Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/174/16-ц
Провадження №: 2/332/259/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участі секретаря Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, 3-я особа: Перша Запорізька державна нотаріальна контора

про визнання права власності в порядку

спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.11.2007 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на однокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належала померлій на праві власності. ОСОБА_4 залишила заповіт від 15.05.1998 року, що посвідчений державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1-340, відповідно до якого померла заповідала вищевказану квартиру їй. В установлений законом строк вона подала до Першої Запорізької державної нотаріальної контори заяву від 13.05.2008 року про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 та була заведена спадкова справа за № 358/2008 рік. Право на обовязкову частку у майні, як спадкоємець за законом першої черги, мав ОСОБА_5 чоловік померлої, який оформив спадщину на ? частину спірної квартири, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 04.09.2008р. за реєстровим № 1-907. 09.04.2011 року ОСОБА_5 помер. Так як спадкоємець, що оформляв спадщину на ? частину квартири і який мав правовстановлюючий документ на спадкове майно вже помер, то вона не має змоги оформити право власності в установленому законом порядку, оскільки на її звернення до Першої державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контор листом № 47/02-14 від 16.01.2016 року було повідомлено, що у зв»язку із відсутністю у неї правовстановлюючого документа на спадкове майно, нотаріальна контора не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину та зазначено про необхідність звернення до суду. Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем померлого ОСОБА_5 та оформила спадщину після його смерті, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 14.12.2011 року. Фактично відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти її права власності, але через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, вона вимушена звернутися до суду. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири № 66, що розташована в будинку № 11 по вул. Орджонікідзе м. Запоріжжя.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надала аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала та суду пояснила, що вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 на ? частину спірної квартири. Вона несла всі витрати пов»язані із похованням ОСОБА_3, встановила їй памятник та доглядає за могилою. Позивач участі у цьому не приймала, але вона не заперечує, що позивач також є спадкоємцем за заповітом, оскільки так вирішила померла ОСОБА_3.

Представник 3-ої особи Першої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути без участі їх представника. Заперечень проти позовних вимог не надано.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача і відповідача та дослідивши матеріали справи, у тому числі копію спадкової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом .

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців)(ст.1216 ЦК України). У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини(ч.3 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 094769 вбачається, що ОСОБА_3 померла 19 листопада 2007 року, про що 20 листопада 2007 року складено відповідний актовий запис № 10616.

Частиною першою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З заповіту, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 15 травня 1998 року за реєстровим № 1-340 вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом буде мати право, у тому числі належну їй квартиру АДРЕСА_2 заповідала ОСОБА_1. За наявними в матеріалах справи відомостями даний заповіт не скасовувався і не змінювався(а.с.7).

З Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.08.2008року, виданого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, що мається в матеріалах спадкової справи, вбачається, що квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності №2359 від 12.11.1997р., виданого Заводською районною радою.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що на підставі ст.1241 ЦК України спадкоємцем на ? частку квартири АДРЕСА_4 після померлої ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2011р. спадкоємцем ? частини квартири АДРЕСА_4 після померлого ОСОБА_5 є ОСОБА_2П.(а.с.10). З витягу про державну реєстрацію прав від 06.01.2012р., виданого ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що ОСОБА_2 є власником ? частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.10-зворот.)

Положеннями ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її(ч.1 статті 1268 ЦК України).

У відповідності до п.п.4.15,4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

З копії спадкової справи № 385/2008 до майна померлої 19 листопада 2007 року ОСОБА_3 вбачається, що позивач ОСОБА_1 13.05.2008 року подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, а отже прийняла спадщину за заповітом.

Положеннями ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 17 лютого 2016 року, державний нотаріус Першої Запорізької державної нотаріальної контори на вимогу ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, та яка звернулася з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири АДРЕСА_6, після померлої 19.11.2007 року ОСОБА_3, відмовив у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджує право власності померлої на зазначену частину квартири.

Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1, так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але виникла ситуація при якій вона не може оформити спадщину у нотаріуса на нерухоме майно, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з неможливістю подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві ОСОБА_3, внаслідок чого нотаріусом 17 лютого 2016 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інших спадкоємців за заповітом після смерті ОСОБА_3 немає, а ? частина спірної квартири, що належала ОСОБА_5, як спадкоємцю, який відповідно до ст. 1241 ЦК України мав право на обовязкову частку у спадщині, після його смерті належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, яка не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права власності на ? частину квартири АДРЕСА_7 після померлої 19 листопада 2007 року ОСОБА_3 не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб. Іншим шляхом, позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, так як нотаріус відмовив їй в оформленні права на спадщину, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 лютого 2016 року.

Керуючись ст.ст.328,392,1216,1217,1218,1223,1233,1268,1297ЦК України, ст.ст.10,

11,60,209,212,213-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_8, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 листопада 2007 року .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.