Справа № 297/3081/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого Ільтьо І. І.,

при секретарі Куні О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконавчого комітету Косонської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Косонської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу.

Позов мотивують тим, що 29 листопада 2012 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина за законом та заповітом на житловий будинок №6 по вул. Мункаш в с. Косонь, Берегівського району. На випадок смерті ОСОБА_3 залишив заповіт посвідчений 24.01.2011 року секретарем Косонської сільської ради, згідно якого спадкодавець заповів усе належне йому на момент смерті майно ОСОБА_4. Заповіт складений дідом не змінено і не скасовано.

Окрім цього, відповідно до ст. 1241 ЦК України, дружина померлого ОСОБА_2, також має право на обовязкову частку, оскільки на момент смерті проживала із померлим у власному будинку.

Рішення суду необхідно позивачам для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їм було відмовлено в цьому з тих підстав, що дане будинковолодіння належним чином не зареєстровано.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, однак подали спільну заяву в якій просять розглянути справу без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідачавиконавчого комітету Косонської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.61 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 8, 10, 11, 57-60, 61, 62, 64, 66, 208, 209, 212-216, 130, 174, 197 ч.2, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати право власності на житловий будинок садибного типу (індивідуальний) з надвірними спорудами та будівлями, що розташований по вул. Мункаш, №6 в с. Косонь, Берегівського району, Закарпатської області, загальною площею 56,3 кв. м., з яких 42,9 кв. м. житлова площа та 13,4 кв. м допоміжна, за:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частки будинку;

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1/2 частки будинку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5.