Справа №521/4859/16-ц
Провадження №2/521/4153/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд місто Одеси у складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, третя особа ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, третя особа ОСОБА_3.

В обґрунтування власної позиції, позивач посилався на ті обставини, що ОСОБА_1 є власником автомобілю марки «Daihatsu», реєстраційний номер НОМЕР_1.

04 листопада 2015 року відбулась ДТП за участю вказаного автомобілю під керуванням ОСОБА_1, а також автомобілю марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Вказана ДТП призвела до заподіяння певних механічних пошкоджень зазначеній власності позивача.

ОСОБА_1 вказував, що в результаті розгляду справи про адміністративне правопорушення, водія ОСОБА_3 було, зокрема, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що відшкодовувати заподіяну шкоду повинно ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» як страховик винної особи.

Відтак, позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» суму майнової шкоди у розмірі 88265,75 гривень.

Справа вже розглядалась судом. Так, заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14 квітня 2016 року заявлений позов був задоволений. Але за заявою сторони відповідача ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 16 червня 2016 року вказане заочне рішення скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

При новому розгляду справи заявлені вимоги та правове обґрунтування позову не змінювались, позивач наполягав на стягненні з ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» суми майнової шкоди у розмірі 88265,75 гривень, яка є різницею між вартістю відновлювального ремонту автомобілю та сумою отриманого страхового відшкодування.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання зявився, заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» у судове засідання не зявився, але від особи надходила заява про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але від особи надходила заява про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги обставини спору та пояснення сторін, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Під час розгляду цивільної справи і на підставі присутніх в ній доказів судом було встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобілю марки «Daihatsu», реєстраційний номер НОМЕР_1.

04 листопада 2015 року відбулась ДТП за участю вказаного автомобілю під керуванням ОСОБА_1, а також автомобілю марки «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси у справі про адміністративне правопорушення від 24 грудня 2015 року, суд встановив наявність в діях ОСОБА_3 порушення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України під №1306 від 10 жовтня 2001 року, у звязку з чим прийшов до висновку про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 61 ч.ч.1,3,4 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Водночас, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Спираючись на вказані норми закону суд приходить до висновку, що згадана ДТП відбулась за наявності вини ОСОБА_3, вбачає даний факт встановленим та таким, що не підлягає подальшому доказуванню.

ДТП за участю вказаних автотранспортних засобів під керуванням наведених осіб призвела, зокрема, до заподіяння механічних пошкоджень автомобілю марки «Daihatsu», реєстраційний номер НОМЕР_1.

В матеріалах справи присутній висновок судового експерта №5579 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданих власнику автомобілю марки «Daihatsu», реєстраційний номер НОМЕР_1, складений судовим експертом ОСОБА_1 від 15 грудня 2015 року, згідно якого загальна сума відновлювального ремонту визначена на рівні 196426,29 гривень, сума майнової шкоди на рівні 123658,84 гривень.

Згідно мотивувальної частини висновку судового експерта, вартість відновлювального ремонту в розмірі 196426,29 гривень визначена без урахування фізичного зносу комплектуючих, що підлягають заміні, та такою вартістю із урахування фізичного зносу є сума у розмірі 123658,84 гривень.

Вартість відновлювального ремонту в розмірі 196426,29 гривень визначена експертом виходячи з: вартості ремонтних робіт 23345,00 гривень (без ПДВ); вартості матеріалів 7324,00 гривень (без ПДВ); вартості комплектуючих 165757,29 гривень.

Оскільки при зазначенні вартості комплектуючих в розмірі 165757,29 гривень експертом не було вказано про наявність або відсутність ПДВ у складі суми, у відкрите судове засідання в порядку ст.ст. 147 ч.2, 171 ЦПК України викликався судовий експерт ОСОБА_4 з приводу надання усного пояснення відповідного висновку.

Згідно пояснень експерта, зафіксованих технічними засобами, відтворення яких знаходиться в матеріалах справи, експерт цілком підтримав ухвалений висновок та пояснив, зокрема, що вказана сума визначалась виходячи з вартості комплектуючих на ринку в роздробі.

З викладеного суд робить висновок, що вартість комплектуючих в розмірі 165757,29 гривень визначена з урахуванням ПДВ.

Як зазначає ст. 1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ч.ч.1,2 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, механізмів та обладнання. При цьому, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, орєнди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В силу п.2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24 листопада 2003 року (надалі за текстом Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (надалі за текстом КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування колісним транспортним засобом.

Відповідно до ст. 509 ч.ч.1,2 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ч.1, ч.2 п.3 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно полісу №АІ/8070110 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідальність ОСОБА_3 була застрахована ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» із лімітом відповідальності страховика зокрема за шкоду, заподіяну майну потерпілих у розмірі 50000,00 гривень, та франшизою 0,00 гривень.

При цьому згідно договору №АZ/188023 добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, відповідні ризики ОСОБА_3 були застраховані ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» із загальною страховою сумою у розмірі 275000,00 гривень, франшизою у розмірі 0,00 гривень.

Згідно ст. 1194 ч.1 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В силу ст. 36 п.36.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Страховою компанією було визнано відповідний випадок страховим, підтверджено наявність підстав для виплати ОСОБА_1 суми страхового відшкодування та виплачено ОСОБА_1 суму відшкодування в розмірі 108160,54 гривень.

Матеріали справи свідчать, що при визначенні даної суми ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» було вираховано з суми відновлювального ремонту 196426,29 гривень фізичний знос та ПДВ з вартості комплектуючих.

Тобто в позасудовому порядку позивач отримав страхове відшкодування, визначене страховою компанією з дотриманням вимог закону.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак в силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з викладеного, суд не встановив передбачених законом підстав для задоволення вимог сторони позивача. У звязку із висновком суду про відмову у задоволенні даного позову, стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат сторони присудженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Страхова компанія «ТАС» про стягнення страхового відшкодування, третя особа ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: