СЛОВ?ЯНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року м. Слов?янськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Неженцевої О.В.

при секретарі Дзюба М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Слов?янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Артемвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2015 року на адресу суду поштою надійшла позовна заява ОСОБА_1 із позовом до державного підприємства « Артемвугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації та моральної шкоди.

Позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подав письмове клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності та згоду на проведення заочного розгляду справи.( а.с.20,21,44,46)

У тексті позовної заяви позивачем були зазначені відомості про наявність у нього представника- Рухляда О.В., але документи, що посвідчують повноваження цього представника, як це передбачено положеннями статті 42 ЦПК України, суду не були надані.

У позовній заяві від 17 листопада 2015 року позивачем було зазначено про те, що він працює у структурному підрозділі ДП « Артемвугілля» - на шахті імені К.А ОСОБА_2 ( м. Горлівка), його табельний номер 3666. У порушення положень статті 115 КЗпП України відповідач з серпня 2014 року заробітну плату виплачує нерегулярно, про що свідчать дані довідки шахти від 16 вересня 2015 року №335а та розрахункові листки , внаслідок чого має місце заборгованість по його заробітній платі за серпень 2014 року-листопад 2014 року у загальній сумі 44 114 грн. 40 коп. ( серпень 2014 р. 14 964 грн.24 коп., вересень 2014 р. 11121 грн. 30 коп., жовтень 2014 р.- 11 492 грн. 01 коп., листопад 2015 р. 6 536 грн. 85 коп.). Крім того, на підставі статті 34 Закону України « Про оплату праці» та статті 1 Закону України « Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати», відповідно до пункту 2 постанови КМ України від 21 лютого 2001року №159 « Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати», з урахуванням поданої суду заяви про збільшення позовних вимог від 29 листопада 2015 року просив стягнути на його користь компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у сумі 24 007 грн 80 коп. ( серпень 2014 р. 8 616 грн. 41 коп., вересень 2014р. 6 263 грн. 52 коп., жовтень 2014 р. 5 966 грн. 65 коп., листопад 2014 р. 3 161 грн. 22 коп.) ( а.с. 22-23).

Вважає, що незаконними діями відповідача йому була завдана суттєва моральна шкода, повязана з трудовими відносинами, яка виявилася у його тривалих ( понад один рік) моральних стражданнях та переживаннях через порушення законних прав та інтересів, гарантованих Конституцією та чинним законодавством України в частині своєчасного отримання винагороди (заробітної плати) за свій труд. Він був позбавлений можливості мати джерело доходу для себе та членів сімї, тому відчував матеріальний тягар через нестачу грошей, вимушений був здійснювати, вживати додаткові зусилля для утримання родини та організації свого життя, зокрема позичати гроші у борг та звертатися до суду. Він відчував і відчуває моральні страждання, які не вгамувалися і досі. Розмір завданої моральної шкоди оцінює у сумі 10 000 грн., яку і просить стягнути з відповідача.

Представник відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не використав наданого законом права на безпосередню участю у судовому засіданні.

( а.с.14,24,39,45). 07 грудня 2015 року до суду представником відповідача- адвокатом ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 02 лютого 2015 року, було подано письмові заперечення на позов, згідно яких позовні вимоги не визнані у повному обсязі. На обґрунтування заперечень на позов було зазначено про те, що ДП « Артемвугілля» ( далі- ДП) у порядку виконання Указу Президента України від 14.11.2014 року № 87« Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально- економічної ситуації в Донецькій та Луганських областях», постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 595 та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 25.11.2014 р. №841, починаючи з 28 листопада 2014 року припинило виробничу та фінансово- господарську діяльність як власну, так і діяльність структурних підрозділів на території міста Горлівки Донецької області. Наказом ДП «Артемвугілля» з 28 листопада 2014 року всім працівникам підприємства було надано відпустки без збереження заробітної плати, у тому числі і особам, які підписали довідку про розмір заборгованості. Крім того, працівникам було запропоновано евакуюватися до регіону, що контролюється українською владою ( з тимчасовим розміщенням переміщених правників у дитячому оздоровчому центрі «Вогник» у місті Святогірськ, що належить ДП). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців від 10 грудня 2014 року Державне підприємство «Артемвугілля» змінило місцезнаходження з міста Горлівка, пр. Леніна, 13 на місто Словянськ, м. Святогірськ, вул. Куйбишева, 66. Було виготовлено нову печатку ДП з зазначенням місцезнаходження Донецька область, м.Словянськ, м. Святогірськ. Крім того, 06 січня 2015 року було проведено інвентаризацію документів ,за результатами якої було складено акт, відповідно до пункту 3.2 якого встановлено, що за період роботи з дати державної реєстрації (19 лютого 2003 року) до зміни місцезнаходження підприємства ( 10 грудня 214 року) місцезнаходження документів ( як на паперових, так і електронних носіях) ДП «Артемвугілля» не встановлено, вільний доступ до них не можливий. У тому числі, але не виключно, відсутні: первинні документи, документи фінансово- господарської звітності, документи про трудові відносини, в тому числі про умови та періоди роботи, оплату праці, проведення розрахунків, про встановлення тимчасової або стійкої втрати працездатності, про розслідування нещасних випадків та професійних захворювань на виробництві, документи, які були підставою для здійснення бухгалтерського та податкового обліку тощо. Печатки, штампи, бланки, які використовувалися у зазначений період, також відсутні. З урахуванням того, що на даний час адміністративні та виробничі приміщення підприємства утримуються незаконними збройними формуваннями ( так званої « ДНР»), особи, які підписали довідку про заборгованість по заробітній платі не перемістились у місцевість, яка контролюється українською владою та продовжують виконувати невідомі функції у захоплених адміністративних приміщеннях підприємства, то у розпорядженні вказаних осіб знаходяться печатки, штампи, бланки ДП «Артемвугілля» Між тим у місті Горлівці взагалі немає жодної особи, яка на законних підставах представляє ДП « Артемвугілля». Вважає, що надана позивачем довідка про заборгованість по заробітній платі не є належним доказом законності вимог ОСОБА_1, бо ця довідка підписана особами, які на даний час знаходяться у захоплених приміщеннях підприємства та розпоряджаються печаткою підприємства, яка на даний час є не дійсною. За Статутом ДП « Артемвугілля», будь-яка особа, крім генерального директора, яка не має належним чином оформленої довіреності, не має права видавати будь-які документи від імені підприємства, у тому числі довідки про наявність заборгованості по заробітній платі.

Подання суду подібних доказів (довідки про заборгованість за незаконними підписами і не дійсною печаткою) представник відповідача розцінює як використання документів, які виготовлені за сприянням терористичної організації « ДНР», і з цього приводу ДП вже звернулося до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінального провадження, в рамках якого будуть зясовані обставини отримання такого документа позивачем. Посилаючись на те, що зазначена довідка про заборгованість по заробітній платі у розумінні положень статей 58 та 59 ЦПК України є неналежним, і недопустимим, представник відповідача просив цю довідку не враховувати при прийнятті судового рішення по справі як у частині стягнення заборгованості по заробітній платі, так і компенсації. Надані ж позивачем розрахункові листи не містять вихідних даних щодо їх видачі відповідачем, не містять печатки підприємства та підписів посадових осіб, які їх видали, тому також не є належними доказами обгрунтованості вимог позивача.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, просив у їх задоволенні відмовити, оскільки позивачем не надано жодного обгрунтування такої суми шкоди та недоведеність факту завдання такої шкоди, враховуючи відсутність правдивих та обєктивних даних про наявну заборгованість заробітної плати.( а.с.26-33).

11 січня 2016 року на розгляд до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_3 про проведення розгляду справи у його відсутність. (а.с.52,53)

З урахуванням поданого письмового клопотання про проведення розгляду у відсутність позивача та повторної неявки представника відповідача у судові засідання, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи документів.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані сторонами по справі докази, суд у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України) установив наступне.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справ і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підтвердження перебування у період з серпня 2014 року по листопад 2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у трудових відносинах з ДП « Артемвугілля»

( робота на СП «шахті імені ОСОБА_2 » у місті Горлівка), позивачем було надано лише фотокопію довідки за № 335а структурного підрозділу від 16 вересня 2015 року та фотокопії розрахункових листів за серпень- листопад 2014 року ( а.с.5, 23 зв.) Будь-яких додаткових доказів на підтвердження цього факту копії трудової книжки, довідки відділу кадрів тощо, суду не було надано.

Між тим, у тексті позовної заяви при обгрунтуванні завданої моральної шкоди позивачем було зазначено про те, що ( далі- за текстом позовної заяви від 17 листопада 2015 року) « головним чином мене хвилює те, що мої друзі та мої знайомі прочитають мою позовну заяву по моїй справі та повірять тому, що я не добився від роботодавця виплати мені всіх сум, належних мені, як звільненому працівникові в день звільнення», тобто позивачем зазначається про те, що він вже звільнений з підприємства, але належних доказів про це суду не надано.

Положеннями статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю (ст. 43 Конституції України) захищається законом.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на те, що ним не визнається факт несвоєчасної виплати заробітної плати за спірний період та наявність заборгованості по заробітній платі, а надана позивачем довідка від 16 вересня 2015 року та розрахункові листи не відповідають дійсності та не є належними і допустимими доказами.

Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Положеннями статті 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На виконання положень частини 4 статті 10 ЦПК України судом було надіслано позивачу копію заперечень на позов з додатками до них та неодноразово розяснено його право заявити клопотання про витребування необхідних доказів з інших установ. ( а.с.38,46)

Зазначеним правом позивач не скористався, клопотань перед судом не заявляв, додаткових доказів на підтвердження позовних вимог не заявляв.

Враховуючи вищенаведене, при прийнятті рішення по справі суд виходить із наявних даних по матеріалам справи.

На підтвердження заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 ( таб. № 3666) надана суду фотокопія довідки від 16 вересня 2015 року за № 335а структурного підрозділу «Ордена трудового Червоного прапору шахта ім. К.А. Румянцева» ДП «Артемвугілля», згідно якої :

-нарахована заробітна плата складає: серпень 2014 р. 14 964 грн. 24 коп., вересень 2014 р.- 11 121 грн. 30 коп., жовтень 2014 р. 11 492 грн. 01 коп., листопад 2014 р 6 536 грн.85 коп., усього -44 114 грн.40 коп.;

- утримання ( без зазначення видів) складають: серпень 2014 р. 2 310 грн. 89 коп., вересень 2014 р.- 1750 грн. 49 коп., жовтень 2014 р. 1808 грн. 84 коп., листопад 2014 р 1028 грн.90 коп., усього -6 899 грн.12 коп.;

- заборгованість по заробітній платі складає: серпень 2014 р 12 653 грн.35 коп., вересень 2014 р. 9370 грн. 81 коп., жовтень 2014 р.- 9683 грн. 17 коп., листопад 2015 р 5 507 грн. 95 коп.,усього - 37 215 грн 28 коп.

Зазначена довідка підписана посадовими особами шахти- директором, головним бухгалтером та начальником розрахункового відділу ( без зазначення їх прізвищ, імя, по батькові), засвідчена печаткою та штампом підприємства.( а.с.5)

Як убачається з наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 841 від 25 листопада 2014 року з 28 листопада 2014 року припинено виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємства, установ, організацій та обєднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. Серед переліку таких підприємств є ДП « Артемвугілля» ( додаток до наказу). ( а.с.31 зв., 32)

На виконання цього наказу Міненерговугілля по ДП « Артемвугілля» було видано наказ за № 1 від 28 листопада 2014 року, за яким з 28 листопада 2014 року припинена виробнича та фінансово-господарська діяльність ДП« Артемвугілля» та всіх структурних підрозділів ДП « Артемвугілля», які знаходяться у місті Горлівка Донецької області. Пунктом 2 цього наказу передбачено, що поновлення виробничої та фінансово- господарської діяльності та структурних підрозділів у місті Горлівці Донецької області передбачено після видання відповідного наказу Уповноваженим органом управління - Міністерством енергетики та вугільної промисловості України або після усунення причин, які стали підставою для припинення такої діяльності. Будь які документи, видані ( складені, підписані, скріплені печаткою тощо) від імені Державного підприємства « Артемвугілля» або його структурних підрозділів у місті Горлівці Донецької області під час дії цього наказу вважати недійсними та такими, що не спричиняють правових наслідків для підприємства.( пункт 3). ( а.с.33)

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 травня 2015 року № 428-р місто Горлівка віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт захоплення майна і приміщення відповідача, що розташоване у місті Горлівка, невідомими озброєними особами за станом на 16 вересня 2015 року ( дата видачі довідки, на яку посилається позивач) підтверджений не тільки поясненнями представника відповідача, а й внесеними відомостями до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 341 КК України.( а.с.29).

Із тексту заперечень на позов та долученого до них акту інвентаризації первинних документів та документів фінансово- господарської діяльності від 06 січня 2015 року, убачається, що комісією встановлена втрата первинних документів та документів фінансово- господарської діяльності самого ДП «Артемвугілля», яке до 10 грудня 2014 року мало юридичну адресу: місто Горлівка пр.Леніна, 13, Між тим, довідка про заборгованість по заробітній платі та нараховану компенсацію відносно позивача ОСОБА_1 видана структурним підрозділом цього ДП, місце розташування якого є місто Горлівка, вулиця Енергетична, 1.

Дата видачі цієї довідки датована 16 вересня 2015 року. Вказана дата відноситься до періоду перебування міста Горлівка поза контролем України, під владою так званої « ДНР», при тому, що документація, печатки, штампи та матеріальна- технічна база ДП « Артемвуглля» та його структурних підрозділів у цьому місті ( у даному випадку СП «Ордена трудового Червоного прапору шахта ім. К.А. Румянцева») на територію, підконтрольну Україні, переміщені не були.

Таким чином, зазначена довідка від 16 вересня 2015 року за № 335а виготовлена та підписана невідомими особами на території міста Горлівка, яке не перебуває під контролем України, скріплена печаткою та штампом, які у передбаченому законом порядку оголошені недійсними.

Як убачається з письмової інформації Управління Пенсійного фонду України в місті Словянську та Словянському районі Донецької області від 30.12.2015 року за № 23529/10, пенсійне управління має відомості щодо нарахування ОСОБА_1 за період його роботи на підприємстві відповідача з серпня по листопад 2014 року щомісячно саме такого розміру заробітної плати, як про це зазначено у довідці шахти від 16 вересня 2015 року. ( а.с.5,50,51). Між тим, зазначена інформація не є належним та допустимим доказом наявності на час вирішення судом спору по суті факту наявності заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року.

Крім того, суд вважає необхідним відзначити про те, що позивачем, з посиланням на довідку від 16 вересня 2015 року, фактично перед судом ставиться питання про стягнення не заборгованості по заробітній платі, яка за цією довідкою складає суму 37 215 грн.28 коп., а про стягнення на користь позивача нарахованої заробітної плати ( без утримання з цієї суми податків та обовязкових платежів) у сумі 44 114 грн.40 коп.

Надані позивачем копії розрахункових листів не є належними і допустимими доказами наявності заборгованості по заробітній платі перед ОСОБА_1 в сенсі статей 58-59,64 ЦПК України.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів наявності за станом, як на день звернення з позовом до суду, так і на день вирішення спору судом, заборгованості по заробітній платі за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року, тому у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 44 114 грн. 40 коп. необхідно відмовити.

Що стосується вимог позивача відносно стягнення компенсації втрати частини заробітної плати то статтею 34 Закону України «Про оплату праці» ( із змінами та доповненнями) передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари та тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду переконливих доказів наявності заборгованості по заробітній платі, тому немає законних підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини заробітної плати.

Згідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 237-1 КзпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Приймаючи до уваги, що судом не встановлено при розгляді справи порушення з боку відповідача трудових прав позивача по справі, не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь завданої моральної шкоди.

Позивачем при зверненні до суду із позовом судові витрати не понесені.

Керуючись статтями 11,57-59, 60,88, 212-215,224 Цивільно - процесуального кодексу України, статтями 115, 237-1 Кодексу законів про працю України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до державного підприємства «Артемвгілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 44 114 грн. 40 коп., компенсації втрати частини заробітної плати у сумі 24 007 грн. 80 коп. та моральної шкоди у сумі 10 000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Неженцева