Провадження №2/761/1625/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

18 січня 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: Макаренко І.О.

при секретарі: Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики в сумі 157 166,55 грн., винагороду за використання коштів - 4 000 грн., 3 % річних від простроченої суми - 13 977,02 грн., проценти за користування коштами - 57 789,83 грн., судовий збір у розмірі 2 330 грн., а всього 235 263,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.07.2012 року між сторонами був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав в борг відповідачу 4 500 євро та 45 000 грн., строком до 07.09.2012 року, проте, відповідач кошти не повернув.

В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, згідно якої позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому, та просив його задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

07.07.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (згідно Свідоцтва про шлюб від 06.04.2013 року ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1») був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав в борг відповідачу 4 500 євро та 45 000 грн., строком до 07.09.2012 року (а.с. 12).

На даний час відповідач свої обов'язки за договором позики не виконав, кошти не повернув.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальник) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума заборгованості за договором позики - 4 500 євро, що станом на 25.08.2015 року становить 112 166,55 грн., а всього 112 166,55 + 45 000 = 157 166,55 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи з аналізу ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики лише в тому випадку, якщо сплата відсотків за користування грошима передбачена умовами договору позики.

Договором позики, укладеним між сторонами, не передбачено сплату відсотків за користування грошовими коштами, більше того, умовами договору визначено винагороду за користування коштами у розмірі 4 000 грн., тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування позикою, відповідно до ст. 1048 ЦК України, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, три проценти річних від суми простроченої позики нараховуються від дня, коли сума позики мала бути повернена, до дня її фактичного повернення позикодавцеві.

Відповідно до розписки строк повернення позики - 07.09.2012 року, отже кількість днів прострочення за період з 08.09.2012 року по 25.08.2015 року складає 1082 день, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 400,19 євро, що станом на 25.08.2015 року еквівалентно 9 975,10 грн. (сума заборгованості 4 500 євро х 3 х 1082 день / 365 / 100 = 400,19 євро) та 4 001,92 грн. (45 000 грн. х 3 х 1082 день / 365 / 100 = 4 001,92 грн.).

Таким чином, три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 9 975,10 грн. + 4 001,92 грн. = 13 977,02 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 2 330,00 грн., у зв'язку з тим, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1 711,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 526, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 57-60, 62, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2) грошові кошти за договором позики в розмірі 157 166,55 грн., три проценти річних в сумі 13 977,02 грн., судовий збір у розмірі 1 711,40 грн., а всього підлягає стягненню 172 854,97 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: