Справа № 2 - 5637/11
Провадження № 2/522/1158/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради до управління Держкомзему у місті Одесі, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2011 року перший заступник прокурора м. Одеси, правонаступником якої є Одеська місцева прокуратура № 3, звернувся до суду з позовом до управління Держкомзему у місті Одесі, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору : ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, а саме земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, - зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Одеською регіональною філією державного підприємства «Центр державного кадастру» за № 88, кадастровий номер земельної ділянки : НОМЕР_3, виданого 08.04.2009 року управлінням Держкомзему у місті Одеса на ім'я ОСОБА_2, та про витребування цієї земельної ділянки з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Одеської міської ради.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 року у справі № 2-1491-1/07 було визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд, та на підставі цього рішення 10.11.2008 року управлінням Держкомзему у місті Одеса було видано ОСОБА_3 державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, а саме на земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою : АДРЕСА_2.

Також позивач зазначає, що в подальшому ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03.04.2008 року вищевказане рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 року у справі № 2-1491-1/07 було скасовано, а зазначена справа направлена за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, але 13.11.2008 р. ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р. № 18464, продав спірну земельну ділянку ОСОБА_2, яка згодом отримала оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 08.04.2009 р.

Крім того, позивач наголошує, що Одеська міська рада як розпорядник земель комунальної власності, не приймала жодного рішення щодо передачі будь-кому земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 12.06.2012 року провадження у даній справі було зупинено до вирішення іншої цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_3, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_5 та ОСОБА_27 до закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця", Одеської міської ради, Державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" в особі його Одеської регіональної філії про усунення перешкод у користуванні нежитловими будівлями, визнання права власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити певні дії (а.с.108-109).

Ухвалою суду від 21.06.2013 року провадження у даній справі було відновлено (а.с.116).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16.07.2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2011 р. про відкриття провадження у даній справі (а.с.179).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.05.2015 року відмовлено у відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21.02.2011 р. про відкриття провадження у даній справі (а.с.211-212).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до прокуратури м. Одеси, третя особа - ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою - залишено без руху (а.с.219), а відповідно ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2015 року вказану зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 повернуто (а.с.233-236).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.10.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 09.06.2015 р. повернуто апелянту (а.с.249).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.12.2015 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до прокуратури м. Одеси, третя особа ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні та розпорядження земельною ділянкою - залишено без руху (а.с.264),

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до прокуратури м. Одеси, третя особа ОСОБА_3, про усунення перешкод у користуванні та розпорядження земельною ділянкою - повернуто.

Представник позивача - ОСОБА_29 просила розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Представник Одеської міської ради - Артемчук П.А. просив розглянути справу без участі представника Одеської міської ради та задовольнити позов, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи.

Направлена судом судова повістка відповідачу ОСОБА_2, за останню відомою судові адресою її місця проживання, була повернута судові з поміткою пошти про те, що вона більше не проживає за такою адресою.

Направлена судом судова повістка відповідачу управлінню Держкомзему у місті Одеса в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що відповідач не з'являється на пошту для одержання судової по повістки за залишеним для нього повідомленням пошти.

Направлена судом судова повістка третій особі ОСОБА_3, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, в черговий раз була повернута судові з поміткою пошти про те, що він не з'являється на пошту для одержання судової повістки за залишеним для нього повідомленням пошти.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 року у справі № 2-1491-1/07 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_3, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_5 та ОСОБА_27 до ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця", Одеської міської ради, ДП „Центр ДЗК" в особі Одеської Регіональної філії Центру ДЗК про усунення перешкод у користуванні нежитловими будівлями, визнання права власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити певні дії, за ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд,а також було зобов'язано Одеську регіональну філію державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» зареєструвати та видати на ім'я ОСОБА_3 державний акт на вказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд (а.с.5-16).

На підставі цього рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 р. у справі № 2-1491-1/07 ОСОБА_3 отримав в управлінні Держкомзему в місті Одеса державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 10.11.2008 р., а саме на земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою : АДРЕСА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Одеською регіональною філією державного підприємства „Центр державного земельного кадастру" за № 46, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3 (а.с.4).

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 03.04.2008 року вищевказане рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 року у справі № 2-1491-1/07 було скасовано, а зазначена справа направлена за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси (а.с.17-18).

Проте, не зважаючи на те, що згадане рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.12.2007 року у справі № 2-1491-1/07 було скасоване ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03.04.2008 р., 13.11.2008 року ОСОБА_3 відчужив спірну земельну ділянку на користь відповідача ОСОБА_2 на підставі укладеного між ними договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. за р. № 18464 (а.с. 19-20).

Крім того, на підставі вказаного договору купівлі-продажу від 13.11.2008 р. за р. № 18464, ОСОБА_2 отримала в управлінні Держкомзему у місті Одеса державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 08.04.2009 р, а саме земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, - зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Одеською регіональною філією державного підприємства «Центр державного кадастру» за № 88, кадастровий номер земельної ділянки : НОМЕР_3 (а.с.21).

Також судом установлено, що в подальшому ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2010 р. у справі № 2-1696/2010 р. позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_3, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_5 та ОСОБА_27 до ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця", Одеської міської ради, ДП „Центр ДЗК" в особі Одеської Регіональної філії Центру ДЗК про усунення перешкод у користуванні нежитловими будівлями, визнання права власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити певні дії - було залишено без розгляду (а.с.53-55).

Але ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.04.2012 р. вказана ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 08.06.2010 р. у справі № 2-1696/2010 р. була скасована, а зазначена справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті (а.с.104-106).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2013 р. у справі № 1522/10614/12 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_3, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_5 та ОСОБА_27 до ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця", Одеської міської ради, ДП „Центр ДЗК" в особі Одеської Регіональної філії Центру ДЗК про усунення перешкод у користуванні нежитловими будівлями, визнання права власності на земельні ділянки та зобов'язання вчинити певні дії - позовну заяву позивачів залишено без розгляду (а.с.112-114).

Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги, що право власності відповідача ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку є похідним від права власності на цю земельну ділянку ОСОБА_3, який у встановленому законом порядку не набув таке право на цю земельну ділянку.

Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого п правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 та п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Якщо майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК України звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача.

Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що спірна земельна ділянка відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 80 ЗК України є власністю територіальної громади м. Одеси, на території якої вона знаходиться, від імені якої повноваження власника реалізуються Одеською міською громадою.

Відповідно до ст. 12 ЗУ України, п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Одеської міської ради та вирішуються виключно на її пленарних засіданнях, в тому числі питання щодо розпорядження землями територіальної громади і передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам.

Крім того, Одеська міська рада здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності.

Аналогічні положення містяться в ст. 373 ЦК України та в ст. 116 ЗК України, якими визначено, що громадяни набувають право власності земельними ділянками із земель комунальної власності виключно на підставі відповідних рішень органів місцевого самоврядування.

Проте Одеська міська рада не приймала будь-які рішення щодо передачі або продажу ОСОБА_2 та/або будь-якій іншій фізичний чи юридичній особі спірної земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ст.ст. 126, 128 ЗК України державний акт на право власності на земельну ділянку, яка раніше знаходилась у комунальній власності, видається виключно особі, що набула її у відповідної міської ради або на підставі договору купівлі-продажу, або в межах процесу приватизації.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок виданні правового акту органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту.

Отже, оскільки підставою виникнення права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку є нікчемний правочин купівлі-продажу від 13.11.2008 р. за р. № 18464 і відсутні інші підстави виникнення права власності, тому отриманий нею на підставі цього правочину державний акт про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 08.04.2009 р. підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідачів ОСОБА_2 та управління Держкомзему у місті Одеса в рівних частинах судовий збір в сумі 1700,00 грн. на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов першого заступника прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Одеської міської ради задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, а саме земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, - виданий 08 квітня 2009 року управлінням Держкомзему у місті Одесі на ім'я ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1, остання відома адреса зареєстрованого місця проживання : 65000, АДРЕСА_1) та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі Одеською регіональною філією державного підприємства «Центр державного кадастру» за № 88, кадастровий номер земельної ділянки : НОМЕР_3.

Витребувати земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки : НОМЕР_3, з незаконного володіння ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1, остання відома адреса зареєстрованого місця проживання : 65000, АДРЕСА_1) на користь Одеської міської ради (65004, м. Одеса, площа Думська, 1).

Це судове рішення є підставою для внесення Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції запису про скасування реєстрації права власності ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1, остання відома адреса зареєстрованого місця проживання : 65000, АДРЕСА_1) на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН : НОМЕР_1, остання відома адреса зареєстрованого місця проживання : 65000, АДРЕСА_1) та управління Держкомзему у місті Одеса (65078, м. Одеса, вул. Космонавтів, 36, ) в рівних частинах судовий збір в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. на користь держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко