Справа № 346/153/16-ц
Провадження № 2/346/342/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі:

Головуючого судді: Обідняка В.Д.

секретаря: Вербіщук О.Д.

представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Королівської сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з даним позовом, який представник підтримав в судовому засіданні та пояснив, що він є жителем ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно довідки Королівської сільської ради від 31 березня 2015 року, житловий будинок його господарства побудований у 1950 році, що підтверджується записами в погосподарській книзі.

В червня 2014 року він звернувся в Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорта на житловий будинок.

З метою отримання свідоцтва про право власності на вищевказане будинковолодіння позивач звернувся в органи місцевого самоврядування, однак йому було відмовлено, оскільки органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями щодо оформлення права власноті на об'єкти нерухомого майна.

Оскільки визнання права власності має для нього юридичне значення, просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на будинковолодіння № 54 по вул. Молодіжній, в с. Королівка, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Представник Королівської сільської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив та пояснив, що згідно записів в погосподарській книзі № 2, в даному житловому будинку проживає та зареєстрований тільки позивач, який проживав в будинку з батьками з часу народження, які померли і ним постійно здійснюється догляд за будинком та проводиться оплата за комунальні послуги. Просить суд визнати за позивачем право власності за спірним будинковолодінням.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 344 ч.1 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Пленумуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, п. 9 при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Судом встановлено, що згідно довідки Королівської сільської ради від 31 березня 2015 року № 158, житловий будинок в с. Королівка, № 54, побудований у 1950 році. Згідно довідки № 215 від 02 червня 2014 року, виданої на підставі погосподарської книги № 2, особовий рахунок № 0135, строрінка 39, в даному домогосподарстві зареєстрований та проживає позивач, ОСОБА_4, та ним постійно здійснюється догляд за будинковолодінням, оплачує комунальні послуги більше 10 років.

В червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся в Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації для виготовлення технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок, інвентаризаційна вартість домогосподарства відповідно до технічного паспорту становить - 62 768 грн.

З метою отримання свідоцтва про право власності на вищевказане будинковолодіння позивач звернувся в органи місцевого самоврядування, однак йому було відмовлено, оскільки органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями щодо оформлення права власноті на об'єкти нерухомого майна та рекомендовано вирішувати дане питання в судовому порядку.

Враховуючи, що позивач володіє спірним житловим будинком в якому проживає з народження тобто більше 10 років, а визнання права власноті на нього надасть йому змогу розпоряджатися належним йому майном, що дає суду підстави для задоволення позову.

На підставі ст. 344 ЦК України, керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності за набувальною давністю на будинковолодіння № 54 по вул. Молодіжній, в с. Королівка, Коломийського району.

Рішення суду може бути оскаржене через Коломийський міськрайонний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Обідняк В. Д.