233 Справа № 233/181/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Каліуш О. В., при секретарі Мазепа Н.А., розглянувши подання заступника начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником ВДВС Костянтинівського МРУЮ, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за межі України до виконання зобовязань за рішенням, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Костянтинівського МРУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документа № 905/1120 від 26 серпня 2015 року, виданого Господарським Судом Донецької області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» у розмірі 23347,04 грн.

07.10.2015 року у відношенні боржника на підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду.

Згідно інформації наданої ДПС України боржник доходів не отримує, зареєстровані відкриті рахунки в установах банку відсутні.

Станом на 12 січня 2016 року боржником не вчинено дій направлених на виконання рішення суду, що свідчить про умисне його невиконання.

Заступник начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд подання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.18 ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України , гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Отже, право державного виконавця на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань, наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця таким правом. Крім того, факт ухилення боржника від виконання зобовязання має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Проте, в порушення вищезазначених нормативно - правових актів, подання державного виконавця не зазначає та не містить жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду.

Додані ж до подання копія постанови про відкриття виконавчого провадження та копія наказу, виданого Господарським судом Донецької області не містять інформації щодо предмету доказування у даній справі.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що факт ухилення боржника від виконання зобовязань покладених на нього рішенням Господарського суду Донецької області не доведений, а тому подання заступника начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань, задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 6, 8 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. 3771 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання заступника начальника ВДВС Костянтинівського МРУЮ про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня його проголошення.

Суддя О.В. Каліуш