АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7795/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/446/К/16 Шестакова З.С.
Категорія 59 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар: Маслова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст..197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Ніжневартовськнефтегаз», Адміністрації Малоархангельського району Орловської області про стягнення грошової компенсації: матеріальної, моральної шкоди завданої каліцтвом до безстрокової інвалідності другої групи, пов'язаної з виконанням трудових обов'язків в Управлінні Мегіоенергонефть виробничої структури «Ніжневартовськнефтегаз», -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства "Ніжневартовськнефтегаз", Адміністрації Малоархангельського району Орловської області про стягнення грошової компенсації: матеріальної, моральної завданої каліцтвом до безстрокової інвалідності другої групи, пов'язаної з виконанням ним трудових обов'язків в Управлінні " Мегіоенергонефть виробничої структури " Ніжневартовськнефтегаз ".

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року вказана позовна заява, на підставі ч.3 п.4 ст. 121 ЦПК України, повернута позивачу у зв'язку з її непідсудністю суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, посилаючись на те, що судом порушено норми процесуального права, порушення яких призвело до постановлення незаконної ухвали. Так, судом не вірно застосовані положення Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах" від 22.01.1993 року та Угоди від 09.09.1994 року СНГ «Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої робітникам каліцтвом професійним захворюванням або іншим пошкодженням здоров'я, пов'язаним з виконання трудових обов'язків».

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що позовна заява ОСОБА_2 до ВАТ "Ніжневартовськнефтегаз", Адміністрації Малоархангельського району Орловської області про стягнення грошової компенсації: матеріальної, моральної завданої каліцтвом до безстрокової інвалідності другої групи, пов'язаної з виконанням ним трудових обов'язків в Управлінні " Мегіоенергонефть виробничої структури " Ніжневартовськнефтегаза підлягає розгляду відповідним судом Російської Федерації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої з огляду на наступне.

Згідно п.8 Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, завданої робітникам каліцтвом професійним захворюванням або іншим пошкодженням здоров`я, пов`язаним з виконання трудових обов'язків від 09 вересня 1994 року, справи про відшкодування шкоди, завданої робітникам каліцтвом професійним захворюванням або іншим пошкодженням здоров`я, пов`язаним з виконання трудових обов`язків розглядає суд, на території якого мали місце дії, які слугували підставою для вимоги про відшкодування шкоди, або суд Сторони, на якій мешкає особа, яка має право на відшкодування шкоди, за вибором постраждалого.

Статтею 20 розділу 2 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, яка ратифікована Україною 10 листопада 1994 року її учасниками є, в тому числі, Російська Федерація, передбачено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суди Сторони, що домовляється, на території якої знаходиться орган управління юридичної особи, його представництво або філія.

За змістом позову ОСОБА_2 до ВАТ "Ніжневартовськнефтегаз", Адміністрації Малоархангельського району Орловської області, позивач ставить питання про стягнення грошової компенсації: матеріальної та моральної шкоди завданої каліцтвом до безстрокової інвалідності другої групи, пов'язаної з виконанням ним трудових обов'язків в Управлінні " Мегіоенергонефть виробничої структури " Ніжневартовськнефтегаз ".

Проте з наведеного змісту позову вбачається, що відсутній такий предмет і підстави позову, як відшкодування шкоди, завданої трудовим каліцтвом, профзахворюванням, чи іншим ушкодженням здоров'я пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Враховуючи зазначене, в даному випадку суд не може застосувати альтернативну підсудність.

Крім того, згідно п.1,3 ст.42 Конвенції зобов'язання про відшкодування шкоди, крім тих, що випливають з договорів і інших правомірних дій, визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої мало місце дія або інша обставина, що послужила підставою для вимоги про відшкодування шкоди. По справам, зазначеним в п. 1 ст. 42 Конвенції компетентний суд Договірної Сторони, на території якої мало місце дія або інша обставина, що послужила підставою для вимоги про відшкодування шкоди.

Відповідно до 7 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

З наданого позивачем позову, вбачається, що дія, що стала підставою для позовних вимог до відповідачів ВАТ «Ніжневартовськнефтегаз», Адміністрації Малоархангельського району Орловської області про стягнення грошової компенсації: як матеріальної так і моральної шкоди, сталася на території Російської Федерації. Так, позивач просить суд стягнути з Адміністрації Малоархангельського району Орловської області на свою користь, у тому числі, грошову компенсацію у розмірі 2 500 000 рублів чи 250 000 Євро, за майно, яке розташовано на території РФ, поновлення громадянства РФ, з наданням позивачу права на постійне місце проживання в батьківський, який також розташований в РФ, с. Каменка, Малоархангельського району Орловської області де розгляд вказаних питань, як і питаннь належного повідомлення сторін про розгляд цивільних судових справ регулюється Цивільно-процесуальним кодексом Російської Федерації від 14.11.2002 року № 138-ФЗ.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі зазначеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються, як безпідставні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, а тому підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

І.Є. Ляховська