гСправа № 358/18/16-ц Провадження № 2-з/358/1/16
УХВАЛА

про повернення заяви заявнику

25 січня 2016 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває справа № 358/18/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків

Представник позивача ОСОБА_2 звернувшись до суду із заявою про забезпечення позову, просить накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1 і знаходиться у них або інших осіб в межах суми позовних вимог, що становить 747179,15 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає поверненню заявникові з наступних підстав.

При зверненні до суду представник позивача не враховано положення ч.2 ст. 151, п. 1 ч. 1, ч.3, ч.5 ст. 152 ЦПК України та розяснення п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», де зазначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позов забезпечується шляхом: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Однак, представник позивача ОСОБА_2 звернувшись до суду із заявою, в якій просила накласти арешт на майно відповідача не зазначила про відомості та не надала до цієї заяви правовстановлюючих документів та інших доказів на підтвердження: яке конкретне майно належить відповідачу або знаходиться у третіх осіб, його вид, місце знаходження, характеристика даного майна та вартість станом на даний час.

Таким чином, відсутність зазначених відомостей у заяві, позбавляє суд вирішити питання про забезпечення зазначеного позову, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Крім того, представником позивача не виконано положення ч.4 ст.151 ЦПК України, а саме: не надано суду копію заяви про забезпечення позову, яку необхідно надіслати відповідачу.

В звязку з тим, що заява про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, суд у відповідності до ч.8 ст. 153 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_1 - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена через Богуславський районний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_3