РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року

Київський районний суд містаХаркова у складі:

Головуючого суддіНев'ядомського Д.В.

при секретарі Кузнецовій А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Служба у справах дітей Київського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення режиму спілкування з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Третя особа: Служба у справах дітей Київського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення режиму спілкування з дитиною.

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що 10.04.2010 року сторони уклали між собою шлюб, під час якого, 08.09.2010 року, в них народилася донька ОСОБА_3. Із дня укладення шлюбу вони мешкали за адресою проживання позивача у кв. № 307, розташованій в буд. 13-а по вул. Блюхера у м. Харкові. Там же із 05.10.2010 року було зареєстроване місце постійного проживання дитини.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2014 року шлюб було розірвано, відповідачка з дитиною пішла від позивача та стала проживати окремо, за адресою реєстрації свого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, кв. 109.Відтоді, за взаємною згодою сторін, донька залишилася проживати з матір'ю.

Позивач любить дитину та намагається спілкуватися з нею, дбати про неї та забезпечувати усім необхідним для повноцінного життя та розвитку як в моральному, так і в матеріальному сенсі. Але, із невідомих йому причин, відношення Відповідачки до його участі у вихованні дитини є вкрай негативним. Із самого моменту розірвання шлюбу, між ними виникли розбіжності щодо термінів та умов мого спілкування з донькою, постійно погрожує припинити його участь у вихованні доньки повністю.

Після марних спроб вирішити вищезазначене питання мирним шляхом, в серпні 2015 р. позивач усно звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, де йому було рекомендовано заявити відповідний позов до суду.

За своїм психічним та фізичним станом позивач цілком здатен виховувати свою дитину та дбати про неї, що підтверджується медичними довідками, характеристиками та поясненнями свідків. Крім того, позивач є власником 1/6 частини нерухомості - квартири № 307, розташованої в буд. 13-а по* вул. Блюхера у м. Харкові, де зареєстрований він та його родичі (довідка про склад сім'ї додається), та створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, та де вона проживала із дня виписки із пологового будинку, де їй звично, комфортно та затишно. Квартира знаходиться в безпосередній близькості до дитячого садочка, який відвідує донька (КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Паросток», розташований за адресою: м. Харків, вул.Блюхера, 9-а).

Таким чином, усвідомлюючи неможливість абсолютного задоволення потреби дитини у спілкуванні з обома батьками в умовах сім'ї, де батьки розлучені, але з метою, за можливістю, найповнішого забезпечення інтересів моєї доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, просить встановити наступний режим його участі у вихованні дитини:

*кожного першого та третього тижня місяця: щопонеділка, щовівторка та щосереди із 17.00 год. до 20.00 год.;

*кожного другого та четвертого тижня місяця із 17.00 год. п'ятниці до 19.00год.неділі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, а відповідачка позов визнала частково, вважаючи, що достатнім режимом спілкування буде:щовівторка з 18-00 до 20-00.

Третя особа Служба у справах дітей Київського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до суду не зявилась, надала висновок про доцільність встановлення наступного режиму спілкування батька з дитиною: перша, третя субота та друга, четверта неділя місяця з 10-00 до 18-00, щовівторка з 17-00 до 19-00.

Вивчивши позовну заяву, вислухавши сторони та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини і розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

Згідно зі ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її виховання і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому хто з батьків проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Судом встановлено, що 10.04.2010 року сторони уклали між собою шлюб, під час якого, 08.09.2010 року, в них народилася донька ОСОБА_3. Із дня укладення шлюбу вони мешкали за адресою проживання позивача у кв. № 307, розташованій в буд. 13-а по вул. Блюхера у м. Харкові. Там же із 05.10.2010 року було зареєстроване місце постійного проживання дитини.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2014 року шлюб було розірвано, відповідачка з дитиною пішла від позивача та стала проживати окремо, за адресою реєстрації свого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3. Відтоді, за взаємною згодою сторін, донька залишилася проживати з матір'ю.

На даний час сторони у добровільному порядку не можуть встановити порядок участі батька з дитиною.

Малолітня ОСОБА_3 мешкає разом з матір'ю, ЧижовоюОлександрою Олександрівною, за адресою: АДРЕСА_1, де для дитини створені належні умови для проживання.

Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки № 23 малолітня ОСОБА_3 знаходиться під наглядом фахівців лікувального закладу з народження. Лікарів-спеціалістів поліклініки дитина відвідує у супроводі матері ОСОБА_2

ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2. Квартира знаходиться у задовільному стані (акт обстеження від 03.02.2016)..

ОСОБА_1 матеріально забезпечений, працює в ТОВ «АЗЧ-УНІВЕРСАЛ-ОПТ» на посаді начальника господарського відділку, сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання дитини, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

Питання щодо доцільності порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, було додаткове розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія).

Батьки дитини, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на засіданні Комісії були присутні, надали свої пояснення.

Комісія надала висновок про доцільність встновлення режиму спілкування з дитиною: перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 10-00 до 18-00, щовівторка з 17-00 до 19-00.

Суд приходить до висновку, що саме запропонований Комісією режим відповідає, як інтересам дитини, так і батьків, оскільки враховує вік дитини і відносини між батьками.

Керуючись ст. 141, 153, 157 СК України, ст.ст. 10,11,27,31,57-60,209,212,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Служба у справах дітей Київського району Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про встановлення режиму спілкування з дитиною задовольнити частково.

Встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4: перша, третя субота та друга, четверта неділя кожного місяця з 10-00 до 18-00, щовівторка з 17-00 до 19-00.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Невядомський