Провадження № 2/712/ 199 /16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобовязання особи не чинити перешкод в користуванні квартирою та виселення квартиронаймачів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зобовязання особи не чинити перешкод в користуванні квартирою та виселення квартиронаймачів.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову в якій просив до розгляду та прийняття рішення по суті заборонити ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та іншим стороннім особам користуватися загальними приміщенням кв. 40, які з вини відповідачів приведені до аварійного стану, та усунути перешкоди співвласнику кв. 40 ОСОБА_1 в користуванні ними та виконанні ним термінового капітального ремонту.

В судовому засіданні позивач надав додаткову позовну заяву, в якій також просив забезпечити позов, оскільки поставив питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди, шляхом накладення арешту на житло ОСОБА_2 до кінцевого вирішення справи по суті.

Сторони до суду не викликались, в порядку ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа в день її надходження без виклику відповідача та інших осіб, які беруть участь в справі.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Відповідно до постанови № 9 Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2016 року додаткова позовна заява ОСОБА_1 повернута позивачу.

В клопотанні про забезпечення позову позивачем не обґрунтовані доводи, які б дали суду підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також вказаний вид забезпечення позову, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 152 ЦПК України, тому суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивними вимогами. Крім того позовні вимоги позивача не відрізняються від забезпечення позову. Зобовязання ОСОБА_7, які полягають в забороні користуванням квартири, суд не може взяти до уваги, оскільки відповідно до ст.. 30 ЦПК України, остання не є стороною в цивільному процесі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: