Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Якухно О.М., Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом. Просив стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми боргу за договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.11.2007р. в розмірі 61558,69дол.США (еквівалентно станом на 18.09.2014р. 826426,88грн., з яких: 55560,75дол.США (що еквівалентно 745904,40грн.) заборгованість за простроченим кредитом; 5040,53дол.США (що еквівалентно 67669,24грн.) - %; 706,88дол.США (що еквівалентно 9489,88грн.) пеня; 250,53дол. США (що еквівалентно 3363,36грн.) пеня по %. Зазначав, що 14.11.2007р. між АКІБ "УкрСиббанк" (ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_1, був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії, ліміт якої встановлюється в іноземній валюті в сумі 89102,37дол.США зі сплатою за користування кредитом в розмірі 12,40% річних з кінцевим терміном повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 14.11.2022р. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором 14.11.2007р. був укладений договір поруки між банком та ОСОБА_2 ОСОБА_1 зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.09.2014 року утворилася вказана заборгованість.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 24 березня 2015 року позов задоволено, стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь Банку заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 14.11.2005р. в розмірі 61558,69дол.США, що станом на 18.09.2014р. за курсом НБУ еквівалентно 826426,88 грн., судовий збір в сумі по 1827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 14.11.2007р. між АКІБ "УкрСиббанк" (ПАТ "УкрСиббанк") та ОСОБА_1, був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії, ліміт якої встановлюється в іноземній валюті в сумі 89102,37 дол. США зі сплатою % за користування кредитом в розмірі 12,40% річних з кінцевим терміном повернення кредиту в повному обсязі не пізніше 14.11.2022р. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором 14.11.2007р. був укладений договір поруки між банком та ОСОБА_2 ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 18.09.2014 року утворилася вказана заборгованість в розмірі 61558,69дол.США.

Згідно з п.3.8. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ від 10.05.2007р. №168 у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору: попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач; надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним.

Під час укладання кредитного договору позичальник ознайомився з усіма істотними умовами договору в повному обсязі, підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом. Укладаючи кредитний договір, сторони дійшли взаємної згоди щодо встановлення своїх прав та обов'язків. ОСОБА_1 не відкликав свою згоду на укладення кредитного договору протягом 14кал.дн., відповідно до п.6 ст.11 Закону «Про захист прав споживачів».

Банк на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

За змістом ст.47 Закону «Про банки і банківську діяльність» комерційні банки самостійно встановлюють % ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

Відповідно до умов Кредитного договору позичальник у визначений термін сплачує до моменту повного виконання позичальником зобов'язань по поверненню отриманих кредитних ресурсів щомісяця комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів.

Вказані умови договору є результатом домовленості сторін, а тому відповідно до ст.629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами. Згідно зі ст.526,610-611 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону. У разі порушення зобовязання настають передбачені законом наслідки.

Укладання кредитного договору і його виконання в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Підписуючи кредитний договір (з додатками до нього) в іноземній валюті, ОСОБА_1 повністю погоджувався з його умовами та повинен був усвідомлювати, що курс національної валюти до іноземної не є незмінним, що зміна курсу можливо настати, а також передбачити та враховувати підвищення валютного ризику.

Викладені в тексті договору його істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить підпис відповідача. Предметом кредиту були долари США. Тому, виходячи з положень ст.1054 ЦК України, на позичальникові лежав обовязок саме по їх поверненню кредиторові. В даному випадку валюта не виступала засобом платежу і, з врахуванням специфіки кредитного договору та визначених ним прав і обовязків сторін, відсутні підстави вважати про порушення положень ст. 524 ЦК України при його укладенні. Покладення на позичальника обовязку по поверненню кредиту в отриманій ним іноземній валюті, не може вважатись такими положеннями договору, які завідомо є невигідними для них, оскільки волевиявлення позичальника було направлене саме на отримання кредиту в доларах США, а не гривнях чи іншій валюті.

Ст.ст.47,49 Закону „Про банки та банківську діяльність визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Матеріалами справи доведено, що Банк у 2001р. отримав відповідну ліцензію та дозвіл на право здійснення операцій з валютними цінностями.

Принцип свободи договору є одним із загальних принципів цивільного законодавства. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст.ст.6,627 ЦК України). Свобода договору це, насамперед, свобода укладення договору і визначення його умов.

Наслідком порушення позичальником договору про повернення позики частинами є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики в разі прострочення повернення чергової частини (ч.2 ст.1050 ЦК).

Є безпідставним посилання в апеляційній скарзі на те, що позичальник кредитні валютні кошти готівкою не отримував.

Пунктом 1.5 кредитного договору було передбачено, що банк надав позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника №2000 у Банку.

Судом встановлено, що позичальник на протязі майже 7 років погашав заборгованість, останній платіж здійснено 14 лютого 2014р. в сумі 367,10дол.США. Кінцевий строк повернення кредитних коштів - 14 листопада 2022р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між Банком і ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 14.11.2007р.

Відповідно до п.1.1-1.4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредиту, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

П.п.2.2. Договору поруки передбачено, що у випадку невиконання Боржником своїх зобовязань за Основним договором Кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обовязковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Банк вимоги про погашення простроченої заборгованості направив боржнику та поручителю рекомендованими листами 29 липня 2014р. (а.с.41-43), а до суду звернувся 24 вересня 2014р., тому підстав вважати поруку припиненою немає.

На підставі наведеного суд обґрунтовано задовольнив позов.

Судове рішення відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира Житомирської області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: