АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4023/15-ц Номер провадження 22-ц/786/240/16Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів : Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі Лимар О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

на ухвалу судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року

у справі за позовом Cелянського (фермерського) господарства «Надія» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року позивач ОСОБА_4 (фермерське) господарство (далі - СФГ) «Надія» звернулося в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації.

Позов СФГ «Надія» мотивовний тим, що господарством у 2008 році з Лубенською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки на території Литвяківської сільської ради. На даний час СФГ «Надія» продовжує на законних підставах користуватися земельною ділянкою. Проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було укладено договір оренди даної земельної ділянки з фізичною особою ОСОБА_2 05.05.2014 року. Позивач вважає, що укладення спірного договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_2 є неправомірним, також порушено переважне право орендаря СФГ «Надія» на укладення договору оренди землі на новий строк.

Позивач просив суд визнати недійсним з моменту укладення договір між ГУ Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_2 про передачу в довгострокову оренду терміном на 21 рік земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, кадастровий номер :07:004:002, площею 58, 9356 га ріллі для ведення фермерського господарства, розташованої в адмінітсративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського раойну Полтавської області та скасувати його державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речого права.

Ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року відкрито провадження у справі за позовом Cелянського (фермерського) господарства «Надія» до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації.

З ухвалою судді не погодився відповідач ОСОБА_2, представник якого ОСОБА_3 її оскаржила, просила скасувати, оскільки вважає, що ухвала суду прийнята із порушенням норм процесуального права, зокрема правил підсудності.

У запереченнях на апеляційну скаргу СФГ «Надія» з посиланням на положення ст.ст. 307, 308 ЦПК України, просило апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити, ухвалу судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п. п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, що у разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем СФГ «Надія» заявлені позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації. У позові позивач посилався на те, що укладення спірного договору оренди земельної ділянки, площею 58, 9356 га в адміністративних межах Литвяківської сільської ради Лубенського району з ОСОБА_2 є неправомірним, порушено переважне право орендаря СФГ «Надія» на укладення договору оренди землі на новий строк.

Таким чином, даний спір виник з приводу нерухомого майна земельної ділянки, яка знаходиться на території Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, зокрема, щодо права користування нерухомим майном (земельною ділянкою), яке виникло з договору оренди.

Оскільки, земельна ділянка, з приводу якої між сторонами виник спір, знаходиться на території Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, то позивач правомірно подав позов до Лубенського міскрайонного суду Полтавської області, а суддя вірно, з урахуванням положень ст.ст. 114, 122 ЦПК України відкрив провадження у справі.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно непідсудності даного спору Лубенському міськрайонному суду Полтавської області на підставі ст. 109 ЦПК України, якою передбачено предявлення позову в суд за місцезнаходженням відповідачів. В даному випадку відповідач ГУ Держземагенства у Полтавській області (знаходиться у м. Полтаві), відповідач ОСОБА_2 (проживає у Черкаській області).

Так, як уже було зазначено, у п.п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» дано розяснення, що для позовів, які стосуються нерухомого майна, в тому числі земельної ділянки, встановлено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України), тобто за місцезнаходженням майна.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала судді постановлена з дотриманням вимог закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ч.1 п.1 ст. 312, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

ОСОБА_5

Згідно оригіналу

суддя В.П. Пікуль