У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О. НагорнякаВ.А. Мазур Л.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 38 802 грн на відшкодування майнової шкоди та 60 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Позивач посилався на те, що відповідач заподіяв йому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, проте спричинило тривалий розлад його здоров'я.

Враховуючи вказане, позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні вимог про задоволення майнової шкоди та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 777 грн 69 коп. на відшкодування майнової шкоди.

В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити повністю.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 29 травня 2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_5 користь ОСОБА_4 1500 грн на відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, придбання ліків.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди, суди обґрунтовано послались на існування судового рішення, яке вступило в законну силу, про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 суми на відшкодування моральної шкоди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування майнової шкоди, апеляційний суд правильно виходив із того, що з 21 листопада 2013 року по 02 грудня 2013 року позивач знаходився на лікуванні у терапевтичному відділенні КЗ «Центральна міська лікарня» і за вказаний період витрачав кошти на своє лікування, що підтверджується оригіналами квитанцій про придбання ліків, а тому дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 777 грн 69 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ЛеванчукА.О. Нагорняк В.А. МазурЛ.М.