Справа № 184/2614/15-ц
Номер провадження 2/184/84/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.01.2016м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гаєвого О.В.,

за участю секретаря Поліщук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу від 18 грудня 2015 року. У вказаній квартирі на даний час залишився зареєстрованим її колишній власник відповідачка ОСОБА_2, яка фактично з моменту укладення вище вказаного договору та в подальшому в квартирі не проживає, особистих речей в ній не зберігає та за комунальні послуги не сплачує. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає зніматися з реєстрації та такі його дії порушують права позивача на володіння, користування та розпорядження належної йому власності, то він був змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. В обґрунтування вимог посилався на обставини, викладені у позові.

В судове засідання відповідач повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод здійснення ним права користування та розпорядженням своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 18 грудня 2015 року укладеного між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка діяла через свого представника ОСОБА_3 (а.с. 7). Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 8). На даний час у вказаній вище квартирі продовжує бути зареєстрований відповідач ОСОБА_2, яка фактично з моменту укладення договору купівлі-продажу в ній не проживає, та у звязку з погіршенням стану свого здоровя особисто не може прибути до м. Орджонікідзе для того щоб знятися з реєстраційного обліку. Вказані обставини підтверджується також поясненнями свідків допитаних у судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України у разі відсутності особи, яка не є членом сімї власника будинку, житлове приміщення зберігається за нею на протязі шести місяців або протягом більш тривалого часу при наявності конкретних обставин, вказаних у переліку до цієї статті.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Разом з тим, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення.

Відповідно до вимог ст. 346 ЦК України право власності, зокрема, припиняється у разі відчуження власником свого майна. Тобто, фактично 18 грудня 2015 року внаслідок укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, право власності її колишнього власника відповідача ОСОБА_2 на вказану квартиру вже припинено.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині усунення перешкод з боку відповідача ОСОБА_2 шляхом визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вище вказаною адресою підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, такою, що втратили право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН 139777889) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_7