Справа № 694/581/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

(заочне)

22.07.2016 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді - Гончаренко Т.В.

за участю секретаря Блискавки А.С.

розглянувши в судовому засіданні в м. Звенигородка Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 юридичного університету імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про дострокове повернення всіх сум кредиту за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій, -

в с т а н о в и в :

29 квітня 2016 року ОСОБА_1 юридичний університет імені ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про дострокове повернення всіх сум кредиту за угодою про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та стягнення штрафних санкцій, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено Угоду про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 15 від 06 грудня 2004 року для здобуття у начальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, за денною формою навчання у розмірі 11000,00 гривень на 2004-2005 навчальний рік.

08 грудня 2010 року розпорядженням Кабінету Міністрів України № 2213-р ОСОБА_1 юридичну академію України імені ОСОБА_2 реорганізовано шляхом перетворення в ОСОБА_1 університет «Юридична академія України імені ОСОБА_2».

4 грудня 2013 р. наказом Міністерства освіти і науки України від № 1697 ОСОБА_1 університет «Юридична академія України імені ОСОБА_2» перейменовано на ОСОБА_1 юридичний університет імені ОСОБА_2.

Наказом ректора 611-С від 05.12.2005 р. на підставі подання директора Інституту підготовки кадрів для органів прокуратури відповідача відраховано з навчального закладу з 3 (третього) курсу навчання за невиконання навчального плану з 30.11.2005 р. Відповідно до пункту 20 Порядок № 916 відраховані з вищого навчального закладу студенти, які навчалися за рахунок кредиту, втрачають на нього право. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання згідно Угоди від 06.12.2004 № 15. Протягом 2006 - 2007 року відповідачем в рахунок погашення кредиту було сплачено кошти в сумі 916,65 грн. (тіло кредиту) та три відсотки річних в сумі 546,87 грн. Таким чином тіло кредиту складає 10 083,35 гривень. Оскільки відповідач ухилявся від повернення кредиту та відсотків за користування ним, позивачем, відповідно до пункту 7.2. Угоди, нараховувалась пеня у розмірі подвійної кредитної ставки ОСОБА_1 банку України від неповернутої у строк суми згідно розрахунку наведеному в додатку № 2 та інфляція згідно розрахунку наведеному в додатку № 3. З метою досудового врегулювання спірних питань щодо сплати боргу за кредитом та відсотків за користування ним позивач неодноразово направляв відповідачу вимоги добровільно виконати узяті на себе зобов'язання щодо повернення боргу згідно укладених угод від 28.12.2005р. № 128-15-1953; від 31.10.2006р. № 128-15-1618; від 14.11.2208р. № 128-15-1915; від 27.05.2010р. № 128-15-859; від 16.03.2012р. № 128- 15-481; від 18.07.2012р. № 128-15-1317; від 26.03.2015р. № 128-15-415; від 10.12.2015р. № 128-15- 1844, але зобов'язання виконано не було.

Судом направлявся запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Черкаській області щодо повідомлення інформації про місце проживання відповідача ОСОБА_4 З відповіді вбачається, що особа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

На запит суду від 04.05.2016 року Відділ РАЦС Звенигородського УЮ направили копію актового запису про зміну імені № 8 від 25.06.2009 року на ОСОБА_4, відповідно якого відповідач ОСОБА_4 змінив прізвище на «Кравченко» та надалі іменується як ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно наданої інформації повістки в судові засідання надсилалися за вказаними вище адресами.

Ухвалою суду від 17.06.2016 року проведено заміну неналежної сторони ОСОБА_4 та притягнуто до участі у справі належного відповідача ОСОБА_3.

Представник позивача в судове засідання не з»явилася, направили на електронну адресу суду пояснення з додатками під Р.№. 4949 від 22.07.2016 року, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 юридичного університету імені ОСОБА_2 кошти в сумі 29 728,36 грн.. (кредит в сумі - 10083,35 грн., відсотки за користування кредитом - 2603,43 грн., пеню по кредиту та відсоткам - 9873,77 грн., інфляційні - 7167,81 грн.) та судовий збір з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Просить проводити розгляд справи у відсутність представника ОСОБА_1 юридичного університету ім. Я.Мудрого та не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з"явився.

Справа призначалась до розгляду неодноразово, відповідачеві ОСОБА_3 направлялися повістки, які повернулись до суду як не вручені поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Зазначене свідчить, що відповідач ОСОБА_3 не бажає отримувати судові повістки, з»являтися в судові засідання та не цікавиться розглядом справи. Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи строки розгляду справи, суд вважає, за можливе розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_3, оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦПК України- суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків є, зокрема, договори та інші правочини.

Суд, перевіривши та оцінивши надані суду докази, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно постанови Кабінету Міністрів України № 916 від 16 червня 2003 року «Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ № 1111 від 21.10.2009 року, № 947 від 07.09.2011 року, № 538 від 07.08.2013 року, № 955 від 25.12.2013 року) на підставі ст. 3 Закону України Про вищу освіту, ст. 11 Закону України "Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні", встановлено порядок та умови надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності громадянам України, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу. Молоді громадяни України можуть одержувати за рахунок коштів державного чи місцевих бюджетів пільгові довгострокові кредити для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання, незалежно від форм власності, що діють на території України. Зазначені кошти передбачаються у відповідних бюджетах окремим рядком. Порядок надання пільгових довгострокових кредитів для здобуття вищої освіти молодими громадянам та їх пільгового погашення визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно наказу Міністерства освіти і науки України № 508 від 31 липня 2003 року «Про затвердження форм направлення на здобуття вищої освіти за цільовим пільговим державним кредитом та угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2003 року за N 718/8039) - затверджено форму направлення на здобуття вищої освіти за цільовим пільговим державним кредитом та форму угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 юридичним університетом імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір № 74/Іф, та укладено угоду про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 15 від 06 грудня 2004 року для здобуття у начальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліст та напрямом підготовки (спеціальністю) правознавство, за денною формою навчання у розмірі 11000,00 гривень на 2004-2005 навчальний рік, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 844 від 27.05.2000р. «Про затвердження Порядку надання молодим громадянам пільгових довгострокових кредитів для здобуття освіти у вищих навчальних закладах за різними формами навчання незалежно від форм власності».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 2213-р ОСОБА_1 юридичну академію України імені ОСОБА_2 реорганізовано шляхом перетворення в ОСОБА_1 університет «Юридична академія України імені ОСОБА_2». Наказом Міністерства освіти і науки України від 04 грудня 2013 р. № 1697 ОСОБА_1 університет «Юридична академія України імені ОСОБА_2» перейменовано на ОСОБА_1 юридичний університет імені ОСОБА_2.

Відповідно до умов Угоди про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти № 15 від 06 грудня 2004 року та відповідно до порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачеві пільговий державний кредит для здобуття в НЮА України ім. Я.Мудрого вищої освіти за обраним освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» за напрямом підготовки (спеціальністю) «правознавство», денної форми навчання строком на 5 років, за якою відповідач отримав кредит у сумі 11000 грн. на термін навчання в період 2004-2005 навчальні роки (а.с.10-11).

Відповідач ОСОБА_3 згідно з Витягу із наказу №611-С від 05.12.2005р. відрахований з числа студентів академії за невиконання навчального плану з 30.11.2005 року (а.с.8).

Таким чином ОСОБА_3 навчався в ОСОБА_1 юридичній академії України ім. Я. Мудрого на умовах надання йому пільгового цільового державного кредиту в розмірі 11000 грн.

Згідно з п. 22 Постанови КМУ № 916, наказом МОН №508 від 31.07.03 р. та п. 3.3. та , 6.1. Угоди №15 від 03.11.03 р. Одержувач кредиту зобов'язаний повернути суму кредиту через вищий навчальний заклад на рахунки МОН протягом 15 років зі сплатою трьох відсотків (3%) річних за користування кредитом після закінчення навчання починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу, починаючи з третього місяця після нарахування.

Відповідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Як свідчить ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання на підставі ст.611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

У відповідності до п.п. 4.1, 4.2 Угоди Навчальний заклад має право розірвати дану угоду та відрахувати одержувача кредиту із навчального закладу за невиконання ним навчального плану. Стягнути в судовому порядку кредит та відсотки за користування ним з одержувача кредиту вразі ухилення від повернення кредиту.

На підставі п.7.2.Договору у разі ухилення від повернення кредиту одержувач кредиту сплачує Університету пеню у розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від неповернутої в строк суми.

З метою досудового врегулювання спору, Навчальним закладом (позивачем) здійснювалось повідомлення ОСОБА_3 про утворену заборгованість разом із штрафними санкціями та пенею, шляхом надсилання офіційних листів, розрахунків та вимоги по сплаті вказаної заборгованості - від 28.12.2005р. № 128-15-1953; від 31.10.2006р. № 128-15-1618; від 14.11.2208р. № 128-15-1915; від 27.05.2010р. № 128-15-859; від 16.03.2012р. № 128- 15-481; від 18.07.2012р. № 128-15-1317; від 26.03.2015р. № 128-15-415; від 10.12.2015р. № 128-15- 1844, але відповідачем були проігноровані. Така кореспонденція надсилалась рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення/не вручення (а.с.17-28)

В судовому засідання позивачем ОСОБА_1 юридичним університетом ім. Я.Мудрого було збільшено розмір позовних вимог, виходячи з того, що відповідно до п.3.3 Угоди №15 від 06.12.2004 р. починаючи з 01.03.2006р. відповідач зобовязаний сплачувати 1/15 частини загальної суми одержаного кредиту та відсотків за користування ним. Відповідач не виконує належним чином свої зобовязання. Протягом 2006-2007 років відповідачем в рахунок погашення кредиту було сплачено кошти в сумі 916,65 грн.. Заявлені раніше позовні вимоги позивачем розраховані станом на 01.04.2016 року, таким чином, заборгованість відповідача станом на 15.06.2016 р. за Угодою №15 від 06.12.2004 р. складає 29 728,36 грн., що утворена з кредиту в сумі - 10083,35 грн., відсотків за користування кредитом - 2603,43 грн., пені по кредиту та відсоткам - 9873,77 грн., інфляційних витрат - 7167,81 грн.)

В зв'язку з тим, що відповідачем ОСОБА_3 не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на навчання є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати.

Судовий збір в сумі 1378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача згідно платіжного доручення № 391 від 07 квітня 2016 року на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215,224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 юридичного університету імені ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 юридичного університету імені ОСОБА_2 кошти в сумі 29 728 (двадцять девять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 36 коп. (тіло кредиту в сумі - 10083,35 грн., відсотки за користування кредитом станом на 15.06.2016р. - 2603,43 грн.; пеня по кредиту та відсоткам станом на 15.06.2016р. - 9873,77 грн., інфляція станом на 15.06.2016р. - 7167,81 грн..)

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 юридичного університету імені ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1378,00грн.

Копію рішення суду у відповідності до вимог ст. 227 ЦПК України не пізніше пяти днів з дня проголошення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано скаргу до Черкаського апеляційного суду на протязі 10 діб з моменту проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_5