РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про звільнення майна з-під арешту, суд,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, яким просить суд зобов'язати ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна - квартири за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, накладеного постановою ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2008 року при примусовому виконанні виконавчого документу №2-29 від 29 січня 2008 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, зареєстрованого 10 липня 2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним №7542116 реєстратором Дніпроруднєнською державною нотаріальною конторою.

В обґрунтування вказаного позову позивачка ОСОБА_1 зазначає, що їй на праві приватної власності, належить квартира, яка знаходиться за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Дану квартиру вона отримала в дар від ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 22 лютого 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №555. На сьогоднішній день в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис, що на нерухоме майно позивачки накладено арешт, накладений постановою ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2008 року при примусовому виконанні виконавчого документу №2-29/2008 від 29 січня 2008 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_6 суми боргу. Рішенням Василівського районного суду Запорізької області на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 було стягнуто 20 000 грн. 05 лютого 2008 року виконавчий лист №2-29/2008 надійшов до виконавчої служби на виконання. 12 лютого 2008 року державним виконавцем була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження, встановлено семиденний строк для добровільного виконання рішення суду. Однак, станом на 22 лютого 2008 року, тобто на дату посвідчення договору дарування, була відсутня заборона на квартиру, що підтверджено п.5 Договору дарування, де зазначено про відсутність заборони на квартиру, яка підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 17137471, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_5 22 лютого 2008 року. Також під час посвідчення договору дарування квартири була відсутня податкова застава квартири.

21 березня 2008 року РКП «Василівське БТІ» було прийнято рішенні про реєстрацію права власності за позивачкою на квартиру за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області на підставі договору дарування від 22 лютого 2008 року, арешт вказаної квартири було накладено та зареєстровано в реєстрі обтяжень 10 липня 2008 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №2-29/2008 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області від 29 січня 2008 року по якому боржником є ОСОБА_3, а стягувачем ОСОБА_7 Тобто в період, коли дана квартира була власністю позивачки, вона не мала ніяких боргових зобов'язань перед ОСОБА_4

Звернувшись до ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області з даного приводу, ОСОБА_1 отримала відповідь, що станом на 02 червня 2016 року згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, будь-які відомості стосовно виконавчих документів, боржником за якими є ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, відсутні. Та відповідно до книг реєстрації вхідної кореспонденції за період з 01 січня 2013 року по 02 червня 2016 року, виконавчі документи за якими боржником виступає ОСОБА_1 на адресу відділу не надходили. Підсумовуючи вище викладене, вбачається, що державним виконавцем помилкове накладено арешт на нерухоме майно, яке є власністю ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження в якому боржником не являється позивачка, а інша особа - ОСОБА_7

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_8 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання по суті справи просить вирішити на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 13 липня 2016 року ОСОБА_4 виключено із складу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, у звязку із смертю останньої, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №330816.

Вивчивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області. Дану квартиру вона отримала в дар від ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 22 лютого 2008 року та зареєстрованого в реєстрі за №555.

На сьогоднішній день в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна міститься запис, що на нерухоме майно позивачки накладено арешт, накладений постановою ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2008 року при примусовому виконанні виконавчого документу №2-29/2008 від 29 січня 2008 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_6 суми боргу.

05 лютого 2008 року виконавчий лист №2-29/2008 надійшов до виконавчої служби на виконання. 12 лютого2008 року державним виконавцем була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження, встановлено семиденний строк для добровільного виконання рішення суду.

Однак, станом на 22 лютого 2008 року, тобто на дату посвідчення договору дарування, була відсутня заборона на квартиру, що підтверджено п.5 Договору дарування, де зазначено про відсутність заборони на квартиру, яка підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 17137471, виданим приватним нотаріусом ОСОБА_5 22 лютого 2008 року. Також під час посвідчення договору дарування квартири була відсутня податкова застава квартири.

Те, що станом на 22 лютого 2008 року арешт на квартиру не був накладений свідчать також і пояснення державного виконавця у судовому засіданні у ОСОБА_2 районному суді (цивільна справа №2-555/2009 рік) під час розгляду позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування.

21 березня 2008 року РКП «Василівське БТІ» було прийнято рішенні про реєстрацію права власності за позивачкою на квартиру за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області на підставі договору дарування від 22 лютого 2008 року (а.с.7), арешт вказаної квартири було накладено та зареєстровано в реєстрі обтяжень 10 липня 2008 року на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа №2-29/2008 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області від 29 січня 2008 року по якому боржником є ОСОБА_3, а стягувачем ОСОБА_7 Тобто в період, коли дана квартира була власністю позивачки, вона не мала ніяких боргових зобов'язань перед ОСОБА_4

Звернувшись до ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області з даного приводу, ОСОБА_1 отримала відповідь, що станом на 02 червня 2016 року згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, будь-які відомості стосовно виконавчих документів, боржником за якими являється ОСОБА_1, яка мешкає за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 у м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, відсутні. Та відповідно до книг реєстрації вхідної кореспонденції за період з 01 січня 2013 року по 02 червня 2016 року, виконавчі документи за якими боржником виступає ОСОБА_1 на адресу відділу не надходили (а.с.12).

Підсумовуючи вище викладене, вбачається, що державним виконавцем помилково накладено арешт на нерухоме майно, яке є власністю ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження в якому боржником не являється позивачка, а інша особа - ОСОБА_7

Згідно ст.ст.319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу для зняття арешту. Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

А тому, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстав для накладення заборони на відчуження квартири на даний час немає, таким чином вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій областізняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна - квартири за адресою: вул. Шахтарська, 36/23 м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, накладеного постановою ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Запорізької області про відкриття виконавчого провадження від 12 лютого 2008 року при примусовому виконанні виконавчого документу №2-29 від 29 січня 2008 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, зареєстрованого 10 липня 2008 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним №7542116 реєстратором Дніпроруднєнською державною нотаріальною конторою.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик