Провадження № 22-ц/780/1365/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 47 04.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

4 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

встановила:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про поділ автомобіля, який є спільним майном подружжя.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2015 року у даній справі відкрито провадження.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року судом прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та направлено справу суду, якому підсудна справа.

Позивач ОСОБА_2 оскаржив дану ухвалу в апеляційному порядку в частині направлення цієї справи до іншого суду, просив у цій частині ухвалу скасувати та направити справу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляції вказано, що прийняття судом зустрічного позову не змінює підсудності справи, оскільки зустрічний позов пред»явлений до суду за місцем розгляду первісного прозову і тому на нього не поширюються вимоги ст.114 ЦПК України про виключну підсудність.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що у жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про поділ майна подружжя - автомобіля марки Пежо Партнер.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 листопада 2015 року у даній справі відкрито провадження.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2016 року судом прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя у виді квартири АДРЕСА_1 та направлено справу суду, якому підсудна справа.

Направляючи справу до суду, якому підсудна справа, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 114 ЦПК України про те, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцем знаходження цього майна.

Такий висновок не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване місце проживання або перебування якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування); після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; ліквідовано суд, який розглядав справу.

Отже, законом встановлено вичерпний перелік підстав для направлення справи на розгляд іншому суду, разом з тим, в оскаржуваній ухвалі суд не вказав про наявність жодної із цих підстав для направлення справи даної справи на розгляд до іншого суду, натомість послався на вимоги ст. 114 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 114 ЦПК України про те, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцем знаходження цього майна

Відповідно до п. 40 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» оскільки зустрічний позов незалежно від його підсудності пред'являється до суду за місцем розгляду первісного позову (частина друга статті 113 ЦПК), на нього не поширюються правила статті 114 ЦПК про виключну підсудність.

Згідно зі ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

Місцем фактичного проживання та реєстрації відповідача є м. Біла Церква Київської області, що сторонами не оспорюється та підтверджено даними УСМД України в Київській області ( а.с.17).

Таким чином, судом відкрито провадження за первісним позовом з дотриманням правил підсудності.Разом з тим ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Отже, прийняття судом зустрічного позову, предметом якого є нерухоме майно, що розташоване поза межами Білоцерківського району Київської області, не давало суду підстав для висновку про те, що після відкриття провадження у справі та до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, відповідно, прийняття зустрічного позову не було є підставою для направлення даної справи для розгляду до іншого суду на підставі ст. 114 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду в частині направлення справи до іншого суду слід скасувати як таку, що постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства, зокрема ст. 116 ЦПК України, а справу - направити справу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2015 року скасувати в частині направлення справи до іншого суду.

Справу направити справу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді