Номер провадження: 22-ц/785/1239/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гірняк Л.А.,Заїкіна А.П.

з участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення середнього заробітку, за апеляційною скаргою Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2015 року.

встановила:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і з врахуванням уточнень в обгрунтування позовних вимог посилався на те , що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2014 р. у справі № 522/1437/14-ц, яке набрало законної сили, з ДСК «ЧМП» на його користь було стягнуто : заборгованість по заробітній платі за грудень 2013 року у розмірі 1119,20 грн. та за січень 2014 року у розмірі 1397,45 грн. ; додаткову вихідну допомогу за колективним договором у розмірі 13604,88 грн. ; середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 08.01.2014 р. по 11.06.2014 р. у розмірі 7962,23 грн. ; та моральну шкоду в розмірі 500,00 грн., - але це рішення суду, зокрема в частині сплати середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні з 08.01.2014 р. по 11.06.2014 р. у розмірі 7962,23 грн., відповідач виконав лише 11.06.2015 р.

Позивач посилався на те , що оскільки відповідач остаточно виплатив розрахунок при звільненні 11.06.2015 року , тому додатково має сплатити заборгованість за затримку у виплаті розрахунку при звільненні за період з 12.06.2014 р. по 11.06.2015 р. на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України.

Позивач остаточно просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 12.06.2014 року по 11.06.2015 року у розмірі 19246 грн. 45 коп.(а.с.100).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2-ОСОБА_3 позов підтримав , просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав ,просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 24.11.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі ДСК «Чорноморське морське пароплавство» , посилаючись на порушення судом норм процесуального права , неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення , яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню , а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ,суд першої інстанції виходив з обгрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розміри підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом першої інстанції встановлено , що позивач перебував у трудових відносинах з ДСК «ЧМП» до 08.01.2014 року та був звільнений в звязку з скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України,що підтверджується наказом ДСК «ЧМП» № 01-Л від 08.01.2014 р. , про що сторони не заперечують (а.с.40).

Після звільнення позивача ,відповідач ДСК «ЧМП» , в порушення вимог ст. 116 КЗпП України, не запровадив виплату позивачу належного йому розрахунку при звільненні в день його звільнення, в звязку з чим у 2014 році позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з відповідним позовом до ДСК «ЧМП».

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2014 р. у справі № 522/1437/14-ц, яке набрало законної сили, з ДСК «ЧМП» на користь ОСОБА_2 було стягнуто : заборгованість по заробітній платі за грудень 2013 року у розмірі 1119,20 грн. та за січень 2014 року у розмірі 1397,45 грн. ; додаткову вихідну допомогу за колективним договором у розмірі 13604,88 грн. ; середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 08.01.2014 р. по 11.06.2014 р. у розмірі 7962,23 грн. ; та моральну шкоду в розмірі 500,00 грн. При цьому, як вбачається з цього судового рішення, середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні був розрахований виходячи з розміру середньоденної заробітної плати ОСОБА_2 у розмірі 52,73 грн (а.с.42-46).

Відповідачем остотачно розрахунок при звільнені ОСОБА_2 було сплачено лише 11.06.2015 року ,що підтверджується випискою по готівковому рахунку ПАТ «Приват Банк» від 15.06.2015 року (а.с.57).

Суд першої інстанції задовольняючи позов , вірно посилався на вимоги ст. 117 КЗпП України та вірно застосував правову позицію Верховного Суду України ,викладену у постанові від 29.01.2014 р. ( справа 6-144ц-13), яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування , оскільки непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Як вбачається з довідки ДСК «ЧМП» від 05.03.2014 р., середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 з урахуванням податків складає 52,73 грн. (а.с.42).

Суд першої інстанції вірно встановив середній заробіток за час прострочення розрахунку при звільненні за період з 12.06.2014 р. по 10.06.2015 р., який має відповідач сплатити позивачу за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 19193,72 грн. (52,70грн.*364д.=19193,72 грн.) з урахуванням утримуваних податків та обовязкових зборів, що підлягають відрахуванню із заробітної плати.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі обєктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо помилкового стягнення судом першої інстанції середнього заробітку через те,що чинним законодавством не передбачено стягнення середнього заробітку за невиконання судового рішення , оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом були заявлені позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку ,відповідно до ст. 117 КЗпП України за затримку розрахунку при звільненні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо помилкового застосування судом першої інстанції , при визначенні розміру середнього заробітку , кількості календарних днів замість робочих, оскільки судом першої інстанції вірно , відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України та «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженної постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 року № 100 ,було здійснено нарахування середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні позивача саме виходячи з кількості затримки календарних днів .

За таких підстав , відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України , апеляційна скарга Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 303,п.1 ч.1 ст.307, 316,319, ЦПК України,колегія суддів ,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 24.11.2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6