У х в а л а

"04" січня 2016 р. Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Урупа І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позовній заяві просить визнати дії ПАТ "Мелітопольгаз" щодо нарахувань їй, як споживачу за адресою: вул. Межева, буд. 20, с. Семенівка, особистий рахунок С-372, збитків в розмірі 14638,24 гривень протиправними. Зобов'язати ПАТ "Мелітопольгаз" провести їй перерахунок розміру платежів за використаний природний газ шляхом виключення нарахованих збитків в розмірі 14638,24 гривень.

Вважаю, що позовна заява у даному випадку не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме: позивачка не сплатила судовий збір.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Це положення підтвердив і Пленум ВССУ в п.10 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах.

Відповідно до п/п 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору встановлюється 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене розмір судового збору у даному випадку буде складати 487 грн. 20 коп. (1218 х 0,4), де 1218 грн. мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2015 року.

А оскільки позивачка звернулася до суду з позовом, в якому обєднано 2 вимоги немайнового характеру, то позивачка повинна сплатити за дві вимоги судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп.

Вказану суму судового збору позивачці слід сплатити на рахунок: код ЄДРПОУ суду: 36969096, Мелітопольське УДК ГУДКУ у Запорізькій області, одержувач коштів: Державний бюджет м. Мелітополь Мелітопольський район, МФО 813015, р/рахунок № 0013 та квитанцію про сплату надати до суду.

Посилання позивачки на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення від сплати судового збору вважаю безпідставними.

Закон України «Про судовий збір» у даному випадку є спеціальним законом і тому слід застосовувати саме його. В ст.5 цього Закону наведено вичерпний перелік випадків коли особи звільняються від сплати судового збору і розширювальному тлумаченню цей перелік не підлягає. З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», № 484-VIII. Відповідно до цього Закону споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не звільняються від сплати судового збору.

Крім того, відповідно до п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-зп від 03 жовтня 1997 року конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Виходячи з цього положення за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, при вирішенні спорів у цих відносинах необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Закони України «Про захист прав споживачів» та «Про судовий збір» є нормативними правовими актами однакової сили.

А тому, оскільки норма Закону щодо сплати судового збору споживачами за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, в Законі України «Про судовий збір» прийнята пізніше, а саме: з 01 вересня 2015 року, то застосовувати слід саме цей Закон.

При таких обставинах позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачці строк для усунення її недоліків, а саме: сплати судового збору та надання до суду квитанції про сплату.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" про захист прав споживачів, визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Надати позивачці строк 5 днів з дня отримання нею копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Якщо позивачка у встановлений строк не виконає вимоги суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернена їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: