Справа № 346/5302/15-ц
Провадження № 2/346/146/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Томин О.А.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 24.09.2009 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що відповідач не поважає її як дружину, з приводу чого між ними виникають сварки та скандали, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вказує, що перебувати з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не бажає, жодних сімейних відносин як сімейна пара сторони не підтримують, шлюб носить формальний характер. Тому позивачка просить вказаний шлюб розірвати, неповнолітню дитину після розірвання шлюбу залишити проживати з нею та відновити позивачці дошлюбне прізвище.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Позивачка пояснила, що вони з відповідачем не примирилися в призначений судом строк і вважає, що таке примирення і в подальшому є неможливим. Вкінці грудня 2015 року сторони остаточно припинили будь-які шлюбно-сімейні відносини та з 01.01.2016 року проживають окремо. Тому позивачка наполягає на задоволенні її позовних вимог та присудженні з відповідача в її користь половини розміру судових витрат.

Відповідач в судове засідання 21.01.2016 року не зявився, про час і місце розгляду справи належно повідомлений, причин своєї неявки суду не повідомив та не звернувся із заявою про продовження розгляду справи у його відсутності. В судовому засіданні 08.12.2015 року відповідач проти позовних вимог в частині розірвання шлюбу заперечував та просив вжити заходів щодо примирення з позивачкою.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони одружилися 24.09.2009 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №472 (а.с.3).

Згідно з даними свідоцтва про народження сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Судом встановлено, що сторони вкінці 2015 року припинили будь-які шлюбно-сімейні відносини та з 01.01.2016 року проживають окремо, вони не примирилися в призначений судом строк, і позивачка на час ухвалення даного рішення категорично не бажає примирення з відповідачем та поновлення вказаних відносин. Тому суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, а тому подальше його збереження суперечитиме інтересам позивачки.

За таких обставин шлюб слід розірвати та відновити позивачці дошлюбне прізвище, оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.

Вищевказану малолітню дитину сторін після розірвання шлюбу слід залишити проживати з позивачкою.

Судом встановлено, що позивачкою понесено судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в розмірі 487,20 грн., що стверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Відповідно до правил ст.88 ЦПК України та, враховуючи висловлену позивачкою позицію, з відповідача слід присудити на її користь половину вказаного розміру судових витрат, тобто 243, 60 грн.

На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст.213-215, 218, 294, 88 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Миронюк (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 24.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис №472 , розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище Чупрей.

Неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу залишити проживати з його матірю - ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні,- протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2016 року.

Суддя Калинюк О. П.