Провадження № 2/225/186/2016
Головуючий у справі ОСОБА_1
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2016 року м.Дзержинськ

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дзержинської міської ради Донецької області про визнання членом сімї наймача, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з травня 1990 року вона проживала однією сімєю з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1. Вони були повязані спільним побутом, вели сумісне господарство, мали взаємні права та обовязки. У ОСОБА_3 не було ні чоловіка, ні дітей, тому остання вважала її своєю донькою, а вона її своєю матірю. В вересні 1996 року за згодою ОСОБА_3 вона зареєструвалася в квартирі за вказаною вище адресою.

11 квітня 2004 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті вона дізналася, що спірна квартира є власністю Дзержинської міської ради Донецької області, а ОСОБА_3 є відповідальним наймачем зазначеного помешкання. Право на проживання в цій квартирі ОСОБА_3 отримала на підставі ордеру на житлове приміщення.

На теперішній час вона продовжує проживати в вищевказаній квартирі, самостійно несе всі витрати по утриманню та догляду за квартирою, тощо. Вважає, що як особа, яка постійно проживала разом з наймачем і вела з нею спільне господарство, має право на проживання в спірній квартирі.

Просить суд визнати її членом сімї наймача житлового приміщення.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача виконкому Дзержинської міської ради Донецької області в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, вирішення справи залишила на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача по справі. Суду підтвердила, що позивач по справі разом зі своїм сином з 1990 року проживає в квартирі за адресою Донецька область м. Дзержинськ, пров. Новий, 7/5. В цій квартирі вони проживали разом з ОСОБА_3, яка була відповідальним наймачем житлового приміщення. За згодою ОСОБА_3, позивач по справі разом з сином були прописані в її квартирі. В родинних відносинах вони між собою не перебували, але мали теплі, дружні стосунки та вважали один одного рідними. ОСОБА_3 ніколи не заперечувала проти сумісного проживання її з ОСОБА_2 та дитиною. В 2004 році ОСОБА_3 померла. Саме ОСОБА_2 поховала її. Після смерті ОСОБА_3, позивач по справі залишилася проживати в зазначеній квартирі, самостійно несе витрати по її утриманню.

Свідок ОСОБА_5 суду надала такі ж саме свідчення, що й свідок ОСОБА_4

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України та іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі з лютого 1990 року значиться зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8). Дана квартира є власністю Дзержинської міської ради Донецької області.

Відповідно до особового рахунку № 2119573 (а.с. 9) відповідальним наймачем зазначеного помешкання є ОСОБА_3.

Судом встановлено, що повністю узгоджується з поясненнями свідків, позивач по справі разом з ОСОБА_3 проживали однією сімєю з травня 1990 року, тобто були повязані спільним побутом, вели сумісне господарство, мали взаємні права та обовязки, тощо. В цей період позивач по справі за згодою ОСОБА_3 була зареєстрована в квартирі за адресою АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_3, яка настала 11.04.2004 року (а.с. 7), позивач по справі продовжує проживати в спірній квартирі, самостійно несе всі витрати по сплаті комунальних послуг та підтриманню квартири в належному технічному та санітарному стані.

Факт того, що позивач по справі разом з ОСОБА_3 у період часу з 1990 року та по день її смерті, яка настала 11.04.2004 року постійно проживали в квартирі за адресою АДРЕСА_1, вели спільне господарство, тощо, також підтверджено актом вуличного комітету від 03.12.2015 року (а.с. 10).

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно з частинами першою, другою ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України у п. 9 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" (із наступними змінами), при розгляді спорів про право користування житловим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в цьому житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство; тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Як з'ясовано судом позивач була вселена до квартири за згодою наймача ОСОБА_3 тобто був дотриманий встановлений порядок вселення, вона зареєстрована за вказаною адресою з 1990 року і по сей день там проживає, разом з наймачем вела спільне господарство, одна одній допомогали по господарству, угоди щодо певного порядку користування жилим приміщенням між нимми не укладалося.

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд вважає, що позивача по справі необхідно визнати членом сімї наймача спірної квартири, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 61, 64, 65 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 членом сімї наймача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 11.04.2004 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: