Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем є власниками, по 1/2 частині, автомобіля Cherry Kito кузов LVV ДВ 22 ВЗ ДДОО 1199, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, але позивач позбавлена права користування даним авто, оскільки з моменту вступу в законну силу рішення Білоцерківського міськрайонного суду про визнання за нею права власності на 1/2 частину даного автомобіля, - відповідач ОСОБА_2 постійно створює перешкоди в користуванні автомобілем, не надає ключі, переховує автомобіль.

Позивач в судовому засіданні підтримала позов в повному обсязі.

Відповідач позов не визнала.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа : Перший Український міжнародний банк про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля було визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля Cherry Kito кузов LVV ДВ 22 ВЗ ДДОО 1199, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, а право власності на ? частину цього автомобіля залишено за ОСОБА_2 Зазначене підтверджується копією рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 22.06.2015 р. у справі № 357/4455/15-ц (а.с.6-9).

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 не зареєструвала на даний час своє право власності на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2. Відповідно до п.п. 2,7,8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого постановою КМ Українивід 07 вересня 1998 року № 1388 із змінами, передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів та правомірність придбання транспортного засобу. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є зокрема, й копія рішення суду.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що її право власності на вказаний автомобіль не визнає відповідач ОСОБА_2, та користується спірним автомобілем ОСОБА_3, тобто бувший чоловік позивача.

Відповідач, заперечуючи позов, суду пояснила, що не чинить жодних перешкод позивачу в користуванні автомобілем, позивач не зверталася до неї з питанням визначити порядок користування транспортом. На даний час авто перебуває на СТО.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_3, суду показав, що між ним та його бувшою дружиною ОСОБА_1 тривалий час існує спір щодо поділу спільного майна та щодо користування квартирою і автомобілями. Свідок неодноразово пропонував вирішити спір мирним шляхом, але позивач не бажає врегулювати конфлікт. Свідок зазначає, що більше двох тижнів спірний автомобіль перебуває на ремонті на СТО по вул.. О.Гончара в м. Біла Церква. Позивач не несе витрат на утримання, ремонт автомобіля.

При вирішенні даного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Однак, позивач не надала суду жодного доказу того, що відповідач ОСОБА_2 чинить їй перешкоди в користуванні спірним автомобілем. Натомість, позивач в судовому засіданні зазначила, що фактично, спірним автомобілем керує її бувший чоловіка ОСОБА_3, який переховує автомобіль, та при цьому позивач позивається до ОСОБА_2 і зазначає, що саме ОСОБА_2 має надати їй у користування автомобіль та погодити порядок такого користування транспортом. Позивач не надала доказів своїх вимог, не довела наявність перешкод з боку відповідача в користуванні вказаним автомобілем.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову. Позивач скористалася своїм правом на судовий захист, однак її позиція не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення за не доведеністю.

Керуючись ст.ст. 319,391 ЦК України, ст.ст. 10,51, 59,60, 61, 88, 212 - 215, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4