Справа № 367/257/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі

Головуючої судді Л.П. ОСОБА_1.

при секретарі А.О. Данюк

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся з позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Ірпінської міської ради про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, з 06.05.2006 року.

Рішенням Ірпінського міського районного суду Київської області від 13.07.2009 р. шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1

Після розірвання шлюбу вони продовжували спільно проживати в квартирі №63 м. Ірпінь, по вул. П. Комуни 14, а шлюбні стосунки, між ними були фактично припинені лише у березні 2014 року, з даного часу вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть.

В період спільного проживання, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, (по березень 2014 року) за його особисті кошти які він надав Відповідачці, на підставі «договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири» від 10 жовтня 2013 року; «договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири» від 21 жовтня 2013 року; «договору купівлі-продажу 1/3 частини квартири» від 19 березня 2014 року; було куплене майно, а саме: квартира АДРЕСА_1. Вартість часток, куплена за суму в розмірі: 120 000,00 (сто двадцять тисяч гривень 00 коп.); 120 000,00 (сто двадцять тисяч гривень 00 коп.) та 170 200,00 (сто сімдесят тисяч двісті гривень 00 коп.)

Кошти за які куплена вищевказана квартиру під час спільного проживання з Відповідачкою, він отримував в борг, що підтверджується розпискою від 08.10.2013 року, від 10.10.2013 року, та від 11.01.2014 року.

Відповідачка з дитиною проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, маючи крім даного житла у власності квартиру АДРЕСА_2, яка куплена за його кошти.

Таким чином, згідно ст.74 Сімейного Кодексу України, квартира №64 по вул. Паризької Комуни в м. Ірпінь, Київської області, являється об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто його власністю та власністю його колишньої дружини.

Після припинення з Відповідачкою спільного проживання з березня 2014 року, остання не надає доступу до купленої за його кошти квартири АДРЕСА_2. Мирно домовитись про поділ спільного майна не вдається.

З огляду на вищевикладене, просить суд здійснити поділ спільного майна колишнього подружжя. Виділити у власність, йому, ОСОБА_2 1/3 частини квартири АДРЕСА_3, - вартістю 170 168,33 (сто сімдесят тисяч сто шістдесят вісім гривень 33 коп.), куплену згідно «договору купівлі- продажу 1/3 частини квартири» від 29.03.2014 року.

Беручи до уваги той факт що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, отже, підлягає розподілу у встановленій пропорції, і така ідеальна пропорція розподілу спільного сумісного майна в силу ч. 1 ст.70 СК України буде 1/2 частини квартири кожному із колишнього подружжя, однак враховуючи, що виділ майна в натурі у рівних частках спірної квартири зробити технічно неможливо, то Позивач просить визнати ідеальні частки подружжя у майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, в зв'язку з чим збільшує позовні вимоги та просить визнати квартиру АДРЕСА_4, загальна вартість якої складає 410 200 (чотириста десять тисяч двісті гривень), як об'єкт спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Визнати ідеальні частки колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що буде 1/2 частини у квартирі АДРЕСА_4, - загальна вартість якої складає 410 200 (чотириста десять тисяч двісті гривень) кожному, без їх реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали і просили його задоволити.

Представники відповідачки проти позову заперечували і в його задоволенні просили відмовити по підставах того, що відповідачка купила спірну квартиру після розлучення з відповідачем. Надали суду письмові заперечення.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що 06.05.2006 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно рішення Ірпінського міського суду від 13.07.2009 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5-6).

Як слідує з рішення суду від 13.07.2009 року «сторони проживають окремо більш ніж півтора роки».

Після розірвання шлюбу, згідно договору купівлі продажу 1/3 частини квартири від 10.10.2013р. відповідачка по справі ОСОБА_3 купила 1/3 частини квартири АДРЕСА_5 за 120 000 грн. (а.с. 7-9).

21.10.2013 року відповідачка знову згідно договору купівлі продажу 1/3 частини квартири купила 1/3 частину цієї ж квартири за 120 000 грн. (а.с. 10-11).

19.03.2014 року згідно договору купівлі продажу 1/3 частини квартири, відповідачка по справі ОСОБА_3 купила останню 1/3 частину цієї ж квартири (а.с. 13-15).

Всі три частини спірної квартири були куплені відповідачкою після розірвання шлюбу в суді і органах ВДРАЦС.

Згідно п. 26 Договору купівлі продажу від 10.10.2013 року, п. 27 Договору купівлі продажу від 21.10.2013 року та п.27 Договору купівлі продажу від 19.03.2014 року покупець ОСОБА_3 повідомляє, що купує вищевказану частину квартири «за свої особисті кошти, не перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, не проживаючи однією сімєю без реєстрації шлюбу».

Посилання позивача на те, що вони з відповідачкою не дивлячись на розірвання шлюбу, фактично проживали разом до березня 2014 року не знайшли свого безспірного підтвердження в судовому засіданні. Позивачем не ставляться питання про встановлення факту проживання однією сімєю, після розлучення. Не вирішувалося питання реєстрації шлюбу, після його розірвання. Також, посилання позивача на ту обставину, що всі три частини спірної квартири оформлені були нотаріально на бувшу дружину відповідачку по справі, поскільки він працював в державних установах податкових інспекціях і не хотів декларувати майно в деклараціях про доходи, нічим не підтверджено і судом не здобуто доказів в підтвердження даних пояснень.

Згідно вимог ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно акту депутата Ірпінської міської ради від 04.09.2014 року (а.с.64) слідує, що позивач ОСОБА_2 з січня 2013 року не проживає за адресою : м. Ірпінь, П. Комуни, 14/63.

Відповідно, вищевказаний акт ніяким чином не спростований, суд не може не прийняти його до уваги і таким чином слідує, що сторони не вели спільне господарство після розлучення.

В судовому засідання позивач зазначив, що він особисто був присутнім при укладенні договорів купівлі продажу в нотаріальній конторі. Однак ніяким чином він не ставив питання щодо оформлення договорів на їх обох.

В судовому засіданні позивач надав розписки від 08.10.2013 року, де він взяв у борг у своєї родички ОСОБА_6 10 000 дол. США на придбання спірної квартири і від 10.10.2013р. що мати позивача ОСОБА_7 надала 3000 дол. США сторонам по справі на придбання спірної квартири.

За клопотання представника відповідачки по справі призначалася експертиза на предмет часу виготовлення вищевказаних розписок. Чи відповідає їх написання в дійсності датам, вказаних в розписках.

Однак, експертна установа не надала відповіді на дані питання по тих підставах що позивач не надав дозволу на вирізання штрихів рукописних записів та підписів у всіх наданих (досліджуваному та порівняльних) документах.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідачка вищевказаних розписок не бачила і про них нічого не знала, вважає, що дані розписки зявилися під час розгляду даної справи.

Виходячи з вищевикладеного суд не може прийняти до уваги дані розписки, як доказ по даній справі, і якщо такі розписки були фактично не відсутні докази куди саме витрачені позичені кошти.

Відповідачка ОСОБА_3 надала суду докази отримання кредиту для купівлі спірної квартири.

Поскільки судом не здобуто безспірних доказів того, що сторони після розлучення продовжували проживати однією сімєю вели спільне господарство і спірна квартири є їх спільним майном то суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного ст.ст. 60, 70 СК України керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено 16.01.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_1