Справа №621/19/16-ц Провадження №2/621/277/16
У Х В А Л А

25 січня 2016 року Суддя Зміївського районного суду

Харківської області ОСОБА_1

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Садівничого Товариства « Связист» « Про відновлення порушеного права на

отримання послуги з електропостачання»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Садівничого

Товариства « Связист» про відновлення порушеного права на отримання послуги

з електропостачання.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.01.2016 року зазначену позовну заяву було залишено без руху та позивачам ОСОБА_2 і

ОСОБА_3 було запропоновано в строк 5 днів з отримання ухвали суду виправити недоліки заяви, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України.

20.01.2016 року на виконання ухвали суду від 13.01.2016 року позивачі

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 надали заяву від 20.01.2016 року, до якої додали:

- ксерокопію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб

підприємців від 03.12.2015 року;

- ксерокопію витягу зі Спадкового реєстру від 04.12.2015 року;

- чітку ксерокопію трудової книжки ОСОБА_3

та зазначили, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька, а саме, на

земельну ділянку № 141 у Садівничому Товаристві « Связист».

Також у вказаній заяві від 20.01.2016 року позивачі послались на неможливість

подання відомостей про їх членство у Садівничому Товаристві « Связист», копій

укладених з ними договорів на постачання електроенергії внаслідок не надання їх

садівничим товариством.

Однак, позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 так і не сплатили судовий збір, згідно Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року, який набрав чинності 01.09.2015 року, розмір якого з позовних заяв немайнового характеру, поданих фізичною особою становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01.01.2016 року у розмірі 1378 гр., та складає 551 гр. 20 коп., при цьому послались на п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17.10.2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого « якщо позивачем або заявником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, то наслідки передбачені ст. 121 ЦПК України застосовуються лише за умови відмови у задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

Таким чином, не дивлячись на пропозиції, викладені в ухвалі суду від 13.01.2016 року, позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 так і не сплатили судовий збір.

Позовна зава, що подається до суду, має відповідати вимогам, викладеним

у ст.ст. 119,120 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В п. 3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 17.10.2014

року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних

справах» зазначено, що ч.5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви

додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою,

то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі,

якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК), не буде

поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення

позивачеві (ст. 121ЦПК)

Відповідно до п. 10 пп.3 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду

України від 17.10.2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові

витрати у цивільних справах» у разі коли позов немайнового характеру подається

одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір

сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах,

установлених згідно із статтею 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI

"Про судовий збір" за подання позову немайнового характеру.

У разі якщо судовий збір підлягає сплаті в мінімальному розмірі, а один із кількох позивачів звільнений від сплати судового збору, інший позивач (позивачі) зобов'язаний сплатити суму судового збору в повному обсязі.

Позовна заява ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не відноситься до заяв, визначених

в ст. 3 Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України

щодо сплати судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року, за подання яких судовий

збір не справляється.

Згідно ст. 5 ч.1 п.9 Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих

актів України щодо сплати судового збору» № 484- УІІІ від 22.05.2015 року,

передбачено звільнення від сплати судового збору лише осіб, визнаних інвалідами

1 та 2 груп, законних представників дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

Статтею 82 ЦПК України врегульовані підстави, у тому числі, звільнення від сплати судових витрат, при цьому суд має врахувати майновий стан сторони.

В п. 29 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від

17.10.2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати

у цивільних справах» зазначено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору

є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи

(наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні

непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів,

довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна

навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав

(перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку

і розмірі.

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 так і не подали докази на підтвердження свого

скрутного майнового стану, що перешкоджає сплату ними судового збору

у встановленому законодавством порядку і розмірі, зокрема, відомостей про доходи

( ОСОБА_3Д.), склад сім'ї, наявність утриманців, документи про відсутність коштів на

банківських рахунках, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, обмежились посиланням:

1). позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - на вкрай скрутний матеріальний стан,

отримання випадкових заробітків;

2). позивачка ОСОБА_2 - на вкрай скрутний матеріальний стан, нестабільну

економічну ситуацію в державі, а також на те, що вона є інвалідом 3 групи, отримує

пенсію по інвалідності у розмірі 1174 гр. та приєднанням копії пенсійного посвідчення,

при цьому так і не надала довідку про встановлення їй групи інвалідності.

Відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду

у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, заява

вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається

неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 119, 121, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3

до Садівничого Товариства « Связист» « Про відновлення порушеного права на

отримання послуги з електропостачання» - вважати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення пятиденного строку

на апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Харківської області через

Зміївський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.