АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 626 /2016 Головуючий у 1-ій інстанції - Савлук Т.В.
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Головачова Я.В.

при секретарі Бугай О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт Текстиль», заінтересована особа ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання;

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт Текстиль»

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 22 липня 2015 року

в с т а н о в и л а:

ТОВ «Арт Текстиль» звернулось до суду з заявою пропоновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, посилаючись на те, що зазначений строк було пропущено Товариством з поважних причин. Так, державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, у якого знаходився на виконанні виконавчий лист, не направив Товариству оригінал виконавчого листа, не дивлячись на те, що 28.11.2013 року ним було винесено постанову про повернення виконавчого документу. Виконавчий лист було повернуто Товариству лише у грудні 2014 року. Оскільки виконавчий лист було повернуто тільки у грудні 2014 року, Товариство було позбавлено можливості пред'явити даний виконавчий лист повторно для виконання, оскільки пропущено строк, визначений постановою про повернення виконавчого документу - до 28.11.2014 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2015 рокуТОВ «Арт Текстиль» відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Арт Текстиль» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити пропущений строк для повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на незаконність постановленої судом ухвали, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не було взято до уваги ту обставину, що оригінал виконавчого листа Товариству було повернуто лише у грудні 2014 року, про що свідчать звернення Товариства від 24.02.2014 року, від 05.05.2014 року до виконавчої служби з проханням повернути оригінал виконавчого листа.

Представник заявника та заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Арт Текстиль» матеріальну шкоду у розмірі 5 966,76 грн. та судові витрати у розмірі 64,38 грн., а всього стягнуто 6 031,14 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 23.01.2013 року.

23.05.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист на підставі зазначеного рішення суду.

03.07.2013 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

Рішення суду виконано не було і постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 08.11.2013 року виконавчий документ було повернуто стягувачеві.

Так, заявник стверджує про те, що оригінал виконавчого листа йому повернуто не було і лише у січні 2014 року на неодноразові звернення до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві він отримав від виконавчої служби постанову про відкриття виконавчого провадження і постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Суд першої інстанції не перевірив зазначену обставину і не надав оцінки листам ТОВ «Арт Текстиль» від 24.02.2014 року, від 05.05.2014 року до ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві в яких Товариство просило виконавчу службу повернути оригінал виконавчого листа. Суд не перевірив посилань Товариства на те, що оригінал виконавчого листа було повернуто Товариству лише у грудні 2014 року. Суд першої інстанції не дав оцінки тому факту, що йдеться про повторне пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки виконавчою службою рішення суду виконане не було після первісного завчасного пред'явлення Товариством виконавчого листа до виконання.

За таких обставин, колегія суддів не може дійти висновку про те, що оспорювана ухвала була постановлена судом першої інстанції з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перевіряючи питання про поважність причин пропуску ТОВ «Арт Текстиль» строку повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд апеляційної інстанції виходить з того, що відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини надаючи тлумачення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рішенні по справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997 р. зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом, а виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися, як складова частина суду. Таким чином, остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, повинно бути виконаним, що відповідає принципу верховенства права, який договірні сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи вказану Конвенцію.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

На підставі зазначеного та враховуючи обставини, на які послалось Товариство, судпершої інстанції дійшов помилковоговисновку про те, що причини пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання є неповажними, а тому заява не підлягає задоволенню.

Отже, твердження апелянта про незаконність постановленої ухвали, неповне з'ясування обставин, які мають значення для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання, порушення судом норм процесуального права, на думку суду є обґрунтованими.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена без додержанням вимог закону, а тому суд апеляційної інстанції скасовує її та постановляє нову ухвалу про задоволення заяви ТОВ «Арт Текстиль».

Керуючись ст.ст. 303,304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт Текстиль» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 22 липня2015 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Арт Текстиль» поновити пропущений строк для повторного пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 23.05.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва., на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Арт Текстиль» матеріальної шкоди у розмірі 5 966,76 грн., судових витрат у розмірі 64,38 грн., а всього стягнуто 6 031,14 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: