Справа № 308/2803/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів - Дроботі В.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі - Рогач О.Я.,

з участю: позивачки - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськайонного суду від 29 жовтня 2015 року 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. Заявлені вимоги мотивувала тим, що 19 вересня 2013 року ОСОБА_3, діючи навмисно, наніс їй один прямий удар рукою зжатою в кулак в область голови, завдавши їй легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров'я.

02 березня 2015 року Ужгородським міськрайонний суд розглянув кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та визнав його винним у вчиненні вказаного злочину. Позивачка вказує, що завдані тілесні ушкодження призвели до моральних страждань, зухвале ставлення відповідача до скоєного стало джерелом негативних емоцій та переживань, у зв'язку з чим вона втратила довіру до оточуючих людей та страх проживати тепер в одному будинку з відповідачем. Просила стягнути із відповідача на її користь моральну шкоду в розмірі 60 000 грн.

В свою чергу ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому зазначає, що діями позивачки, які полягали у постійних погрозах морального характеру та довготриваючих образах, наслідком чого стало перенесення ним декількох інфарктів та неодноразова госпіталізація його до лікарні із ознаками гіпертонічного кризу. У зв'язку з наведеним провив стягнути з ОСОБА_1 моральну шкоду, яку він оцінює у 30 000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.10.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з відповідача 3000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, в частині розміру заподіяної моральної шкоди, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позов задоволити повністю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги. Вважає розмір моральної шкоди, який задоволений судом першої інстанції в розмірі 3000 грн. є достатнім з урахуванням характеру та обсягу страждань позивачки, а тому просив відмовити у задоволенні вказаної апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників справи, які з»явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції в повній мірі даним вимогам не відповідає.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд першої інстанції виходив із того, що діями відповідача, встановленими вироком суду, позивачу було завдано легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, в зв'язку із чим заподіяно моральної шкоди, яка полягає у тому, що стан здоров'я позивачки явно погіршився, з'явилися зміни у звичайному житті, емоційному стані, душевних стражданнях.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи вбачається, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 02 березня 2015 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн. На підставі п. «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн., внаслідок акту амністії (а.с. 5-8).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд першої інстанції визнав достовірно встановленим той факт, що саме з вини відповідача позивачці було заподіяно моральної шкоди.

Разом із тим, суд першої інстанції визначив розмір моральної шкоди в сумі 3000 грн., зважаючи такий розмір відшкодування співмірним із завданими моральними стражданнями та реальним для його відшкодування винною особою, який є ветераном війни, інвалідом 2-ої групи, не працюючого, пенсіонера.

Колегія суддів не може повністю погодитися із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що за висновком судово - медичної експертизи № 958 від 24.09.2013 року у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкіряних покривах обличчя в обох орбітальних ділянок та ліво щілинної ділянки та набряку м»яких тканин в області спинки носа. Згідно даних довідки та консультації спеціалістів, у неї виявлено : «Забій носа. Перелом кісток носа без зміщення. Параорбітальна гематома зліва. ЗЧМТ. Струс головного мозку» (а.с.6).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було належним чином враховано погіршення стану здоров'я позивачки, інтенсивність та тривалість перенесених нею душевних та емоційних страждань, вік позивачки. Таким чином компенсація заподіяної позивачці шкоди має бути збільшена до суми 8000 грн., яка вважається судом розумною, виваженою, справедливою та пропорційною.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обстави, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, збільшивши суму відшкодування моральної шкоди з 3000 грн. до 8000 грн., оскільки, саме вказана сума буде достатньою для відшкодування завданої позивачці моральної шкоди.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 рішення суду ніким не оскаржується, а тому і не є предметом розгляду апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, 307 ч.1 п. 3, 309 ч.1 п.1, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 жовтня 2015 року в частині відшкодування моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 000 (вісім тисяч) грн. моральної шкоди.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді