ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1930/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Сирбул О.Ф.

за участю секретаря - Голоденко К.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням, -

встановив:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач їй належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. Позивач постійно проживала та була зареєстрована у вищевказаній квартирі. Так, після зміни місця проживання з відповідачем і усному порядку було погоджено, що незважаючи на зміну постійного місця проживання, позивач не буде обмежена відповідачем у праві періодично проживати у квартирі одна з житлових кімнат залишається у її користуванні. При цьому дана кімната буде постійно зачинена і в ній будуть знаходитись тільки особисті речі позивача. На сьогоднішній день в квартирі фактично проживає один відповідач зі своєю сім'єю. Вище зазначена домовленість з відповідачем щодо користування кімнатою певний час не порушувалась і вищевказаною кімнатою користувалась виключно позивач, періодично приїжджаючи до квартири на декілька днів на тиждень. Однак, в подальшому відповідач без відому позивача зняв замок з дверей і зробив кімнату № 3 кімнатою загального користування. Тобто, виникла ситуація при якій, позивач будучи співвласником квартири, обмежена у праві вільного користування житлом, так як на сьогоднішній день всі три кімнати в квартирі фактично зайняті сім'єю відповідача. Разом з тим, позивач вважає, що так як вона є співвласником квартири, то справедливо було б виділити для її особистого користування одну з кімнат. При цьому позивач згодна сплачувати кошти за комунальні послуги і запропонувала відповідачу розподілити особовий рахунок на квартиру, так як на сьогоднішній день власником особового рахунку є відповідач. Однак, відповідач відмовився визначати порядок користування квартирою і відмовився від розподілу особового рахунку на квартиру. Так, враховуючи те, що спірна квартира не може бути поділена між співвласниками у натурі, однак для усунення спорів та конфліктів між співвласниками вважає, що можна встановити порядок користування спільною власністю, позивач вважає за доцільне встановити порядок користування квартирою.

В останній редакції позовних вимог просила встановити порядок користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. Виділити в користування ОСОБА_2 кімнату, позначену на плані № 3, площею 10,9 кв. м. Виділити в користування ОСОБА_3 кімнату позначену на плані № 9, площею 14,7 кв. м. та кімнату на плані № 8, площею 10,3 кв.м. Місця загального користування - коридор площею 6,2 кв.м., кладову площею 0,8 кв.м., кухню площею 7,2 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., коридор площею 3,9 кв.м., ванну площею 2,0 кв.м., балкон (30%) площею 2,9 кв.м. залишити в спільному користуванні.

В судовому засіданні позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності від 04 березня 1994 року виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва, згідно з розпорядженням (наказом) № 4871 від 16.02.1994 р., зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 13.04.1994 р., за № 5115 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_2. Загальна площа квартири становить 59,8 кв.м. (а.с.10).

Відповідно до довідки № 2804 від 11.11.2015 р. виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» сервісного центру Дарницького району ОСОБА_2 проживала та була зареєстрованою за адресою квартира АДРЕСА_1 з 08.12.1992 р. по 18.12.2007 р. (а.с.14).

З довідки № 2875 від 16.11.2015 р. виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» сервісного центру Дарницького району вбачається, що ОСОБА_3 на даний час зареєстрований в спірній квартирі АДРЕСА_1 та є власником особового рахунку (а.с. 15).

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 21 грудня 2004 року уклали договір дарування 1/3 частини квартири яка належить ОСОБА_5. За яким безоплатно подарувала, а ОСОБА_3 прийняв дарунок 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 (а.с. 24).

Пунктом 8 даного договору передбачено, що право власності у ОСОБА_3 на 1/3 частину квартири за даним договором виникло з моменту прийняття ним частини квартири.

Таким чином відповідачу на праві приватної власності належить 2/3 частини спірної квартири.

Згідно плану за поверхами спірна квартира має загальну площу 59,9 кв.м. та складається з трьох кімнат житловою площею 35,9 кв.м., у тому числі: житлова кімната площею 10,9 кв.м., житлова кімната площею 10,3 кв.м. та житлова кімната площею 14,7 кв.м., двох коридорів площею 6,2 кв.м., та 3,9 кв.м., кладової площею 0,8 кв.м., кухні площею 7,2 кв.м., туалету площею 1,0 кв.м., коридору площею 3,9 кв.м., ванної площею 2,0 кв.м., балкону (30%) площею 2,9 кв.м. (а.с. 12,13).

В судовому засіданні відповідач пояснив, що проживає в спірній квартирі зі своєю сім'єю, та не чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою. Позивач виїхала з даної квартири на інше місце проживання, забравши з неї свої речі, включаючи меблі та кухонне приладдя.

Позивач пояснила, що враховуючи те, що оскільки спірна квартира не може бути поділена в натурі, для усунення спорів та конфліктів щодо користування квартирою між співвласниками, вважає, за доцільне встановити порядок користування запропонувавши варіант порядку користування квартирою відповідно до плану за поверхами.

Відповідач не заперечував проти визначення такого порядку користування квартирою.

За таких обставин, суд погоджується із запропонованим позивачем варіантом порядку користування квартири.

Згідно вимог ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власнику належить право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно вимог ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" №20 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) - квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Суд, вислухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір при подачі позову у розмірі 487,20 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 27, 60, 62, 88, 174, 212-215 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22 грудня 1995 року, ст.ст. 317, 319, 321, 358, 386 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловим приміщенням - задовольнити.

Встановити порядок користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Виділити в користування ОСОБА_2 кімнату, позначену на плані № 3, площею 10,9 кв.м.

Виділити в користування ОСОБА_3 кімнату позначену на плані № 9, площею 14,7 кв.м. та кімнату позначену на плані № 8, площею 10,3 кв.м.

Місця загального користування - коридор площею 6,2 кв.м., кладову площею 0,8 кв.м., кухню площею 7,2 кв.м., туалет площею 1,0 кв.м., коридор площею 3,9 кв.м., ванну площею 2,0 кв.м., балкон (30%) площею 2,9 кв.м. залишити в спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: