Провадження № 2/263/561/2016
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2016 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» про стягнення сум,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на його користь 131498 грн.

Ознайомившись з даною позовною заявою приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зокрема: зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що згідно листа ВАТ «МЗВМ» від 21.09.2005 року його середньомісячна заробітна плата з березень та квітень 2004 року складає 99,5 грн., а середньоденна 74 грн. Проте, згідно із копії зазначеної довідки заробітна плата ОСОБА_2 за період з січня по квітень 2004 року складає: 01. 2528-70, 02. 1954-02, 03. 1170-08, 04. 811-76. Тож, доказів на підтвердження тверджень позивача щодо розміру його середньомісячної та середньоденної заробітної плати суду не надано.

Крім того, вказаний розрахунок розміру середньомісячної та середньоденної заробітної плати позивача був здійснений виходячи з кількості робочих днів, проте не вказано на підставі чого вказана саме ця кількість робочих днів та не надано графіку роботи ОСОБА_2 на підтвердження правильності розрахунку, не вказано чи працював позивач у день звільнення та дату проведення відповідачем повного розрахунку.

При цьому, клопотання про витребування вищевказаних відомостей у відповідача позивачем не заявлено та відповідно не наведено доказів наявності труднощів у самостійному їх отриманні.

Також заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 131498 грн. є неконкретизованими, а саме не вказана чи ця сума є заборгованістю по нарахованій, проте не виплаченій заробітній платі, чи є заходом відповідальності відповідача, передбаченим ст. 117 КЗпП України, за якою передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У звязку з чим суд зауважує, що згідно ст.5 ч.1 п.1 Закону України "Про судовий збір" в редакції на день подання позову від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Отже, всі інші вимоги, що випливають з трудових правовідносин, зокрема вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, передбачені ст. 117 КЗпП України, які за своєю суттю не відноситься до структури заробітної плати, повинні бути оплачені судовим збором.

У відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору в такому розмірі 1 відсоток від ціни позову, але не менш 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, виходячи з встановленої на 1 січня 2015 року мінімальної заробітної плати в 1218 грн., що дорівнює 487,20 гривень, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що дорівнює 6090,00 грн.

Відповідно до ст. 121 ч.1 ЦПК України, суддя, встановивши, що за подання позовної заяви до суду не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду, розяснивши, що у випадку невиправлення недоліків у вказаний цією ухвалою термін заява буде вважатися неподаною та повернута.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, повинен залишити її без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів із дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене, дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позов ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» про стягнення сум - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Хараджа