Справа № 602/1186/15-ц
Провадження № 2/602/18/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2016 р. Лановецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Радосюка А. В.

при секретарі Яблонській М. М.

з участю прокурора Карпця М. В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи - ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ланівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особа: Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області, Служба у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області, Служба у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав стосовно його дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що після розірвання у 2012 році шлюбу з відповідачем, останній став проживати окремо, а діти рішенням суду від 27.03.2013 року залишилися проживати разом з нею. На протязі даного часу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться дітьми, їх станом здоров'я, не навідує їх та не піклується про їх розвиток та виховання. Крім того, відповідач ухиляється від сплати аліментів, які присуджені йому на утримання дітей і розмір яких є незначним. Фактично дітьми опікується лише вона, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. У зв'язку з цим позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольнити, пославшись при цьому на обставини, вказані в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча згідно ст.74 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що матеріалами справи повністю доведено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків по вихованню дітей.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Лановецької районної державної адміністрації ОСОБА_6. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Вислухавши думку прокурора, пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Так, в ході судового засідання встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2008 року, який було розірвано рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 14 грудня 2012 року.

Під час спільного проживання у сторін народилися діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданим 18.07.2008 року Чайчинецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, виданим 08.07.2010 року Чайчинецькою сільською радою Лановецького району Тернопільської області.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.03.2013 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14.05.2013 року, визначено місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю ОСОБА_1.

Згідно Акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 11.11.2015 року встановлено, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, мати виховує та забезпечує дітей сама, для проживання та виховання малолітніх дітей створені всі належні умови.

Відповідно до характеристики №151 від 09.11.2015 року, наданої Підволочиською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів, неповнолітній ОСОБА_4 навчається в 2-В класі Підволочиської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Мати хлопчика приділяє належну увагу навчанню і вихованню сина, цікавиться успіхами дитини, завжди відвідує батьківські збори. Щодня приводить його до школи і забирає додому. Дитина чиста і доглянута. Батько учня протягом 2014-2015 навчальних років під час навчального процесу дитину у школі не відвідував, жодного разу не був присутній на батьківських зборах, не цікавився успіхами сина та не брав участі у навчально-виховному процесі.

Згідно довідки від 12.11.2015 року №52, наданої Підволочиським дошкільним навчальним закладом, малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідує дошкільний навчальний заклад з 20 березня 2013 року по даний час. За період перебування дитини в дошкільному навчальному закладі життям дитини цікавилася мати, а також приводила і забирала дитину.

Відповідно до довідок №992 від 11.11.2015 року, виданих амбулаторно-поліклінічним відділенням Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходився на стаціонарному лікуванні у 8 відділенні ТОККПНЛ з 19.10.2015 року по 10.11.20015 року. За час лікування батько до дитини жодного разу не з'являвся, матеріальної допомоги в лікуванні дитини не надав. ОСОБА_4 потребує подальшого лікування в ТОККПНЛ.

Рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 23.10.2015 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1518 гривень 00 копійок. Як встановлено в мотивувальній частині даного рішення суду виникнення заборгованості по сплаті аліментів виникло з вини відповідача, який знав про рішення суду, наявність виконавчого листа та про свій обов'язок щомісячно сплачувати аліменти.

Таким чином, всі вищенаведені факти свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей, а саме не навідується до них, не спілкується з ними, не цікавиться дітьми, їх станом здоров'я, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не приймає участі у вихованні та не проявляє щодо них батьківської турботи та уваги.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації Тернопільської області, орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації в зв'язку з тим, що батько свідомо нехтує обов'язками щодо утримання і виховання малолітніх дітей, не проявляє турботи про їх здоров'я та фізичний розвиток, вважає за доцільне в інтересах дітей, з метою їх соціально-правового захисту позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Як зазначено в даному Висновку в ході вивчення вказаного питання ОСОБА_3 в телефонному режимі не заперечував щодо неучасті його у вихованні дітей та позбавлення його батьківських прав.

Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно ст. 164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо його дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 487 гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 74, 212-215, 224, 232, 292 ЦПК України, ст. ст. 7, 141, 150, 155, 157, 164 СК України, суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, зареєстрованого в с.Чайчинці Лановецького району Тернопільської області, батьківських прав щодо його дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, зареєстрованого в с.Чайчинці Лановецького району Тернопільської області, в користь ОСОБА_1 487 гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.

Вказане заочне рішення суду може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, яку слід подати до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Дане рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. В. Радосюк