АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3599/15-ц Номер провадження 22-ц/786/367/16Головуючий у 1-й інстанції Юхно С.П. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

За участі секретаря Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом. Посилався на те, що протягом лютого та березня 2015 року служба внутрішньої безпеки Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" незаконно збирала інформацію про його особисте життя, особисті телефонні розмови. Керівництво товариства безпідставно відмовило йому в ознайомленні із зібраними персональними даними. Вважає, що такі дії порушують вимоги Закону України «Про захист персональних даних».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 19 листопада 2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, ПрАТ «МТС Україна».

До початку розгляду справи позивач змінив підстави позову та остаточно просив суд визнати незаконними дії ПАТ «Полтаваобленерго», які полягають у неправомірному зборі та обробці персональних даних ОСОБА_2, зобовязати відповідача надати йому інформацію про його персональні дані, неправомірно зібрані шляхом отримання інформації від ПрАТ «МТС Україна» та в результаті допитів працівників юридичної служби підприємства.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити дії.

Не погодившись з рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилався на те, що місцевим судом надано неналежну оцінку тій обставині, що відповідач ПАТ «Полтаваобленерго» незаконно збирав інформацію про нього, шляхом здійснення запиту до ПрАТ «МТС Україна». Запитувану інформацію відповідачем було отримано у електронному вигляді, а саме: було отримано дані про усі перемовини у міжнародному роумінгу, що здійснювались протягом 2014 року та у січні 2015 року з телефону, який перебував у володінні ОСОБА_2 із зазначенням місця вчинення дзвінка та адресата з яким відбувались перемовини. Таку зібрану відповідачем інформацію вважає конфіденційною у відповідності до норм Закону України «Про захист персональних даних», так як вважає, що за ними особа може бути конкретно ідентифікована, встановлено її місце перебування та встановлені немайнові відносини цієї особи з іншими особами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до норм ч.ч.1,2 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Полтаваобленерго», працюючи директором з правової роботи. Звільнений 29 жовтня 2015 р. за ініціативою адміністрації.

У наказі ПАТ «Полтаваобленерго» від 03.02.2015 року за № 63 «Про проведення службового розслідування», зазначено, що 03.02.2015 року від головного бухгалтера ОСОБА_3 надійшла службова записка про отримання директором з правової роботи ОСОБА_2 послуг міжнародного роумінгу в той час, як згідно з табелем обліку робочого часу робочі дні ним відпрацьовані повністю. З метою перевірки дотримання ним положень наказу від 06.05.2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного зв`язку» та з`ясування обставин користування ним послугою міжнародного роумінгу під час офіційного перебування на робочому місці, наказано директору з захисту активів ОСОБА_4 організувати та забезпечити повне й об`єктивне проведення службового розслідування з вказаного питання (т. 1, а.с. 46).

09 червня 2000 року ВАТ «Полтаваобленерго» та Спільне підприємство «Український мобільний зв'язок» уклали договір про надання послуг мобільного звязку № 5.17047/254825 (т.1, а.с. 118-119).

07 листопада 2003 року ВАТ «Полтаваобленерго», правонаступником є ПАТ «Полтаваобленерго», та Спільне підприємство «Український мобільний зв'язок», правонаступником якого є ПрАТ «МТС Україна», уклали корпоративну угоду про надання послуг стільникового радіотелефонного звязку № 5.17047/2501 (т. 1, а.с. 120-124).

За умовами вказаного договору та угоди Товариство мало право отримувати в оператора мобільного звязку інформацію про послуги, зони покриття території України мережею радіотелефонного звязку, рахунки та залишки завдатку (авансу). Загальні умови надання послуг згідно зазначених договорів та угоди визначаються Правилами користування мережами стільникового звязку UMS, які є їх невідємною частиною (т. 1, а.с. 125-130).

Як вбачається з листів ПАТ «Полтаваобленерго» про зміну тарифу для мобільного номера + 36 від 19 грудня 2005 року № 04-66/9100, від 15 червня 2006 року № 04-65/4075, від 12 листопада 2007 року № 04-65/8453, від 10 лютого 2009 року № 04-66/1219, та листами про заміну SIM-картки та розблокування даного номера від 19 листопада 2009 року № 04-66/10372, від 12 травня 2011 року, довідковою інформацією про використання послуг, мобільний номер + 36 є власністю товариства та був закріплений за позивачем для використання у виробничих цілях. За обслуговування даного номера товариство здійснювало щомісячно оплату послуг стільникового звязку та переведення даного номера з одного тарифу на інший тариф (т. 1, а.с. 133-138).

Згідно наказів правління ПАТ «Полтаваобленерго» від 01 листопада 2005 року № 402 «Про витрати на послуги мобільного звязку», від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звязку» та від 31 січня 2015 року № 59 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звязку» затверджено перелік працівників підприємства, що забезпечуються номерами корпоративної мережі мобільного звязку, послуги звязку по яких оплачуються підприємством у повному обсязі або відповідно до встановлених лімітів на виробничі розмови. У переліках працівників, що є додатками до вказаних наказів правління, вказаний позивач ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 147, 153).

На виконання наказу правління ПАТ «Полтаваобленерго» від 03 лютого 2015 року № 63 директор з захисту активів ПАТ «Полтаваобленерго» 06 лютого 2015 року та 26 лютого 2015 року надіслав на адресу оператора мобільного звязку ПрАТ «МТС Україна» запит про надання детальної інформації про здійсненні дзвінки з мобільного номера +36, в якій вказати країни та терміни перебування в міжнародному роумінгу за період з 01 січня 2014 року по 31 січня 2015 року. Оператор мобільного звязку ПрАТ «МТС Україна» на вказані запити надав відповіді, в яких вказано країни та тривалість дзвінка (т. 2, а.с. 16-23).

У матеріалах справи також наявні пояснювальні записки від працівників ПАТ «Полтаваобленерго», зі змісту яких вбачається, що службою економічної безпеки підприємства з`ясовувались відомості саме щодо користування ОСОБА_2 послугами роумінгового зв`язку у робочі дні та наявність чи відсутність особи на робочому місці у ці дні, повідомлення жодних особистих даних щодо особи ОСОБА_2 чи членів його родини від працівників ПАТ «Полтаваобленерго» не вимагалось (т. 1, а.с. 163-188).

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних» цей ОСОБА_5 регулює правові відносини, повязані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у звязку з обробкою персональних даних. ОСОБА_5 поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.

У статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що персональні дані це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Обробкою персональних даних є будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем.

Відповідно до норми ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб'єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно ст.11 «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

З викладеного вбачається, що запитувана ПАТ «Полтаваобленерго» у ПрАТ «МТС Україна» інформація про надані послуги по номеру мобільного звязку + 36 не підпадає під поняття персональних даних особи і не може бути віднесена до конфіденційної інформації про особу. Долучені до матеріалів справи і досліджені судом докази свідчать про те, що збирання вказаної інформації проводилось виключно задля перевірки дотримання директором з правової роботи ОСОБА_2 положень наказу від 06 травня 2010 року № 142 «Про встановлення лімітів на користування послугами мобільного звязку».

Позивачем в свою чергу не надано жодного належного та допустимого доказу у розумінні норм ст.ст. 57-59 ЦПК України на підтвердження того, що метою збору відповідачем інформації про нього був збір його персональних даних і що така інформація є конфіденційною інформацією про особу у розумінні норм Закону України «Про інформацію». Саме тому колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до обгрунтовного висновку, що відповідач ПАТ «Полтаваобленерго» не порушив положення Законів України «Про захист персональних даних» та «Про інформацію».

Крім того, як вірно зазначив районний суд, із змісту запитів ПАТ «Полтаваобленерго» від 14 липня 2015 року на адресу 2-ї міської лікарні м. Полтави та від 30 липня 2015 року на адресу Полтавської обласної клінічної лікарні з метою уточнення даних, повязаних з тимчасовою непрацездатністю та обліку робочого часу, вбачається, що товариство просило медичні установи повідомити чи перебував позивач на лікуванні в цих медичних установах, що також підтверджує ту обставину, що інформація відносно ОСОБА_2 запитувалась у звязку з необхідністю заповнення табелю робочого часу, тобто у звязку з виконанням обовязків у сфері трудових відносин. Відповідно не запитувались дані про національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров'я особи, а також не запитувалась адреса, дата і місце народження, що підпадає під визначення «конфіденційна інформація про особу» у розумінні Закону України «Про інформацію».

Твердження апелянта про те, що роумінгові дзвінки визнані ПАТ «Полтаваобленерго» не як робочі, тому що за них окремо вираховувались із зарплатні грошові кошти, колегія суддів сприймає критично, адже метою витребування у мобільного оператора інформації про перебування позивача у роумінгу було не проведення розрахунку витрачених коштів і тим більш не визначення місця відпочинку особи чи її особисте спілкування з будь-якою особою, а визначення місця перебування ОСОБА_2 у робочий час на місці роботи чи відповідно, поза його межами.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на зміст ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав належних доказів, які б підтверджували, що мобільний номер + 36 є особистою власністю ОСОБА_2, чому суд першої інстанції надав належну оцінку. Також позивач не спростував наданих відповідачем та представником третьої особи доказів, які підтверджують, що вищезазначений мобільний номер був закріплений за ним саме ПАТ «Полтаваобленерго» для використання у виробничих цілях.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_6

З оригіналом згідно: ОСОБА_1