Справа № 266/2577/15-ц
Провадження № 2/266/77/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

з участю:

секретаря - Петрухіної Т.Л.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх доходів до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, він має дитину від першого шлюбу та рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 01.06.2001 року зобов'язаний до сплати аліментів на утримання цієї дитини - сина ОСОБА_8, у розмірі 1/4 частки всіх доходів до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, він виплачував аліменти за двома виконавчими листами та розмір утримань складав 1/2 частку його доходів щомісячно. Однак в даний час його матеріальне становище змінилась. Так, розмір його зарплатні за півроку склав 32973,00 гривень, з яких 17222,44 гривень сплачено аліментів, що перевищує 50% отриманих ним доходів та не відповідає положенням ст..128 КЗпП України. Окрім того, на його утриманні находиться хворий батько - ОСОБА_7, якій потребує постійного медикаментозного лікування та витрати на придбання ліків та оплату послуг доглядальниці несе він. Таким чином, утримання аліментів та витрати на утримання батька позбавляють його можливості на нормальне існування. Просив суд зменшити розмір аліментів, які утримуються з його заробітної плати за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року, на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/8 частки всіх доходів щомісячно, до повноліття дитини.

В суді позивач ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, посилаючись в обґрунтування на те, що в даний час матеріальне становище позивача, який є платником аліментів, змінилось в бік погіршення, а тому є передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за судовим рішенням на користь відповідачки. Так, внаслідок простою в ПАТ «ММК ім..Ілліча», де працює позивач, працівників переведено на неповний робочий день, що вплинуло на розмір його заробітної плати, оскільки вона суттєво зменшилась. Крім того, батько позивача хворіє та потребує лікування, а позивач придбає для нього ліки, що підтверджується відповідними чеками, та сплачує послуги доглядальниці, оскільки він в денний час на роботі, а його батько потребує сторонньої допомоги. Таким чином, з момент стягнення судом аліментів з позивача на користь відповідачки матеріальний стан позивача погіршився, він не спроможний в даний час сплачувати аліменти у первісно визначеному судом розмірі - 1/4 частка всіх доходів щомісячно. Просив суд зменшити розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року, на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки до 1/8 частки всіх доходів щомісячно, до повноліття дитини.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з участю її представника ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_2, яка дії на підставі довіреності, в суді проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень посилалась на те, що на момент ухвалення судом рішення від 03.10.2010 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, позивачеві було добре відомо про те, що постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 01.06.2001 року з нього вже стягнуті аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу. Однак позивач під час розгляду справи визнав позов в повному обсязі та не заперечував проти визначення розміру аліментів на другу дитину в розмірі 1/4 частки всіх доходів щомісячно. Ствердження позивача про погіршення його матеріального стану в даний час, на їх думку, не відповідає дійсності, оскільки позивач не надав переконливих доказів на підтвердження того, що він несе витрати на утримання, догляд та лікування свого батька, який до того ж отримує пенсію, тобто також має дохід, а також не надано доказів того, що його батько взагалі потребує такого догляду та лікування. Також, у ОСОБА_7 крім позивача є ще один син. Крім того, відповідач ОСОБА_4 також працює в ПАТ «ММК ім..Ілліча», однак за її даними простой на підприємстві закінчився, а тому не має підстав вважати, що розмір доходів позивача зменшився. Дитина в даний час мешкає з матір'ю, яка несе витрати на утримання дитини, а також витрати на оплату комунальних послуг житла, в якому вони мешкають, витрати по оплаті навчання в музичній школі та інші, а тому у разі зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дитини, вона не зможе забезпечити належний рівень розвитку дитини.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 27.07.2010 року і до повноліття дитини, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.9)

Зазначене рішення суду набрало законної сили 14.09.2010 року.

Крім того, як встановлено судом, позивач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 26 червня 2015 року зменшено розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ? до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. (а.с.48)

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 26 червня 2015 року залишено без змін та з того часу воно вступило в законну силу. (а.с.45-47).

Згідно довідок ПАТ «ММК ім..Ілліча» із зарплати позивача ОСОБА_3 здійснюються утримання :

-на користь ОСОБА_9 на утримання сина, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі: 20,7% до погашення заборгованості, в сумі 1423,51 грн (присуджені аліменти 16,6 % на підставі виконавчого листа №263/6062, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя. (а.с.56);

-на користь ОСОБА_4 на утримання доньки, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 29,1% до погашення заборгованості в сумі 3165,32 гривень (присуджені аліменти 25% на підставі виконавчого листа №2-5726 Приморського районного суду м.Маріуполя) (а.с.57).

Крім того, позивач має батька - ОСОБА_7, який є пенсіонером, має хворобливий стан здоров'я та за законом позивач має обов'язок утримувати непрацездатного батька, а відтоді несе витрати по придбанню необхідних для лікування батька. Ці обставини перевірялися судом в межах розгляду даної цивільної справи та знайшли свого підтвердження. Так, факт проживання позивача разом і з батьком підтверджується довідкою з місця проживання, виданою КСН «Приморський» вих..№208 від 27.10.2015 року (а.с.68). Те, що ОСОБА_7 страждає на ряд хронічних захворювань, через що проходив стаціонарне лікування та періодично проходить амбулаторне лікування, підтверджується дослідженою в судовому засіданні випискою з історії хвороби та амбулаторною карткою на його ім'я (а.с.15, 109-120). Факт придбання ліків позивачем для батька підтверджується дослідженими в суді копіями чеків про придбання препаратів, які призначались лікарем ОСОБА_7, та про що є відповідні записи в амбулаторній картці.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_9 про зменшення розміру аліментів було встановлено, що у зв'язку із досягненням батьком позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 пенсійного віку і його хворобою, у позивача виник обов'язок по наданню матеріальної допомоги непрацездатному батькові, який отримує пенсію та має хворобливий стан здоров'я.. Ці обставини були встановлені судовим рішенням відносно позивача у даній справі ОСОБА_3, а тому мають бути враховані судом при вирішенні даного спору.

Доводи представника відповідача про існування ще одного сина у ОСОБА_7, який також несе витрати по його утриманню і лікуванню, а також доводи в частині недоведеності витрат позивача на утримання та лікування батька, суд вважає неспроможними та до уваги не приймає, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього відповідачем та її представником суду не надано.

Не приймає до уваги суд посилання представника позивача на те, що позивач несе витрати на оплату послуг доглядальниці, оскільки це питання вже було предметом судового розгляду, суд апеляційної інстанції визнав недоведеною цю обставину, не взявши до уваги наданий позивачем договір про надання послуг доглядальниці, а нових належних та допустимих доказів суду не надано.

Крім того, погіршення матеріального стану позивача, який є платником аліментів, підтверджується також дослідженими судом розпорядженнями по ОПО ПАТ «ММК ім..Ілліча», де працює позивач ОСОБА_3, №85 від 16.11.2015 року та .№96 від 28.12.2015 року, якими працівникам цього підрозділу встановлено неповний робочий день та оплата відповідно відпрацьованого часу.

Таким чином, оскільки в порівнянні із часом визначення судом розміру аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, матеріальний стан позивача, який є платником таких аліментів, змінився у бік погіршення, він має на утриманні хворого батька, який також потребує матеріальної допомоги, зурахуванням всіх обставин справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та можливим зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, з ? до 1/6 частки всіх доходів щомісячно. При цьому, підстав для зменшення розміру аліментів до 1/8 частки всіх доходів щомісячно, як того просив позивач, у суду не має, та присудження аліментів у такому розмірі, на думку суду, не відповідатиме інтересам неповнолітньої дитини та не забезпечить належного рівня її розвитку з урахуванням її потреб відповідно віку.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 58-61, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати з виконання виконавчий лист, виданий на підставі рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 03 вересня 2010 року №2-5726/10, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 1/4 частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Донецької області в м,Маріуполі через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Дзюба М. В.