АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Литвинюк І.М., Лисака І.Н.

секретар: Шерівська Ю.А.

з участю сторін:представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до ОСОБА_4 про стягнення інфляційного відшкодування, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, інтереси якого представляє ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року Кредитна спілка «Буковинський Альянс» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення інфляційного відшкодування.

Свої вимоги мотивувала тим, що згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.02.2010 року позовні вимоги Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 35760,82 грн. було задоволено.

На підставі вказаного судового рішення про стягнення заборгованості у ОСОБА_4 виникло зобовязання про сплату коштів. Заборгованість за рішенням суду не погашена, тому і правовідносини за зобовязаннями не припинилися.

Відповідачем ОСОБА_4 було порушено зобовязання як при невиконані умов договору так при невиконанні рішення суду, тому настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/181/2016 р. Головуючий у І інстанції:Слободян Г.М.

Категорія: 19/27 Суддя-доповідач: ОСОБА_7

Частиною 2 статті 625 ЦК України зазначено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішення суду звернуто до виконання, однак фактичного виконано вказаного рішення не було, внаслідок чого, зобовязання не є припиненими, а отже, у звязку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору в останнього утворилася заборгованість в сумі 25144,49 гривень по кредиту, що станом на 31.08.2015 року складається із інфляційного відшкодування згідно індексу інфляції (на підставі ст.625 ч.2 ЦК України) в розмірі 25144,49 гривень.

Просила заявлені позовні вимоги про стягнення інфляційного відшкодування на загальну суму 25144,49 гривень задовольнити повністю, а також стягнути сплачений ними судовий збір на суму 251,44 гривні.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року позовні вимоги Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до ОСОБА_4 про стягнення інфляційного відшкодування задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4, на користь Кредитної спілки «Буковинський Альянс» заборгованість у вигляді інфляційного відшкодування відповідно до вимог ст. 625 ЦК України (за індексом інфляції), станом на 31.08.2015 року, в загальному розмірі 25144,49 грн.Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_4подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не зясовано обставин справи та доказів, що їх підтверджують, оскільки у позивача взагалі відсутнє право на звернення до суду із вказаним позовом, у звязку із припиненням поруки. Суд першої інстанції вірно встановив, що договір поруки припинив свою дію 30 травня 2008 року, однак не врахував, що Кредитор не звернувся до поручителя з вимогою протягом шести місяців з дня припинення поруки, тобто між сторонами відсутні будь-які відносини, а відповідно і будь-які зобов'язання.

Позивач пропустив строк звернення до суду, однак, суд першої інстанції визнав безпідставними доводи представника відповідача про те, що кредитна спілка пропустила строк звернення до суду (позовна давність), оскільки відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями, строк виконання яких не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коди у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Договір поруки припинив свою дію 30 травня 2008 року (що встановлено у судовому засіданні та не заперечувалося сторонами), строк позовної давності, сплив 30 травня 2011 року.

Крім того, суд першої інстанції застосував правову позицію Верховного суду України у справі № 6-100цс14, оскільки предметом розгляду даної справи є стягнення пені, тоді як предметом даної справи є стягнення інфляційного відшкодування.

Окрім наведеного, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки стягнув з відповідача 3 % річних, які не було заявлено у позовних вимогах.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року, та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог КС «Буковинський Альянс» відмовити повністю.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно зясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено правомірність заявлених позовних вимог про стягнення інфляційних витрат та відсотків в порядку ч.2 ст.625 ЦК України, в і здійснюючи розрахунок індексу інфляції визначив загальну суму стягнення 25 471,38 гривень.

Однак, з висновком суду щодо розміру стягнення заборгованості у вигляді інфляційного відшкодування колегія суддів не погоджується, вважає їх не правильними, оскільки вони не ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному дослідженні наявних у справі доказів.

Судом першої інстанції вірно встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що 31.05.2007 року громадянин ОСОБА_5 отримав відповідно до укладеного строкового кредитного договору №198-л, кредитні кошти за засадах зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, поручителями виконання зобовязання виступили громадянин ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_4. У звязку з порушенням відповідачем ОСОБА_5 взятих на себе кредитних зобовязань, утворилася заборгованість, у звязку з чим позивачем було подано позов до суду та рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.02.2010 року позовні вимоги Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 35760,82 грн. було задоволено. Вказане рішення звернуто до виконання, однак відповідач ОСОБА_4, взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, заборгованість за кредитним договором №198-л від 31.05.2007 року не погасив та станом на 31.08.2015 року борг складається із інфляційного відшкодування згідно індексу інфляції (на підставі ст.625 ч.2 ЦК України) в розмірі 25144,49 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Позивач КС «Буковинський Альянс» неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_4 з претензією-вимогою сплатити заборгованість по кредитному договору №198-л від 31.05.2007 p., але жодних дій з приводу погашення заборгованості вчинено не було.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначеними родовими ознаками, він зобовязаний оплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті до дня їх фактичного повернення позикодавцю, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання такого грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню, однак не правильно здійснив розрахунок заборгованості, та вийшов за межі позовних вимог щодо стягнення 3% річних, враховуючи наступне.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.02.2010 року позовні вимоги Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами було задоволено (а.с.6-7).

Як вбачається з резолютивної частини вказаного рішення з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4 солідарно стягнуто на користь кредитної спілки «Буковинський Альянс» заборгованість з кредитним договором №198-л від 31 травня 2007 року в сумі 31062,67 гривень, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 668,23 гривень,витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді на суму 120 гривень, витрат на оголошення в газетах про виклик відповідачів до суду в сумі 780 гривень.

Своїм рішенням від 03.12.2015 року суд першої інстанції безпідставно нарахував відшкодування інфляційних витрат на судовий збір, на витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, на витрати на оголошення в газетах, оскільки вказані суми відшкодовано не за зобовязальними правовідносинами сторін, а тому щодо наведених сум (судовий збір, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрат на оголошення в газетах) ст.625 ЦК України застосовуватись не може.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.8) після ухвалення судом рішення борг зменшено на 200 гривень а тому, заборгованість складає суму 30 862 гривні 67 копійок. На вказану суму слід нарахувати інфляційні витрати позивача у звязку із невиконанням грошового зобовязання.

Інфляційні витрати нараховуються шляхом множення суми боргу на сукупний індекс інфляції за вказаний період, від якого потім віднімається сума боргу, яка вже стягнута за рішенням суду та визначену Держкомітетом статистики (листи від 13.02.2009року, від 03.03.2011 року) та Рекомендації ВСУ від 03.04.1997 року, викладені у листі №62-97 р.

Втрати від інфляції за вересень місяць 2013 року становили 100.0%, жовтень 2013р. 100.4%, листопад 2013 р.-100.2%, грудень 2013 р.-100.5%, січень 2014 р.- 100.2%, березень 2014 р.- 102.2%, квітень 2014 р.- 103.3%, травень 2014 р.- 103.8%, червень 2014р.-101.0%, липень 2014р.-100.4%, серпень 2014 р.-100.8%, вересень 2014р.-102.9%, жовтень 2014 р.-102.4%, листопад 2014р.-101.9%, грудень 2014 р.- 103.0%, січень 2015р.-103.1%, лютий 2015р.-105.3%, березень 2015 р.-110.8%, квітень 2015р.114.0%, травень 2015р.-102.2%, червень 2015р.-100.4%, липень 2015 р.-99.0%, серпень 2015 р.-99.2%.. Отже інфляційні витрати за період з 30.09.2013 року по 31.08.2015 року становить 22 657 гривень 66 копійок.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що нарахування інфляційних витрат слід нараховувати на стягнуту суму заборгованості в розмірі 30862 гривні за період з 30.09.2013 року по 31.08.2015 року, яка складає 22657,66 гривень,яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4

Що стосується нарахування судом 3 відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно ст.625 ЦК України, то в даному випадку суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки як вбачається з вимог викладених в позовній заяві позивач просив ухвалити рішення яким, стягнути з відповідача на свою користь витрати у вигляді інфляційного відшкодування та сплачений судовий збір, не вказуючи та не враховуючи 3 відсотки річних.

Посилання апелянта, що позивачем пропущено строк звернення до суду, є безпідставними оскільки, відповідно до ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Тобто початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення і зацікавленої сторони права на позов, а право на позов щодо платежів згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України виникає щодо кожного платежу окремо.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог КС «Буковинський Альянс» про стягнення з ОСОБА_4. заборгованості у вигляді інфляційного відшкодування у розмірі 22 657 гривень 66 копійок .

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_4 на користь КС «Буковинський Альянс» слід стягнути 226 гривень 60 копійок судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, інтереси якого представляє ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 грудня 2015 року, скасувати.

Позовні вимоги Кредитної спілки «Буковинський Альянс» до ОСОБА_4 про стягнення інфляційного відшкодування, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Буковинський Альянс» 22 657 гривень 66 копійок відшкодування інфляційних витрат та 226 гривень 60 копійок, відшкодування витрат повязаних зі сплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: