провадження № 2/760/49/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року м. Київ
Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,
за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу матері на тимчасовий виїзд за кордон з неповнолітньою дитиною без згоди і супроводу батька, ухвалив таке рішення.
Позиції осіб, які беруть участь у справі:
18.12.2015 позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила надати дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_4 у супроводі її матері без згоди та супроводу її батька у період з 08.02.2016 до 16.02.2016.
Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 16.06.2006 до 26.06.2008 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_4 відвідує Комплексну дитячу - юнацьку спортивну школу «Чемпіон» та бере участь у змаганнях з естетичної гімнастики, має нагороди.
Відповідно до листа Федерації естетичної гімнастики України ОСОБА_4 братиме участь у командних змаганнях з естетичної гімнастики, які відбудуться у період з 10.02.2016 до 14.02.2016 у місті Тарту (Естонія).
16.12.2015 позивач звернулась до відповідача про надання дозволу на виїзд неповнолітньої доньки за кордон до міста Тарту (Естонія) для участі в зазначеному змаганні, проте відповідач письмової згоди на виїзд доньки за кордон не надав.
Крім цього, позивач зазначила що відповідач раніше також не надавав дозвіл на виїзд доньки за кордон, у зв'язку з чим вона була вимушена звернутися до суду з метою отримання такого дозволу. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21.10.2015, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2015, ОСОБА_4 було надано дозвіл на виїзд за межі України у супроводі її матері без згоди та супроводу її батька.
На підставі вищезазначеного, позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, оскільки дії позивача, пов'язані з вивезенням неповнолітньої ОСОБА_4 за межі України, відповідають інтересам дитини.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та просив суд при розгляді справи врахувати інтереси малолітньої ОСОБА_4 (а.с. 22).
Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК «у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи».
Враховуючи ці обставини та зважаючи на думку представника позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд
ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 20.12.2006, актовий запис № 3026 (а.с. 5).
Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено ОСОБА_3, а матір'ю - ОСОБА_2
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 18.03.2015 (а.с. 6).
ОСОБА_4, навчається в ДЮСШ «Чемпіон» та братиме участь у командних змаганнях з естетичної гімнастики, які відбудуться у період з 10.02.2016 по 14.02.2016 в місті Тарту, Естонія (а.с. 15).
Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.
Відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 313 ЦК «фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними».
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».
Відповідно до частини першої статті 3 Закону «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.
Згідно з частиною другою статті 4 Закону «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Суд звертає увагу сторін, що фізичний і культурний розвиток дитини є одним із основоположних принципів її виховання та становлення особистих позитивних якостей.
Відповідно до частини третьої статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Крім цього, частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Суд вважає, що відповідач не надаючи згоду на виїзд за межі України ОСОБА_4 у супроводі її матері для участі у змаганнях з естетичної гімнастики, що відбудуться в м. Тарту (Естонія) порушує права та інтереси своєї доньки, обмежуючи її фізичний, духовний, соціальний та моральний розвиток.
Стаття 10 Конвенції про права дитини встановлює, що кожна дитина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну, та повертатися в свою країну разом з батьками.
Виходячи з проголошеного Конвенцією права дитини, суд вважає, що донька сторін має право безперешкодно виїжджати зі своєї країни за кордон для участі у змаганнях.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки виїзд дитини за кордон для участі у змаганнях з естетичної гімнастики, відповідає інтересам та бажанням дитини, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, у той же час відповідач безпідставно відмовляється від нотаріального посвідчення оформлення проїзних документів, що порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.
Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 грн.
Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», Законом «Про порядок виїзду з України та виїзду в України громадян України», статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу матері на тимчасовий виїзд за кордон з неповнолітньою дитиною без згоди і супроводу батька - задовольнити повністю.
Надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, на тимчасовий виїзд за межі України до міста Тарту, Естонія, з 08 лютого 2016 року до 16 лютого 2016 року, у супроводі її матері ОСОБА_2 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_3.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко