АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1987 /2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Виниченко Л.М.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та

Кредит»

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, стягнення грошових коштів

за договором банківського вкладу, трьох відсотків річних, пені та відшкодування моральної

шкоди

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 4 листопада 2015 р. відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, трьох відсотків річних, пені та відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі позивач просить це рішення скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність цаного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 24.12.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено договір № 300937/81756/6-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 6 місяців в іноземній валюті (а.с. 29-30).

Згідно умов зазначеного договору, вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 1100,00 дол.США на строк з 24.12.2014 р. по 24.06.2015 р. з нарахуванням та виплатою клієнту процентів за користування коштами вкладу протягом вказаного строку за ставкою 11,50 % річних.

Внесення позивачем коштів за договором вкладу у розмірі 1100 дол. США підтверджується квитанцією № 19 від 24.12.2014 р. (а.с.31).

Згідно ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно п.4.1 договору банківського вкладу, після закінчення строку, визначеного п.1.1. цього договору (24 червня 2015 року), або настання інших обставин, визначених чинним законодавством України чи цим договором, кошти з депозитного рахунку НОМЕР_2 повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший депозитний рахунок, а дія цього договору припиняється. Клієнт зобов'язаний надати банку зазначену письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку вкладу, визначеного п.1.1. цього договору. Вказану письмову вимогу клієнт зобов'язаний надати банку у двох автентичних примірниках, один з яких приймається банком, а другий - повертається клієнту з відміткою банку про отримання письмової вимоги.

У випадку, коли клієнт надав банку зазначену письмову вимогу про отримання суми вкладу шляхом видачі готівки, але не вимагає отримання вкладу після закінчення строку розміщення вкладу, визначеного п.1.1 цього договору, або останнього з строків, на який продовжено розміщення вкладу, цей договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користуванні банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу із розрахунку 0,0001 % річних. Для цього клієнт підписанням цього договору уповноважує банк: відкрити клієнту виключно для обліку коштів вкладу на вимогу рахунок НОМЕР_3, та не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку вкладу, визначеного п.1.1 цього договору, або останнього з строків, на який продовжено розміщення, перерахувати суму вкладу з депозитного рахунку НОМЕР_2 та суму нарахованих на вклад, але не виплачених процентів з рахунку НОМЕР_4 на рахунок для обліку коштів вкладу на вимогу НОМЕР_3 та після зазначеного перерахування відкрити депозитний рахунок НОМЕР_2 та рахунок НОМЕР_4. Розмір вкладу на вимогу складається із суми вкладу та суми процентів, нарахованих на вклад, але не виплачених клієнту.

Як встановлено судом, позивач 16.04.2015 р., тобто в період дії вищевказаного договору банківського вкладу, подавав відповідачу заяву з проханням сплатити відсотки за вкладами, 3% річних, суму інфляційних збитків та неустойку (а.с. 35).

Також ОСОБА_2 звертався до відповідача із заявами від 02.06.2015 р. за вх. № 6 (а.с. 32), від 03.06.2015 р. вх. № 2425 Г (а.с. 33), від 24.06.2015 р за вх. 673 (а.с. 33 зв.), від 06.2015 р. за вх. № 5086-Г (а.с. 34) з повідомленнями про закінчення строку дії договору і вкладу 24.06.2015 р., відмову від пролонгації дії договору та проханням виплати суми вкладу з нарахованими відсотками по закінченню строку дії договору готівкою у валюті вкладу (доларах США).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку за договором № 300937/81756/6-14 від 24.12.2014 р., у зв'язку із закінченням строку дії депозиту на вимогу ОСОБА_2 24 червня 2015 р. відповідачем було здійснено перерахування суми вкладу у розмірі 1123,53 дол.США на рахунок позивача (а.с.36 зв.).

В подальшому позивач звертався до відповідача із заявою від 20.07.2015 р. за вх. № 6775-Г з проханням видати вклад готівкою через касу банку, нараховані відсотки, 3 % річних, суму інфляційних збитків та неустойку (а.с.35 зв.).

Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.526 ЦК України визначено, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено невиконання відповідачем своїх зобов'язань по поверненню вкладу.

Так, строк закінчення дії договору банківського вкладу сторонами визначено 24.06.2015 р. У цей же день позивачем подавалися заяви про отримання вкладу готівкою.

Як зазначено вище, згідно виписки по рахунку, відповідачем кошти були перераховані 24.06.2015 р. на поточний рахунок позивача у зв'язку із закінченням строку депозиту.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 р. зазначено, що відповідно до змісту ст.ст.526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не мав можливості зняти перераховані йому кошти з рахунку та використовувати їх на власний розсуд.

Обставин щодо неналежного виконання відповідачем умов договору банківського вкладу стосовно повернення вкладених коштів, судом також не встановлено.

Крім того, на підставі постанови Національного банку України від 17.09.2015 №612 прийнято рішення №171 про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» строком на 3 місяці з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р. (включно).

Згідно ч.ч.5, 6 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Тому, суд правильно вважав, що за умови коли позивач не здійснив розпорядження перерахованими йому на поточний рахунок коштами шляхом їх зняття, то вчинення таких дій на теперішній час є неможливим з підстав існування триваючої в банку тимчасової адміністрації, однак, це не позбавляє позивача права звернутись для вирішення цього питання до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до якого позивач не звертався, що підтвердив в судовому засіданні.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_2 - відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 4.11.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: