Справа № 274/3125/15-ц
пр.№ 2/0274/128/16
Рішення

Іменем України

заочне

23.02.16 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., позивачки, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи тим, що він є батьком дітей, але не спілкується з дітьми, не приймає участі у їх вихованні, не турбується про їх здоров'я, духовний та моральний розвиток, в даний час місце його перебування невідоме.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав. Суду пояснила, що відповідач не сплачує аліменти, взагалі не надає матеріальної допомоги, вона вимушена самостійно утримувати двох дітей, в м.Бердичеві не змогла знайти роботу, тому переїхала проживати з дітьми до м.Львів, працевлаштувалася. Син у м.Львові відвідує школу, займається у спортивному клубі, донька відвідує дитячий садок та займається у спортивній школі. Вона забезпечує дітей всім необхідним, оплачує зайняття у спортивній школі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, місце його проживання (перебування) невідоме, за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 не проживає.

Представник органу опіки та піклування - виконкому Бердичівської міської ради не з'явився, про дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник органу опіки та піклування - Шевченківської райдержадміністрації м.Львова звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, надіслав письмовий висновок щодо позбавлення відповідача батьківських прав..

Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою позивачки справа розглядається в заочному порядку.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2003 року, шлюб розірваний рішенням Бердичівського міськрайсуду від 04.11.2013 року.(а.с.5)

Від шлюбу подружжя має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матір'ю, на їх утримання з відповідача зазначеним вище рішенням суду присуджені аліменти в розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно до їх повноліття.(а.с.6,7)

Згідно з довідками ВДВС Бердичівського МРУЮ заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.07.2015 року становить 16000 грн., стягувачка 23.10.2015 року звернулася до ДВС про розшук боржника.(а.с.11,39)

Під час перебування у шлюбу сім'я проживала в АДРЕСА_1, згідно з паспортом позивачка має реєстрацію саме за цією адресою.(а.с.8-10) Згідно з довідкою адресного бюро відповідач зареєстрований також за даною адресою.(а.с.15)

З пояснень позивачки, свідків ОСОБА_2 близько чотирьох років знаходиться в Росії, місце проживання його невідомо.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що в серпні 2012 року ОСОБА_2 поїхав в м.Москву на заробітки, разом з нею працював на рибному заводі, в грудні 2012 року вона повернулася, а він залишився, більше вона його не бачила. Вихованням дітей займається мати, батько не цікавиться дітьми, грошей не надає.

Свідок ОСОБА_6 показала, що знала сторін ще до одруження, спочатку в них все складалося добре, потім почалися фінансові труднощі, вони обидва поїхали в м.Москву на заробітки. ОСОБА_1 повернулася, а ОСОБА_2 немає четвертий рік, декілька разів телефонував дітям, але не з'являвся.

Свідок ОСОБА_7, рідня сестра позивачки, суду пояснила, що близько двох років ОСОБА_1 з дітьми проживає з нею у м.Львів, знімають квартиру, сестра працевлаштувалася, утримує дітей. ОСОБА_2 був непоганим батьком дітям, але потім щось сталося, він поїхав у Москву, з того часу не приїздив до дітей, не телефонує, не вітає з днем народження, аліменти не сплачує.

Свідок ОСОБА_8, мати відповідача, пояснила, що з сином не спілкується, де він в даний час їй не відомо, четвертий рік як він поїхав у Моску, не телефонує, змінив номер телефону, тому вона не може йому зателефонувати. Підтвердила, що її син не спілкується із своїми дітьми, не допомагає матеріально, не вітає дітей з днем народження.

В судовому засідання судом заслухана думка дитини - ОСОБА_3 щодо позбавлення його батька батьківських прав, на що він пояснив, що останній раз бачив батька, коли навчався у 2-му класі, батько поїхав на заробітки в Москву, в той час вони жили з мамою в м.Бердичеві, спочатку батько телефонував, потім припинив телефонувати. Повідомив суду, що взагалі не бажає спілкуватися з батьком.

Згідно наданих документів син сторін ОСОБА_3 з 01.09.2010 року по 20.06.2014 року навчався у НВК № 4 в м.Бердичеві, в даний час навчається у 6-му класі СЗШ № 23 м.Львова, характеризується позитивно, вихованням сина займається мати, батько не відвідував школи, не цікавився навчанням сина.(а.с.40,41)

Донька ОСОБА_4 відвідувала дошкільний навчальний заклад „Веселка" в м.Бердичеві з 16.07.2012 року по 28.08.2014 року, батько не займався вихованням дитини, не цікавився її розвитком та навчанням, не провідував її у дошкільному закладі.(а.с.42) З 23.09.2014 по 19.06.2015 року донька відвідувала дошкільний заклад № 106 у м.Львові, приводила і забирала дитину мати, вона ж була присутня на батьківських зборах, вихованням та навчанням дитини займається виключно мати, оплачує зайняття англійської мови, батька дитини у дошкільному закладі не бачили.(а.с.43,44,45)

З листа Бердичівської міської ради від 12.01.2016 року вбачається, що з метою надання висновку щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, працівники служби у справах дітей неодноразово відвідували адресу його реєстрації по АДРЕСА_1, однак жодного разу його не було вдома, сусіди пояснили, що він протягом трьох років в квартирі не проживає, а його мати перебуває за кордоном.(а.с.63)

Органом опіки та піклування - Шевченківською райдержадміністрацією наданий висновок від 23.12.2015 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його дітей, враховуючи, що він самоусунувся від їх виховання та утримання, не виконує покладених на нього законодавством батьківських обов'язків.(а.с.62)

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до сім'ї, родини, свого народу та Батьківщини, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року „Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти тощо. Ці фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З досліджених у справі доказів встановлено, що відповідач близько чотирьох років проживає окремо, імовірно перебуває в м.Москва, місце його знаходження невідоме. Він не спілкується з дітьми навіть по телефону, не вітає з днем народження, не надає матеріальної допомоги, має велику заборгованість по аліментам. Також відповідач не цікавиться навчанням та розвитком дітей, їх станом здоров'я. Отже, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо своїх малолітніх дітей.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав щодо сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(актовий запис про народження № 159 від 12.03.2004 року міського відділу реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції) та дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (актовий запис про народження № 830 від 19.10.2009 року міського відділу реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області).

Стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення

.

Суддя: Потапова Т.М.