Єдиний унікальний номер (справа №) 216/3843/16-ц
Номер провадження у суді 2/216/2102/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

02 серпня 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, просять суд визначити їм додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 23 грудня 2015 року, строком на два місяці.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими вони є рідними сестрами. За життя їх батькам на праві спільної власності належала квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Військове містечко-35АДРЕСА_1, по ? частині за кожним. Після смерті матері позивачів, 06.08.2011року, спадщину у вигляді ? частки вищезазначеної квартири прийняв її чоловік батько позивачів ОСОБА_7, про що йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 27 березня 2012 року та зареєстровано 06 квітня 2012 року в КП ДОР «Криворізьке БТІ». ОСОБА_7 помер 23 грудня 2015 року, за життя ним було складено заповіт, яким заповів усе належне йому майно своїм дітям позивачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Позивачі відповідно до ст. 1234 ЦК України звернулись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини після померлого батька, але постановами нотаріуса їм було відмовлено у вчиненні таких дій, у звязку із порушенням встановленого шестимісячного строку прийняття спадщини. Позивачі вважають причини пропуску строку у декілька днів поважними, оскільки вони є військовозобовязаними особами та учасниками бойових дій, про що мають відповідні посвідчення та з 2015 року більшість часу безпосередньо приймали участь в антитерористичній операції в районах Донецької та Луганської області, виїзд з якої є досить складним процесом. Хоча позивачі періодично і приїжджали до ОСОБА_1, але можливості звернутися до нотаріуса не мали, оскільки внаслідок участі а проведенні АТО знаходились у великому стресовому напруженні, після якого їм необхідна була реабілітація та відпочинок. Внаслідок чого вони звернулись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

03 жовтня 2016 року від представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_8 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача ОСОБА_5І.(а.с.55).

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 в судовому засіданні 16 листопада 2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні 16 листопада 2016 року не заперечувала проти задоволення позовної заяви.

Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про народження Серії І-АВ № 366216, виданого 11.12.1968 року та паспорту Серії АО 270062, виданого 08.05.2015 року та ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва Серії І-АВ № 366254 виданого 11.12.1968 року та паспорту Серії АЕ 242810 виданого 20.05.1996 року є доньками ОСОБА_6 та ОСОБА_10 (а.с.7,8,11,13).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_6 є спадкоємцем майна ОСОБА_10, померлої 06 серпня 2011 року (а.с.17,15).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_11 1-КИ №660017 від 24.12.2015 року, яке міститься у матеріалах справи, ОСОБА_6 помер 23.12.2015 року, про що було зроблено відповідний запис за №1456 (а.с.15).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав, наданого КП ДОР «Криворізьке БТІ» від 06.04.2012 року ОСОБА_6 є власником ? квартири № 43 будинку № 36 Військове містечко-35 в м. Кривому Розі (а.с.16).

За свого життя ОСОБА_7 19.10.2012 року склав заповіт, відповідно до якого усе належне йому майно заповів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копією заповіту в матеріалах справи та витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.19,20).

Як слідує з пояснень, наведених позивачами у позові, ОСОБА_7 помер 23.12.2015 року, з 2015 року вони більшість часу безпосередньо приймали участь в антитерористичній операції в районах Донецької та Луганської області, виїзд з якої є ускладненим, і хоча періодично і приїжджали до ОСОБА_1, але можливості звернутися до нотаріуса не мали, оскільки внаслідок участі у АТО знаходились у великому стресовому напруженні, після якого їм необхідна була реабілітація та відпочинок, що стало підставою для звернення з відповідними позовними вимогами до суду із посиланням на ст.ст. 1270, 1272 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як слідує із змісту позовної заяви, по-перше, позивачі звернулись з позовними вимогами до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, вважаючи, що інших спадкоємців за законом не має, а по-друге, позивачі просили визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, пропущений внаслідок тяжкого психічного стану, викликаного смертю батька, а також участю у АТО.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з наданої позивачами копії свідоцтва про смерть ОСОБА_11 1-КИ №660017 від 24.12.2015 року, батько позивачів ОСОБА_7 помер 23.12.2015 року, про що було здійснено актовий запис 1456, ОСОБА_7 за життя 19.10.2012 року склав заповіт, яким заповів своє майно ОСОБА_4 і ОСОБА_5, внаслідок чого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є спадкоємцями ОСОБА_7 за заповітом (аркуш справи 18,19).

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, виходячи зі змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При цьому за відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем має виступати територіальна громада як остаточний правонаступник у спадковому майні за ст. 1277 ЦК України. Разом з тим оскільки повноваження реалізуються територіальними громадами переважно через місцеві ради та їх виконавчі комітети, цілком прийнятними є також позови до територіальних громад в особі місцевих ради або їх виконкомів. Наведена правова позиція підкріплюється судовою практикою, а саме постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування2 від 30 травня 2008 року N7 (абзац другий пункту 24), а саме, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики суд дійшов висновку про те, що, по-перше, відповідачем за позовом, що розглядається, має виступати орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а по-друге, право на позов за ч. 3 ст. 1272 виникає у випадку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 ЦК України визначає день смерті особи.

З огляду на викладене, до предмету доказування у даній справі слід віднести час та місце відкриття спадщини, факт звернення до нотаріальної контори та поважність обставини, за якими строк для прийняття спадщині було пропущено спадкоємцем.

Перш за все слід відзначити, що строк для прийняття спадщини сплинув 23.06.2016 року, оскільки час відкриття спадщини ОСОБА_7 настав у день його смерті 23.12.2015 року, а з відповідними позовними вимогами позивачі звернулась лише 24.06.2016 року, тобто через один день після закінчення строку.

Крім того за приписами ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Судом під час розгляду цивільної справи було встановлено, що ОСОБА_6 за життя проживав за у квартирі №43 в будинку №36, розташованому у Військовому містечку -35 в м. Кривому Розі (аркуш справи 14).

Верховний Суд України в абз 3 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, розяснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачі зверталися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку для подання такої заяви, а саме 24.06.2016 року.

Крім того як вбачається з матеріалів справи, Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою на запит суду було надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно якої спадкова справа щодо майна ОСОБА_6, який помер 23.12.2015 року, не відкривалась (аркуші справи 31-32).

Постановами від 24.06.2016 року нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_12 позивачам відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із тим, що спадкоємці на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, а у строк установлений ст. 1268 ЦК України не прийняли спадщину (а.с.21,22).

Таким чином, судом було зясовано, що спадщину у вигляді квартири №43 в будинку №36, розташованому у Військовому містечку -35 в м. Кривому Розі, після смерті ОСОБА_7 ніким прийнято не було.

Крім того Верховний Суд України в абз 6 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вказували на те, що вони є військовозобовязаними особами та учасниками бойових дій, про що мають відповідні посвідчення (а.с.5,9) та з 2015 року більшість часу безпосередньо приймали участь в антитерористичній операції в районах Донецької та Луганської області, виїзд з якої є досить складним процесом(а.с.6,10), і хоча вони періодично і приїжджали до ОСОБА_1, але можливості звернутися до нотаріуса не мали, оскільки внаслідок участі у АТО знаходились у великому стресовому напруженні, після якого їм необхідна була реабілітація та відпочинок, а з огляду на наведені вище розяснення Верховного Суду України такі причини суд може визнати поважними, оскільки вони не залежали від волі та свідомості позивачів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_4 і ОСОБА_5та визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді квартири №43 в будинку №36, розташованому у Військовому містечку -35 в м. Кривому Розі, яка відкрилась у звязку із смертю їх батька ОСОБА_6, померлого 23 грудня 2015 року.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини (абз. 7 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7).

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 84, 88, 209, 215-218 ЦПК України, ст. ст. 1220-1221, 1233, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п.п. 3, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Центрально-Міським РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 08 травня 2015 року, яка мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, Військове містечко 35 АДРЕСА_2) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, виданий Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області 20 травня 1996 року, яка мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, Військове містечко 35 АДРЕСА_3) додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась у звязку із смертю їх батька ОСОБА_6, померлого 23 грудня 2015 року, а саме протягом 2 (двох) місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов