РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2895/15-ц

16 лютого 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуюча суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Мельник Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів - відділ Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідачів - Відділ Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненські області, в якому просив визнати за ним право власності на пасажирський автомобіль CITROEN JUMPY, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та зняти із вказаного автомобіля арешт, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.04.2015 р., винесеного державним виконавцем ВДВС Костопільського районного управління юстиції Грицюк Є.В. по виконавчому провадженню №47348550.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 23 травня 2013 року придбав у відповідача ОСОБА_2 пасажирського автомобіля CITROEN JUMPY, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, за 5 тис. доларів США, на підтвердження чого ОСОБА_2 власноручно написано розписку у присутності двох свідків - ОСОБА_6, ОСОБА_7 У розписці відповідач ОСОБА_2 зазначив, що продав ОСОБА_1 вказаний автомобіль і оплата була проведена в повному обсязі. Після проведення розрахунків відповідач ОСОБА_2 передав позивачу ОСОБА_1 ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, чим за твердженням позивача надав йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом як його власника.

Пізніше у серпні 2015 року позивач мав намір зареєструвати даний автомобіль в органах МРЕО на своє ім'я. Проте з'ясував, що 23 квітня 2015 року державним виконавцем ВДВС Костопільського районного управління юстиції Грицюк Є.В. по виконавчому провадженню №47348550 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника - відповідача ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 93144,20 грн. по виконавчому листу №564/2241/14-к від 23.03.2015 р. про стягнення 23144,20 грн. матеріальної шкоди, 70000 грн. моральної шкоди, всього на суму 93144,20 грн. на користь іншого відповідача ОСОБА_8 Надалі по цьому самому виконавчому провадженню постановою державного виконавця від 12.05.2015 р. було оголошено розшук автомобіль Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_1, 1999 року випуску та автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_4, 2006 року випуску, що належать відповідачу ОСОБА_2

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд, із посиланням на норми Цивільного кодексу України, визнати право власності на автомобіль СITROEN JUMPY, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, та зняти з нього арешт, так як арешт належного йому автомобіля порушує його права щодо користування і розпорядження цим майном.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з аналогічних підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання також не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції у Рівненські області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника виконавчої служби, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23.05.2013 р. ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 пасажирський автомобіль CITROEN JUMPY, 1999 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, за 5 тис. доларів США, на підтвердження чого ОСОБА_2 власноручно написано розписку у присутності двох свідків - ОСОБА_6, ОСОБА_7 Із тексту розписки вбачається, що ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 вказаний автомобіль і оплата була проведена в повному обсязі. Одночасно із проведенням розрахунків та написанням розписки ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3. Автомобіль до цього часу перебуває у користування та володіння ОСОБА_1

У відповідності до ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору

Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до приписів ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Затаких обставин суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 у відповідності до норм закону набув право власності на вказаний автомобіль, уклавши із відповідачем ОСОБА_2 в письмовій формі шляхом написання розписки договір купівлі-продажу. Договір виконано сторонами, оскільки кошти були сплачені, а автомобіль із документами переданий ОСОБА_1 Тим самим останній набув право власності на придбаний автомобіль, хоча його і не переоформив у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що 23.04.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Костопільського районного управління юстиції Грицюк Є.В про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню №47348550 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника - відповідача ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 93144,20 грн. по виконавчому листу №564/2241/14-к від 23.03.2015 р. про стягнення 23144,20 грн. матеріальної шкоди, 70000 грн. моральної шкоди, всього на суму 93144,20 грн. на користь ОСОБА_8 А постановою того самого державного виконавця ВДВС Костопільського районного управління юстиції Грицюк Є.В від 12.05.2015 р. по ВП №47348550 оголошено в розшук два автомобіля, що належать ОСОБА_2 - автомобіль Citroen Jumpy, д.н. НОМЕР_1, 1999 року випуску та автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з. НОМЕР_4, 2006 року випуску.

Таким чином, спірний автомобіль, на який державним виконавцем відділу ДВС Костопільського РУЮ було накладено арешт, не належить боржнику ОСОБА_2, а перебуває у власності ОСОБА_1, який не є стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, в зв'язку з арештом автомобіля, порушуються права позивача, як власника з приводу володіння, користування та розпоряджання даним майном.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом зняття арешту із автомобіля, накладеного постановою державного виконавця відділу ДВС Костопільського РУЮ від 23.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Аналізуючи зібрані у справі докази, оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про зняття арешту з майна, підлягає задоволенню.

Що ж до вимоги позивача, щодо визнання права власності наавтомобіль, то суд рахує її необгрунтованою.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК україни вланик майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вихлдячи зі змісту наведених норм права , потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Оскільки договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами відбувся і ніхто не заперечує його дійсність, то вимога позивача про визнання права власності на автомобіль не може бути задоволена судом. Позивач може реалізувати своє право на спірний автомобіль провівши його перереєстрацію відповідно до чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,174,209,214-215 ЦПК України, 15,202,207,321, 392,638 ЦК України, ч. 1 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження" , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача відділ Державної виконавчої службиКостопільського районного управління юстиції в Рівненській області про визнання права власності на автомобіль та зняття з нього арешту - задовольнити частково.

Зняти арешт із пасажирського автомобіля CITROEN JUMPY , 1999 року випуску, д.н.з НОМЕР_1, номер шасі(кузова, рами) НОМЕР_2, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.04.2015 року, винесеної державним виконавцем відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції по виконавчому провадженню №47348550.

В задоволенні позову в частині визнання права власності на пасажирський автомобіль CITROEN JUMPY - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч