Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3184/15-ц
Провадження № 2/553/78/2016
У Х В А Л А

Іменем України

06.01.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Новака Ю.Д.,

при секретарі - Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про передачу за територіальною підсудністю цивільної справи за позовом представника за довіреністю ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та повернення вкладів,-

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні 29.12.2015 року представником відповідача ОСОБА_1 подано до суду клопотання про передачу цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та повернення вкладів за територіальною підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, у звязку із тим, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем не підпадають під дію Закону України « Про захист прав споживачів» та повинні розглядатися відповідно до ст. 109 ЦПК України.

Представник позивача заперечував щодо задоволення даного клопотання посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість.

Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлене клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 21.09.2015 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Полтави від 17 серпня 2015 року було відхилено. Ухвалою було встановлено, що правовідносини, які склались між сторонами у справі, підпадають під регулювання Закону України « Про захист прав споживачів», а тому позивач має право вибору альтернативної підсудності подачі позову до суду за місцем свого проживання.

За загальним правилом, закріпленим у ст. 109 ЦПК України, позови подаються до суду за місцезнаходженням відповідача-юридичної особи або за зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача-фізичної особи.

Згідно з преамбулою ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-ІІІ у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні.

У ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначено, що фінансовими послугами вважаються, зокрема: залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та ін.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» № 1023-ХІІ належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

До того ж, відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України, договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Виходячи з вищенаведеного, вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки.

Таким чином, сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у ЗУ «Про захист прав споживачів» № 1023-XII та ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» № 2664-ІІІ терміни споживчий кредит, фінансова установа, фінансова послуга дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають з договорів банківського вкладу підпадають під дію Закону № 1023-XII, оскільки фізичні особи, які виступають вкладниками за договорами банківського вкладу є споживачами згаданого виду фінансових послуг.

Визначення підсудності цивільних справ за позовами фізичних осіб-споживачів фінансових послуг до фінансових установ здійснюється з урахуванням можливості вибору підсудності, що закріплена у ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Таким чином, оскільки судом не було допущено порушень правил підсудності що встановлено у відповідній ухвалі Апеляційного суду Полтавської області, зазначена справа підсудна Ленінському районному суду м. Полтави.

Керуючись ст.ст. 110, 208, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 про передачу цивільної справи за територіальною підсудністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі 5 днів з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5