року.

Згідно до копії наказу директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» від 18.03.2011 року №19-к, на підставі постанови від 14.03.2011 року слідчого відділу Управління СБУ в Київській області, санкціонованої заступником прокурора Київської області «Про відсторонення обвинуваченого від посади», ОСОБА_1 - головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» відсторонено від посади.

З копії табелю обліку робочого часу Центральної дитячо-юнацької навчально-спор тивної бази «Трудові резерви» за березень та квітень 2011 року вбачається, що ОСОБА_1 перебувала весь березень 2011 року на лікарняному, а також 01.04.2011 року та 04.04.2011 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному. А з 05.04.2011 року табелювання ОСОБА_1 не проводилося, бо вона була відсутня на роботі.

Відповідно до наказу №16 від 24.01.2013 року КФВС Центральну дитячо-юнацьку навчально-спортивну базу «Трудові резерви» шляхом реорганізації приєднано, як відокремлений структурний підрозділ (філію) до Центрального спортивно-господарчого комбінату Комітету з фізичного виховання та спорту. Наказом №21 від 27.06.2013 року ЦСГК, Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база "Трудові резерви" перейменована в Філію-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база "Трудові резерви" м.Біла Церква Київської області Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту МОН України.

Згідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03. 2014 року ОСОБА_1 було визнано винною за ст.ст. 191 ч. 3 КК України та ст. 27 ч. 5, ст. 358 ч. 2 КК України ( в ред. 2010 р.) і призначено їй покарання: За ст. 191 ч. 3 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов'язанні з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 роки. За ст.ст. 27 ч.5, 358 ч.2 КК України (в ред. 2010 р.) - 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 визначено покарання - 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 2 роки. На підставі ст.ст.79,76 КК України звільнено засуджену ОСОБА_1 від відбування призначеного судом основного покарання, якщо вона протягом іспитового строку - 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. ОСОБА_10 було визнано винним за ст. 27 ч. 5, 191 ч. 3 КК України і призначено йому покарання - 3 роки обмеженні волі без позбавлення права обіймати посади. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_10 солідарно на користь ЦДЮНСБ «Трудові резерви» - 39 538 грн. Постановлено стягнути на користь Київського НДІСЕ судові витрати за проведення судових експертиз з ОСОБА_1 - 18 853 грн. 50 коп.; з ОСОБА_10 - 7 752 грн. Вироком вирішено питання щодо речових доказів. У вироку вказано, що він може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд всіма учасниками процесу протягом 15 діб з моменту його проголошення. Наведене підтверджується копією вищевказаного вироку.

Відповідно до постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бобкової Н.В. від 21.05.2014 року, апеляцію захисника ОСОБА_11 в інтересах засудженої ОСОБА_1 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду від 24.03.2014 року визнано такою, що не підлягає розгляду.

З пояснень третьої особи ОСОБА_3 вбачається, що працівником Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» ОСОБА_9 у канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було отримано копію вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року.

Представником відповідача Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України Щелкуновою В.В. суду було надано для огляду копію вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року, яка була отримана ОСОБА_9 у канцелярії Білоцерківського міськрайоного суду і на вказаній копії міститься наступний напис: згідно з оригіналом суддя підпис Н.В. Бобкова, суддя підпис Н.В. Бобкова завірено печаткою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області; станом на 23.06.2014 року вирок не набрав законної сили, щодо ОСОБА_10, суддя підпис Н.В. Бобкова завірено печаткою Білоцерківського міськрайонного суду. На копії вироку міститься вхідний №46 від 23.06.2014 року Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви». Копія вказаного вироку міститься в матеріалах справи /а.с. 156-170 том 1/.

ОСОБА_3 також підтвердив у суді, що до Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» не надходила від Білоцерківського міськрайон ного суду Київської області копія вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 24.03.2014 року із зазначенням дати набрання вироком законної сили і з цих питань звернень до суду з боку філії не було. З пояснень ОСОБА_8 також вбачається, що до Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України не надходила від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області копія вироку Білоцерківського міськрайонного суду від 24.03.2014 року із зазначенням дати набрання вироком законної сили.

Згідно до п.п. 1.7., 1.8. Положення про філію - Центральна дитячо-юнацька навчаль но-спортивна база «Трудові резерви» в м.Біла Церква Київської області Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України затвердженого наказом Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України від 26.09.2013 року №39, філія не є юридичною особою і філія здійснює свою діяльність від імені ЦСК і в межах повноважень, встановлених цим Положенням. В п.п. 4.4.11. п. 4.4. вказаного Положення зазначено, що директор Філії за згодою ЦСК призначає та звільняє з посади заступників директора і головного бухгалтера Філії.

25.06.2014 року за №108/1 від 25.06.2014 року було видано довіреність, якою Цент ральний спортивний комплекс Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України, скорочена назва ЦСК КФВС МОН України, в особі директора ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_3 - директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» в м.Біла Церква Київської області - філії ЦСК, представляти інтереси ЦСК, здійснювати від його імені дії та в межах повноважень, наданих йому цією довіреністю та положенням про Філію, в тому числі: за узгодженням з ЦСК призначати та звільняти з посади заступників директора і головного бухгалтера Філії /п. 19 довіреності/.

ОСОБА_3 звернувся до директора ЦСК КФВС МОН України ОСОБА_6 з листом 24.06.2014 року за №55 в якому просив погодити звільнення ОСОБА_1 - головного бухгалтера ФЦДЮНСБ «Трудові резерви» згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України в зв»язку з набранням чинності вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року, яким ОСОБА_1 визнано винною за ст. 191 ч. 3 та ст. 27 ч. 5, ст. 358 ч. 2 КК України (в ред. 2010р.). За вироком суду ОСОБА_1 призначено покарання: чотири роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов»язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-госпо дарськими функціями строком на 2 роки. На вказаному листі міститься напис ОСОБА_6 - «погоджую підпис». Наведене підтверджується копією вказаного листа, поясненнями представника Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України ОСОБА_8та третьої особи ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що згідно до наказу №42-к від 27.06.2014 року «Про звільнення ОСОБА_1.» в.о. директора Філії-Цетральна дитячо-юнацька навча льно-спортивна база «Трудові резерви» ОСОБА_3, у зв»язку з набранням чинності вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 р., яким ОСОБА_1 визнано винною за ст. 191 ч. 3 та ст. 27 ч. 5, ст. 358 ч. 2 КК України (в ред. 2010 р.), наказано: 1. Звільнити ОСОБА_1, яка займає посаду головного бухгалтера Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ЦСК КФВС МОНУ з роботи з 27.06.2014 року згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України; 2. Бухгалтерії Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ЦСК КФВС МОНУ провести розрахунок і виплатити грошову компен сацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за робочий період з 20.03.2010 р. по 14.03.2011 р. Підстава: вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року. Наведене підтверджується копією наказу №42-к від 27.06.2014 року /а.с. 155 том 1/.

Прокурором, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та захисником ОСОБА_14 в інтересах засудженого ОСОБА_10 були подані апеляції на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 26.08.2014 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та апеляцію захисника ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_10 задоволено частково. Вирок Білоцер ківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_10 скасовано, справу повернуто на додаткове розслідування прокурору Київської області. Запобіжний захід підсудним залише но попередній: ОСОБА_1 - у виді застави, ОСОБА_10 - у виді підписки про невиїзд. В ухвалі вказано, що ухвала оскарженню не підлягає. Наведене підтверджується копією ухвали апеляційного суду Київської області від 26.08.2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що 03.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про допуск до роботи до директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви», в якій просила допустити її до роботи на посаді голов ного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» з 03.06.2015 року, оскільки постановою від 30.03.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області майора міліції Шишенка С.В. кримінальне провадження №0004777 від 21.10.14 по факту розтрати коштів, належних ЦДЮНСБ «Трудові резерви» закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та скасована постанова слідчого від 14.03.2011 року про відсторонення ОСОБА_1 від посади головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви». До вказаної заяви ОСОБА_1 надала копію постанови про закриття кримінального провадження від 30.03.2015 року. Вказана заява була зареєстрована 03.06.2015 р. вх. №24.

Судом встановлено, що на вказану заяву директором Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ОСОБА_6 ОСОБА_1 було надано відповідь 09.06.2015 року №37 в якій було зазначено, що заява ОСОБА_1 щодо допуску до роботи задоволенню не підлягає з наступних підстав: керівництво ЦДЮНСБ «Трудові резерви» не отримало в установленому порядку постанову відносно скасування постанови слідчого від 14.03.2011 року про відсторонення від посади головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви». В зв»язку з тим, що рішення про відсторонення ОСОБА_1 від посади головного бухгалтера прий малось не керівництвом ЦДЮНСБ «Трудові резерви», а правоохоронними органами, останні мають в установленому порядку повідомити керівництво ЦДЮНСБ «Трудові резерви» про допуск ОСОБА_1 до роботи на посаді головного бухгалтера.

Як ствердили у суді учасники процесу, прокуратурою м.Біла Церква було скасовано постанову від 30.03.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київсь кій області майора міліції Шишенка С.В.

В судовому засіданні також встановлено, що 31.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про допуск до роботи від 29.07.2015 року до директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви», в якій просила допустити її до роботи на посаді головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» з 03.08.2015 року, оскільки постановою від 30.06.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київсь кій області майора міліції Шишенка С.В. кримінальне провадження №0004777 від 21.10.14 по факту розтрати коштів, належних ЦДЮНСБ «Трудові резерви» закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України та скасована постанова слідчого від 14.03.2011 року про відсторонення ОСОБА_1 від посади головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви». До вказаної заяви ОСОБА_1 надала копію постанови про закриття криміналь ного провадження від 30.06.2015 року.

З постанови про закриття кримінального провадження від 30.06.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області майора міліції Шишенка С.В. вбачається, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 358 КК України та ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 191 КК України. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 28.08.14 року вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_10 скасовано та справу направлено на новий розгляд. З вищевказаної постанови також вбачається, що кримінальне провадження №0004777 від 21.10.14 по факту розтрати коштів, належних ЦДЮНСБ «Трудові резерви» головним бухгалтером ОСОБА_1 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та пособництва ОСОБА_1 в підробленні платіжних документів ЦДЮНСБ «Трудові резерви» за ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 358 КК України закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 358 КК України, а також скасований застосований захід в рамках кримінальної справи №2 щодо ОСОБА_1 відповідно до постанови слідчого від 14.03.2011 року у вигляді відсторонення від посади головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви»

Листом від 06.08.2015 року №43 директором Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ОСОБА_6 ОСОБА_1 було надано відповідь на вищевказану заяву в якій вказувалося на те, що постанова слідчого від 30.06.2015 року про скасування заходу у вигляді відстро нення від роботи взята до уваги. Разом з тим, письмово нагадано ОСОБА_1 в черговий раз, що згідно вироку суду, що вступив в законну силу від 24.03.2014 року ОСОБА_1 звільнена з роботи 27.06.2014 року, таким чином заяви ОСОБА_1 про допуск до роботи на посаді головного бухгалтера Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» в м.Біла Церква Київської області ЦСК КФВС МОН України не може бути задоволена. Наведене підтверджується копією листа від 06.08.2015 року. Вказану відповідь ОСОБА_1 отримала 08.08.2015 року, що підтверджується копією відповіді Центру поштового зв»язку №1 від 13.08.2015 року №724.

Також судом встановлено, що 19.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу трудової книжки та копії наказу про звільнення з роботи до директора Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви», в якій вказала, що з відповіді від 06.08.2015 року, яку вона отримала 08.08.2015 року вона вперше дізналася про своє звільнення з роботи 27.06.2014 року на підставі вироку суду, який на думку керівництва вступив в законну силу 24.03.2014 року. Трудову книжку та копію наказу про звільнення з роботи їй видано не було, поштою не направлялось, а тому ОСОБА_1 просила видати їй трудову книжку та копію наказу про її звільнення з роботи. Вказану заяву було отримано заступником директора ОСОБА_3 19.08.2015 року. Наведене підтверджується копією вказаної заяви від 19.08.2015 року, поясненнями позивачки та ОСОБА_3

В судовому засіданні було встановлено, що 19.08.2015 року ОСОБА_1 ознайо милася з наказом №42-к від 27.06.2014 року «Про звільнення ОСОБА_1.» та отримала копію вказаного наказу. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу та записом ОСОБА_1 на оригіналі вказаного наказу. Також 19.08.2015 року ОСОБА_1 отримала трудову книжку в якій містився запис: 27.06.2014 року звільнена з роботи згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України, наказ №42-к від 27.06.2014 року. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу.

З довідки ФЦДЮНСБ "Трудові резерви" від 17.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 при звільненні згідно наказу №42-к від 27.06.2014 року нараховано компенсацію за невикористану відпустку в сумі 1224,96 грн. Вказана сума депонована за відсутності банківської картки або іншого розпорядження відносно перерахування коштів. Учасники процесу в суді підтвердили, що до даного часу ОСОБА_1 вказану суму не отримувала.

При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 40 п.8 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

Згідно до ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який вчинив за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібне) майна власника, встановлене вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громад ського впливу.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" /зі змінами/, судам належить мати на увазі, що відповідно до п.8 ст.40 КЗпП власник або уповноважений ним орган вправі розірвати трудовий договір з підстав вчинення працівником за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу (ст. 21 Кодексу України про адміністративні правопорушен ня), незалежно від того, чи застосовувались до працівника раніше заходи дисциплінарного або громадського стягнення, в робочий чи неробочий час вчинене розкрадання. За змістом п. 8 ст.40 КЗпП до зазначених в цій нормі випадків вчинення розкрадання майна відносяться розкрадання його як в організації, з якою працівник перебуває в трудових відносинах, так і в організації, в якій він виконує роботу в силу даних трудових відносин. Відповідно до ст.148 КЗпП трудовий договір може бути розірвано з зазначених підстав не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили вироком суду чи дня прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення або заходів громадського впливу за вчинення крадіжки не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Згідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно до п. 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністер ства соціального захисту населення України 29.07.93 року №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110 із змінами, власник або уповнова жений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. У п. 4.2. вищевказаної Інструкції зазначено, що якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання

трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену

адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Згідно до п. 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністер ства соціального захисту населення України 29.07.93 року №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110 із змінами, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Суд вважає, що до задоволення підлягають позовні вимоги позивачки про скасування наказу від 27.06.2014 року № 42-к «Про звільнення ОСОБА_1.» виданий Філією-Цетральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту.

Так суд вважає, що вищевказана копія вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.03.2014 року, яка була отримана працівником Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» у Білоцерківському міськра йонному суді не могла бути законною підставою для звільнення ОСОБА_1 з роботи згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України, оскільки у вказаній копії вироку суду не вказано день набрання законної сили вироком суду. Також у вказаній копії вироку суду від 24.03.2014 року не міститься даних про те, що вказаний вирок набрав законної сили щодо ОСОБА_1

Крім вказаного, як зазначено вище у рішенні суду, ухвалою апеляційного суду Київської області від 26.08.2014 року апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та апеляцію захисника ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_10 задоволено частково. Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 березня 2014 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_10 скасовано, справу повернуто на додаткове розслідування прокурору Київської області. Вказана ухвала оскарженню не підлягала. Також в подальшому постановою про закриття кримінального провадження від 30.06.2015 року старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування міста Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області майора міліції Шишенка С.В., кримінальне провадження №0004777 від 21.10.14 по факту розтрати коштів, належних ЦДЮНСБ «Трудові резерви» головним бухгалтером ОСОБА_1 за попередньою змовою із ОСОБА_10 та пособництва ОСОБА_1 в підробленні платіжних документів ЦДЮНСБ «Трудові резерви» за ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 358 КК України закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 27 і ч. 3 ст. 358 КК України, а також скасований застосований захід в рамках кримінальної справи №2 щодо ОСОБА_1 відповідно до постанови слідчого від 14.03.2011 року у вигляді відсторонення від посади головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наказ виданий Філією-Цетральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Центрального спортивного комплек су Комітету з фізичного виховання та спорту за № 42-к від 27.06.2014 року «Про звільнення ОСОБА_1.», а саме про звільнення ОСОБА_1, яка займає посаду головного бухгалтера Філії-ЦДЮНСБ «Трудові резерви» ЦСК КФВС МОНУ з роботи з 27.06.2014 року згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України є незаконним, оскільки суд вважає, що відповідачем при винесенні вказаного наказу були порушені вимоги п.8 ст. 40 КЗпП України та не були враховані вимоги ст.148 КЗпП України, а тому цей наказ необхідно скасувати.

А тому на підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 з роботи за ст. 40 п.8 КЗпП України.

Крім вказаного, Філією-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудо ві резерви» Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України було порушено вимоги п. 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 року №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110 із змінами, оскільки у трудовій книжці ОСОБА_1 було зроблено запис 27.06.2014 року звільнена з роботи згідно п. 8 ст. 40 КЗпП України, наказ №42-к від 27.06.2014 року, тобто без зазначення будь-якого формулювання чинного законодавства, що є суттєвим порушенням ведення трудових книжок та неможливістю визначення підстав звільнення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що відповідачами не було надано до суду належних та безспірних доказів щодо того, що ОСОБА_1 було вчинене за місцем роботи розкрадання майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

Суд також вважає, що відповідачами не надано суду належні та допустимі докази на підтвердження своїх заперечень щодо того, що позивачка була звільнена з роботи за п.8 ст. 40 КЗпП України законно і відповідно до вимог чинного трудового законодавства.

Таким чином, з врахуванням всього наведеного вище, суд вважає за можливе поновити позивачку на посаді головного бухгалтера Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України.

Суд також вважає, що підлягають до часткового задоволення і вимоги позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу на користь позивача.

За ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Обчислення середнього заробітку провадиться судом згідно до довідки від 17.11.2015 року /а.с. 127 том 1/, де вказаний розмір заробітної плати позивача за два останні місяці перед звільненням з посади відповідно до п.п.2,8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100 /зі змінами/, наступним чином: заробітна плата за січень 2011 року за 19 роб. дн. - 5 133,20 грн. + заробітна плата за лютий 2011 року за 1 роб. дн.- 106,66 грн. = 5 239,86 грн. за 20 роб. дн.; середньоденний заробіток = 261,99 грн.; кількість днів вимушеного прогулу за період з 03.08.2015 року по 25.01.2016 року при 5-денному робочому тижні становить 123 роб.дн., а тоді середній заробіток буде становити 32 224,77 грн. / 261,99 грн. х 123 роб. дн./.

Таким чином, на користь позивачки з належного відповідача юридичної особи - Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України підлягає до стягнення 32 224,77 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 03.08.2015 року по 25.01.2016 року.

Суд вийшов за межі позовних вимог ОСОБА_1 в частині періоду стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі ст. 235 КЗпП України.

Суд вважає, що позивачці слід відмовити у задоволенні її позову в частині стягнення на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 69 427,35 грн. за необгрунтованістю вказаних позовних вимог.

Так суд вважає, що Центральний спортивний комплекс Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України не повинен виплачувати позивачці середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.07.2014 року по 02.08.2015 року включно, оскільки відповідно до наказу Центральної дитячо-юнацької навчально-спортивної бази «Трудові резерви» від 18.03.2011 року №19-к ОСОБА_1 була відсторонена від посади головного бухгалтера ЦДЮНСБ «Трудові резерви» на підставі постанови про відсторонення обвинуваченого від посади від 14.03.2011 року винесеної слідчим в ОВС 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Київській області підполковником юстиції Сердечною А.Ю. А тому в період коли позивачка була відсторонена від роботи вона може ставити питання про відшкодування їй шкоди на підставі ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,

Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У ч. 2 цієї ж статті вказано, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком

Згідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 /зі змінами/ "Про практику розгляду судами трудових спорів" вказано, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін.

Суд вважає, що позивачка не пропустила місячний строк звернення до суду з вищевказаним позовом в частині позовних вимог позивача про поновлення на роботі, та про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно до матеріалів цивільної справи № 357/12266/15-ц 2/357/88/16 позивачка 26.08.2015 року надала суду свій вищевказаний позов до Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви», третя особа ОСОБА_3 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підтверджується штампом суду на позовній заяві, відповідно до якого вищевказана позовна заява була зареєстрована канцелярією Білоцерків ського міськрайонного суду 26.08.2015 року.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка дізналася про порушення свого вищевказаного права 19.08.2015 року, оскільки саме 19.08.2015 року ОСОБА_1 отримала копію наказу №42-к від 27.06.2014 року «Про звільнення ОСОБА_1.» та трудову книжку. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу, записом ОСОБА_1 на оригіналі вищевказаного наказу.

Відповідачі відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України не надали до суду належних та безспірних доказів на підтвердження своїх тверджень про те, що ОСОБА_1 ще з липня 2014 року знала про її звільнення з роботи з повідомлень та листів, які направлялися ОСОБА_16 Філією-Цетральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту по пошті. Так відповідачами не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 по пошті отримувала копію спірного наказу про своє звільнення.

Таким чином суд вважає, що позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в тому числі і з вищевказаними позовними вимогами про поновлення на роботі та про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу 28.08.2015 року без пропуску місячного строку звернення до суду передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги заперечення представника Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України Щелкунової В.В. про те, що позивачкою пропущено строк звернення до суду за захистом свого права.

Суд не приймає до уваги акти про відмову працівника від отримання трудової книжки та копії наказу про звільнення від 30.12.2014 року, від 03.06.2015 року, від 31.07.2015 року, оскільки суд вважає, що вказані акти є неналежними доказами по справі. Так позивачка в суді заперечувала факти складання цих актів та заперечувала обставини, які вказані у зазначених актах. В судовому засіданні представниками відповідачів не заявлялися клопотання, щодо допиту осіб, які зазначені у вказаних актах, як свідків.

На підставі ст. 5 ч.1 п.1 Закону України "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави.

Суд вважає, що з відповідача Центрального спортивного комплексу Комітету з фізич ного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 322 гривні 25 коп.

Згідно ст. 367 ЦПК України рішення суду про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

На підставі ст.ст.40, 43-1, 47, 148, 233, 235 КЗпП України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" /зі змінами/, керуючись ст.ст.10,60,88,212-215,218,367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Скасувати наказ від 27.06.2014 року № 42-к «Про звільнення ОСОБА_1.» виданий Філією-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Централь ного спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту.

Поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера Філії-Центральна дитячо-юнацька навчально-спортивна база «Трудові резерви» Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України.

Стягнути з Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на користь ОСОБА_1 32 224, 77 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з Центрального спортивного комплексу Комітету з фізичного виховання та спорту Міністерства освіти і науки України на користь держави 322,25 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду про поновлення на роботі підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб