15.01.2016 Справа № 363/4834/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.

при секретарі Хомяк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 6 195 грн. 64 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 30.08.2012 року між ФОП «Мороховичем Ярославом Володимировичем» та ОСОБА_1 укладено заяву на встановлення ГБО №ВВ-003218 та виставлено заказ-наряд №92403 від 04.09.2012 року, згідно умов якого відповідач зобовязався оплатити встановлене йому ГБО. Між ФОП «ОСОБА_2В.» та ТОВ «Сучасний факторинг» укладено генеральний договір відступлення права вимоги №СФ2011246, за яким ФОП «ОСОБА_2В.» у випадку продажу товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Оскільки, оплата за товар здійснювалась на умовах відстрочки, ФОП «ОСОБА_2В.» з метою забезпечення отримання оплати за відвантажений товар запропонувало, а ОСОБА_1 особисто погодив та уклав відповідні правочини з ТОВ «Сучасний факторинг», за яким останній сплатив борг за відповідача та отримав право вимоги до останнього, щодо оплати боргу та у випадку порушення відповідачем умов погашення та штрафних санкцій за основним договором.

В судове засідання сторони не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивача надіслав заяву від 07.12.2015 року, де просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

30.08.2012 року між ФОП «Мороховичем Ярославом Володимировичем» та ОСОБА_1 укладено заяву №003218, згідно якої ФОП «ОСОБА_2В.» надав відповідачу грошові кошти у розмірі 5 983 грн. 66 коп., зі сплатою окремими платежами по 1 196 грн. 73 коп. на строк з 30.09.2012 року по 30.01.2013 року.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено поняття та види договору, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків..

Згідно ч.2 ст.640 ЦК України момент укладення договору, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Отже, укладена між ФОП «ОСОБА_2В.» та ОСОБА_1 заява відноситься до одного з виду договорів. Договір є обовязковим для виконання сторонами у відповідності до статті 629 ЦК України.

Відповідно до анкети до заяви від 30.08.2012 року ТОВ «Сучасний факторинг» надав ОСОБА_1 кредит строком на пять місяців, зі щомісячним платежем 1 196 грн.73 коп.

04.09.2012 року між ФОП «ОСОБА_2 В.» та ОСОБА_1 укладено заказ-наряд №92403, на виконання робіт, а саме встановлення ГБО.

04.09.2012 року відповідно до акту прийому передачі №003218 ФОП «ОСОБА_2 В.» передав, а ТОВ «Сучасний факторинг» прийняв право вимоги по договору щодо боржника ОСОБА_1

21.09.2011 року між ФОП «ОСОБА_2В.» та ТОВ «Сучасний факторинг» укладено генеральний договір відступлення прав вимоги №СФ2011246, згідно умов якого цесіонарій зобовязується передати грошові кошти у власність цеденту в обмін на право вимоги до боржників, а цедент зобовязується відступить цесіонарію в повному обємі своє право по основному договору до боржника у відповідності до додатку до генерального договору відступлення прав вимоги (Додаток №1) в повному розмірі. Право вимоги, вказане в додатку №1 до цього договору, включає в себе суми простроченого основного боргу, неустойки (пені), відносно основного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано з свого боку зобовязання взяті на себе, щодо установки ГБО, що підтверджується заказом-нарядом №92403 від 04.09.2012 року.

Відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, станом на 30.10.2015р. виникла заборгованість, у розмірі 4 977 грн. 64 коп., яка складається з:

- борг 2 143 грн. 47 коп.;

- штраф 1 200 грн.;

- індексація несплачених грошових коштів (збитки від інфляції) 1 446 грн. 84 коп.;

- 3 % річних в сумі 187 грн. 33 коп.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Статтею 1078 ЦК України передбачено, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні було беззаперечно встановлено, що між сторонами укладався договір, за умовами якого відповідач взяв на себе певні зобовязання, що належним чином в установлений договором строк не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, які підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору у розмірі 1 218,00грн.

На підставі ст.ст.525, 526, 629, 1077, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 60, 213-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний факторинг» (юридична адреса: 03680, м. Київ, вул. Предславинська, 28) заборгованість за договором №ВВ003218 на встановлення ГБО від 30.08.2012 року в розмірі 2 143 (дві тисячі сто сорок три) грн. 47 коп., штраф 1 200 грн. (одна тисяча двісті); індексацію несплачених грошових коштів (збитки від інфляції) 1 446 (одна тисяча чотириста сорок шість) грн. 84 коп.; 3 % річних в сумі 187 (сто вісімдесят сім) грн. 33 коп.; та судові витрати за сплату судового збору в сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Д.Рудюк