Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року Позивач звернулась до суду з позовом до Відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки доходу щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього, просила стягнути з Відповідача на свою користь додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 1 000 гривень щомісячно, і до досягнення дитини повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач посилається на те, що з 2011 року вона з Відповідачем перебували у цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З липня 2012 року сторони припинили проживати в цивільному шлюбі. На даний час матеріальна допомога з боку Відповідача є недостатньою та нерегулярною.

ОСОБА_1 зазначає, що донька проживає разом з нею в орендованій квартирі, але її доходів на утримання дитини не вистачає, а тому вважає, що матеріальна допомога з боку Відповідача повинна бути регулярною та в більшому розмірі.

Також Позивач наголошує на тому, що їх спільна дитина потребує оздоровлення, лікування, оскільки вона часто хворіє респіраторними захворюваннями.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що він сплачує Позивачу аліменти добровільно та регулярно, має ще одну дитину на утримання якої також сплачує аліменти. Окрім цього, наголошував на тому, що він має батька похилого віку, який потребує догляду та матеріальної допомоги з боку Відповідача.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що з 2011 року між сторонами склались сімейні стосунки без реєстрації шлюбу.

Від відносин сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Встановлено, що дитина проживає разом з Позивачем, і зі слів ОСОБА_1 вона у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Безспірно встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо розміру аліментів, які підлягають сплаті Відповідачем на утримання доньки.

Відповідно до ст.ст.182, 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З огляду на те, що Відповідач офіційно працює, отримує стабільний дохід, суд вважає за доцільне призначити аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів Відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Частина 2 ст. 185 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу.

Враховуючи що Позивач не надала доказів на підтвердження несенню нею регулярних витрат на оздоровлення ОСОБА_3, будь-яких інших витрат на навчання, розвиток здібностей дитини тощо, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з Відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки в сумі 1 000 грн. щомісячно.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 180, 181, 182-184, 191СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 09 червня 2015 року до досягнення нею повноліття, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: