Справа №592/5465/15 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/137/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Рибалки В. Г.,

суддів - Гагіна М. В. , Ільченко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради

про визнання дій незаконними, визнання договору частково недійсним та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконними дії КП «Міськводоканал» СМР про зобовязання ОСОБА_3 провести повірку за її власні кошти лічильників холодної води, встановлених у належному їй житловому приміщенні і розташованому за адресою в АДРЕСА_1.

Зобовязано КП «Міськводоканал» СМР провести за власний рахунок чергову повірку засобів квартирного обліку водо лічильників холодної води, в тому числі їх транспортування та монтаж з пломбуванням, що розташовані у житловому приміщенні ОСОБА_3 за адресою в АДРЕСА_1.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено за їх безпідставністю.

Стягнуто з КП «Міськводоканал» СМР на користь держави судовий збір, що становить 487 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі КП «Міськводоканал» СМР посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2015 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2007 року між КП «Міськводоканал» СМР виконавцем послуг та ОСОБА_3 як споживачем і мешканкою квартири АДРЕСА_2, укладено договір № 25138 про надання послуг з водопостачання і водовідведення. В цей же день представник відповідача склав акт про опломбування лічильників води, встановлених згідно технічних умов у житлі споживача. У липні 2014 року від КП «Міськводоканал» СМР надійшла вимога до ОСОБА_3 про проведення періодичної повірки водолічильників за власні кошти. Не погодившись із вказаною вимогою, 10 жовтня 2014 року та 30 січня 2015 року ОСОБА_3 письмово зверталась до відповідача із вимогою про проведення повірки лічильників за його кошти, що передбачено чинним законодавством. 30 жовтня 2014 року та 20 лютого 2015 року КП «Міськводоканал» надав відповіді на вказані звернення позивачки та зазначив, що витрати на проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонт приладів обліку не включаються до тарифів підприємства, вони не затвердженні органом місцевого самоврядування і як то передбачено п. 24 «Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869, механізму відшкодування понесених виконавцем таких витрат не встановлено. Тому підприємство може тільки здійснити роз пломбування лічильників з метою проведення їх повірки. Відповідно до Акту від 05 грудня 2014 року розпломбування водолічильників у квартирі позивачки КП «Міськводоканал» СМР проведено. Також, судом встановлено, що у звязку з не проведенням позивачкою повірки встановлених за місцем її проживання лічильників води, їй з липня 2014 року по березень 2015 року плата за водопостачання нараховувалась відповідно до щоденної норми споживання.

Сторони належним чином повідомленні про час і місце розгляду справи.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції чинній на час виникнення вказаних правовідносин), засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповіркові інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобовязані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарзі про те, що витрати з проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) приладів обліку, що перебувають у власності споживача фізичної особи, не включаються до тарифу на централізоване водопостачання, який встановлюється Національною комісією для КП «Міськводоканал» СМР є обґрунтованими, але висновків суду не спростовують.

Ствердження КП «Міськводоканал» про те, що відповідач є виробником, а не виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення, договір з органами місцевого самоврядування на виконання комунальних послуг є неукладеним, а тому квартирні прилади обліку води є власністю позивача як абонента споживача, а не КП «Міськводоканал», до тарифів на послуги з водопостачання, водовідведення не включена послуга з періодичної повірки приладів обліку холодної води, законом не передбачено проведення таких робіт безкоштовно, тому позивач не має права вимагати проведення таких робіт за рахунок відповідача є безпідставними.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції чинній на час виникнення вказаних правовідносин) було передбачено, що обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки здійснюється за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро, - тепло, - газо і водопостачання.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення дійшов обґрунтованого висновку про те, що п. 9 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік, а тому дії КП «Міськводоканал» СМР щодо зобовязання ОСОБА_3 провести повірку за її власні кошти лічильників холодної води є неправомірними.

Посилання КП «Міськводоканал» СМР в апеляційній скарзі на те, що оскільки термін державної метрологічної повірки сплинув у третьому кварталі 2010 року, споживач повинен повірити його самостійно, за власний рахунок обґрунтованого спростовані рішенням суду, оскільки при вирішенні вказаного спору, суд першої інстанції застосував норми дії законодавства, які діяли на час виникнення вказаних правовідносин.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалено, з додержанням вимог матеріального та процесуального права

У звязку з цим апеляційну скаргу на рішення необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: