Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді: Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивує тим, що 13.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, був укладений кредитний договір №1, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 170000 доларів США, зі сплатою 12,8% річних, строком до 13.06.2022 року.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, AT «УкрСиббанк» передав (відступив) AT «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за вищевказаним кредитним договором.

Вказує, що відповідач, в порушення умов кредитного договору, не виконав належним чином взяті на себе зобовязання з повернення кредиту та зі слати відсотків за користування ним, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 1463636,12 грн.

В ході судового розгляду справи представник позивача збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.06.2014 року становить 2383135,36 грн. з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 147045,15 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ (станом на 16.06.2014 року) складає 1724667,60 грн., та сума заборгованості за відсотками 56140,84 доларів США, що еквівалентно 658466,76 грн. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав в повному обсязі та, з підстав наведених в ньому, просив його задовольнити. Заперечення представника відповідача вважає безпідставними.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечила, вважаючи такий безпідставним. При цьому пояснила, що подані позивачем документи не свідчать права його вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором. Крім цього вважає невірною суму нарахованих відсотків. У звязку з цим, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст.ст.10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (в подальшому змінено назву на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 170000 доларів США, із сплатою 12,8 % річних за користування кредитними коштами, терміном до 13.06.2018 року.

Додатковими угодами №1 та №2 до кредитного договору № від 13.06.2007 року щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації від 30.01.2009 року, сторонами було змінено кінцевий термін повернення кредиту, а саме не пізніше 13.06.2022 року. Також сторони домовились, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись, як номер договору зазначений при його укладенні №0, так і реєстраційний номер договору в системі обліку, а саме №1. При цьому при здійсненні погашення заборгованості за кредитом сторонами використовується реєстраційний номер договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав у Банку грошові кошти згідно вищевказаного договору про надання споживчого кредиту, однак взяті на себе обовязки по їх поверненню та сплати відсотків належним чином не виконує, у звязку з чим, згідно представленого позивачем розрахунку, його заборгованість за кредитним договором, станом на 16.06.2014 року, становить 2383135,36 грн. з яких: сума заборгованості за тілом кредиту 147045,15 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ (станом на 16.06.2014 року) складає 1724667,60 грн., та сума заборгованості за відсотками 56140,84 доларів США, що еквівалентно 658466,76 грн.

Також встановлено, що 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту, ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується випискою з Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, витягом з додатку №1 до договору купівлі-продажу прав за кредитами між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельтабанк» від 08.12.2011 року, переліком прав вимоги за кредитами, актом приймання передачі від 19.12.2011 року, актом прийому передачі Документації від 18.01.2012 року, .

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №1 (№0) від 13.06.2007 року.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобовязання по поверненню кредиту та відсотків за договором про надання споживчого кредиту належним чином не виконав, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути таку, в розмірі 2383135,36 грн., на користь позивача.

Заперечення представника позивача проти позову є безпідставними, оскільки ним не надано суду жодного належного та допустимого доказу щодо спростування наявності у відповідача перед позивачем вказаної заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

За таких обставин суд вважає позов обгрунтовним і таким, що підлягає до задоволення.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачем понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі, які складають 3654, грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 514, 516, 526, 530, 536, 610, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 11, 14, 59, 60, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №1 від 13.06.2007 року у розмірі 2383135 (два мільйони триста вісімдесят три тисячі сто тридцять пять) гривень 36 коп., а також 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4