Справа № 199/5939/15-ц
04 листопада 2015 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Хлус Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, в обґрунтування своїх вимог зазначивши, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 19.02.2010 відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту та платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і він надає йому право в будь-який момент цей ліміт змінити (зменшити, збільшити). Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Позичальник підтвердив свою згоду на те, підписавши заяву разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку»
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою».
П. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки карткового рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9 Умов на правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою.
Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав, надавши їй кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач, в свою чергу свої обовязки щодо вчасного повернення кредиту належним чином не виконує, кредит не сплачує, в звязку з чим станом на 30 червня 2015 року заборгованість за договором склала 4138,40 грн., яка складається з:
566,45 грн. заборгованість за кредитом; 1298,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також нараховані штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 173,26 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконан я свого обовязку щодо погашення у, в звязку з чим позивач і просить суд стягнути дану суму заборгованості з нього в судовому порядку.
В судове засідання позивач не зявився, його представником надано до суду заяву з прохання слухати справу у його відсутність, на задоволені позову наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, не скористалася правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).
Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.
Судом встановлено, що 19.02.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту та платіжну картку у розмір 3000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Умови укладення даного договору регулюються Умовами та Правилами надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і він надає йому право в будь-який момент цей ліміт змінити (зменшити, збільшити). Підписання даного договору є прямою та безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Позичальник підтвердив свою згоду на те, підписавши заяву разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку».
Відповідачем не оспорений той факт, що вказана заява була підписана саме нею.
Суд вважає доведеним факт того, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, передавши суму кредиту відповідачу.
Кредитні кошти відповідачем були використані, утім на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач зобовязання за договором щодо повернення їх банку, належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 30 червня 2015 року заборгованість за договором склала 4138,40 грн., яка складається з:
566,45 грн. заборгованість за кредитом; 1298,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також нараховані штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 173,26 грн. штраф (процентна складова), нарахованих позивачем відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, згідно якого, визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов»язань, передбаченим даним договором, більш ніж чим на 30 днів, клієнт зобов»язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., плюс 5% від суми позову.
Розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками,пенею,комісією та штрафами позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений.
Таким чином, відповідач ОСОБА_1, як позичальник за кредитним договором, в порушення вимог ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1054 ЦК України прострочила виконання грошового зобовязання у строк та в порядку, що встановлені договором, та сплати комісії, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 624, ч. 2 ст. 1050 ЦК України спричиняє наявність у банківської установи права вимагати стягнення в судовому порядку простроченої заборгованості за тілом кредиту та комісією, і відсотками.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За наведеного нормативного обґрунтування та встановлених судом обставин по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне їх задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість за договором в загальному розмірі 4138,40 грн..
Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до приписів ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 214, 215, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 19.02.2010 року, з якої: 566,45 грн. заборгованість за кредитом; 1298,69 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1600 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також нараховані штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 173,26 грн. штраф (процентна складова), а всього 4138 (чотири тисячі сто тридцять вісім) гривень 40 (сорок) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНКОП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» понесені ним судові витрати по справі зі сплати судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідач, який не зявився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий :