АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/849/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Белоконна І.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана його представником ОСОБА_3, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди,

встановила:

У травні 2015 року позивач ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» звернувся до суду з вказаним позовом та з урахуванням заяви про зміну позовних вимог просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 384 грн. 76 коп., стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Брокбізнес» суму завданої шкоди у розмірі 763 грн. 08 коп., судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» матеріальну шкоду в розмірі 16 384 грн. 76 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» суму завданої шкоди у розмірі 763 грн. 08 коп.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову про стягнення зі ОСОБА_2 на користь позивача суми завданої шкоди у розмірі 16384 грн. 76 коп., посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що ОСОБА_5 отримав судову повістку про виклик до суду вже після винесення судом першої інстанції рішення, а тому в порушення норм процесуального права, був позбавлений можливості надати заперечення на позов.

Вважає, що сума 57 309 грн. 46 коп., яка, за твердженням позивача була виплачена в якості страхового відшкодування за договором майнового страхування, є лише межею для права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, та не дорівнює сумі, яку відповідальна особа, з урахуванням норм чинного законодавства, повинна відшкодувати за завдані нею збитки, розмір яких відповідно до звіту оцінювача становить 40414 грн. 70 коп.

Вважає, що позивач, який скористався правом регресу, не довів, що сума страхових виплат, яку здійснив позивач ПрАТ «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» у розмірі 57309 грн. 46 коп. на користь ТОВ «Атлант-М Лепсе» відповідно до договору страхування, дорівнює сумі майнових збитків, які повинні бути відшкодовані відповідно до ст. 22 ЦК України.

Крім того, звіт оцінювача №8818 від 16.10.2014 року не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оскільки всупереч вимогам Методики, оцінювачем не було обґрунтовано те, що всі складові частини КТЗ, потребують саме заміни на нові, а їх ремонт є неможливим, з огляду на умови технологічної можливості та економічної доцільності їх відновлення.

Посилався на те, що судом першої інстанції вирішено, що відповідач відшкодовує ремонт транспортного засобу, встановлюючи нові запчастини. У разі відшкодування вартості нових запчастин, які встановлюються взамін запчастин, які мають фізичний знос, суд не зобов'язав повернути такі запчастини відповідачу. Враховуючи те, що такі запчастини становлять певну вартісну цінність, неповернення таких запчастин призводить до безпідставного збагачення особи, яка залишає ці запчастини у своїй власності.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Представник позивача Євсев'єв Г.А. вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача ПрАТ СК «Брокбізнес» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення 04.01.2016 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача обґрунтовував позовні вимоги тим, що 11.10.2014 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda», під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Volkswagen», під керуванням ОСОБА_6 Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.10.2014 року винним у ДТП визнано ОСОБА_2

Внаслідок ДТП автомобіль «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Транспортний засіб «Volkswagen» був застрахований СК «АСКО-Медсервіс» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту.

За фактом скоєння ДТП ПрАТ СК «Аско-Медсервіс» виплатило страхове відшкодування у розмірі 57 309 грн. 46 коп. страхувальнику ОСОБА_6 шляхом перерахування на рахунок ТОВ «Атлант-М Лепсе»

ПрАТ «СК «Брокбізнес», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, здійснило виплату відшкодування в розмірі 39 651 грн. 62 коп. на користь позивача.

Проте згідно зі звітом про оцінку автомобіля вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 40 414 грн. 70 коп., тобто ПрАТ «СК «Брокбізнес» не доплатив 763 грн. 08 коп.

ОСОБА_2 сплатив на користь позивача 510 грн. франшизи, проте з урахуванням суми фактичних витрат позивачау розмірі 57 309 грн. 46 коп., що є вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 40 414 грн. 70 коп., а також 510 грн. сплаченої франшизи, то ОСОБА_2 має сплатити ще 16 384 грн. 76 коп. для повного відшкодування завданих збитків.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, знайшли підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги є законними і обґрунтованими. Враховуючи, що фактичні витрати позивача складають 57 309 грн. 46 коп., проте здійсненої страхової виплати ПрАТ СК «Брокбізнес» в сумі 39 651 грн. 62 коп. та франшизи в сумі 510 грн. недостатньо для повного відшкодування фактичних витрат, то з відповідача ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» підлягає стягненню на користь позивача сума шкоди в розмірі 16 384 грн. 76 коп., а з відповідача ПрАТ СК «Брокбізнес» - 763 грн. 08 коп.

Проте колегія суддів вважає, що погодитись з висновками суду першої інстанції неможливо, оскільки висновки суду не в повному обсязі не відповідають обставинам справи та зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як встановлено з матеріалів справи, страхове відшкодування у розмірі 57 309 грн. 46 коп. було виплачено позивачем як страховиком страхувальнику ОСОБА_6 у зв'язку з настанням страхового випадку, пов'язаного із пошкодженням застрахованого транспортного засобу «Volkswagen», д.н. НОМЕР_2, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № СО-14-1147-06 від 09.09.2014 року.

В пункті 3.3 договору добровільного страхування сторони погодили, що при визначенні суми матеріального збитку та розміру страхового відшкодування за цим договором амортизаційний знос ( значення коефіцієнту фізичного зносу) застрахованого транспортного засобу не враховується ( а.с. 7).

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Таким чином, правовідносини за договором добровільного страхування, відповідно до якого ПрАТ СК «Аско-Медсервіс» зобов'язалось виплатити страхове відшкодування, що обчислюється без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, виникли між позивачем та страхувальником ОСОБА_6

Як вбачається зі страхового акту № 06-14-042 від 03.11.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 57 309 грн. 46 коп. відповідно до рахунку № -2 від 20.10.2014 року ТОВ «Атлант-М Лепсе» ( а.с. 18).

Відповідно до наданої представником позивача копії зазначеного рахунку з доданою до нього ремонтною калькуляцією, вартість відновлювального ремонту з ПДВ становить 57 309 грн. 46 коп., що складається, зокрема, із вартості запасних частин, що підлягають заміні ( без ПДВ) - 38 899 грн. 55 коп., вартості робіт - 3680 грн., вартості фарбування автомобіля - 5012 грн. 08 коп.

Страхове відшкодування у вказаному розмірі було виплачене позивачем страхувальнику шляхом перерахування на рахунок ТОВ «Атлант-М Лепсе» платіжним дорученням №0001735 від 07.11.2014 року ( а.с. 19).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) лише у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.

З викладених норм слідує, що максимальним розміром обсягу відповідальності особи, яка є відповідальною за завдані збитки, та яка застрахувала свою цивільну відповідальність, є фактичний розмір заподіяної нею шкоди, що належним чином не було враховано судом першої інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року за №1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Відповідно до звіту № 8818 про оцінку автомобіля НОМЕР_2, складеного фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 та оцінювачем ОСОБА_9 16 жовтня 2014 року на підставі договору, укладеного зі страховою компанією «Аско-Медсервіс» від 13.10.2014 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП, з врахуванням розцінок ТОВ «Атлант-М Лепсе», складає 40 414 грн. 70 коп. ( а.с. 22-28).

При проведенні оцінки було встановлено, що оскільки автомобіль має перепробіг, то відповідно до п.7.39 п.б) Методики коефіцієнт фізичного зносу підлягає розрахуванню і становить 0,3747.

Відповідно до даних ремонтної калькуляції до даного звіту, загальна вартість відновлювального ремонту становить 58 465 грн. 10 коп., однак у даному випадку матеріальний збиток, завданий власникові, розраховується з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, та становить 40 414 грн. 70 коп. ( а.с. 27).

Таким чином, фактичний розмір шкоди (реальні збитки), яку зобов'язаний відшкодувати відповідач ОСОБА_2 становить 40 414 грн. 70 коп.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що узв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до листа від 17.04.2015 року ПрАТ Страхова компанія «Брокбізнес», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, та заяви представника позивача ПрАТ Страхова компанія «Аско-медсервіс», ПрАТ СК «Брокбізнес» здійснила виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 39 651 грн. 62 коп.

Даним рішенням суду задоволено позовні вимоги до ПрАТ СК «Брокбізнес» та стягнуто з відповідача на користь позивача недоплачену суму в розмірі 763 грн. 08 коп., що визначена як різниця між розміром матеріального збитку та сумою виплаченого відшкодування : 40 414 грн. 70 коп. - 39 651 грн. 62 коп. = 763 грн. 08 коп.

У вказаній частині рішення суду сторонами не оскаржувалось, обов'язкових підстав для скасування чи зміни рішення у цій частині відповідно до вимог ст.303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів не вбачає.

Виходячи із аналізу змісту норм ст. 993, 1192, 1194 ЦК України в їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_2 як особа, винна у заподіянні збитків, повинен відшкодувати їх у розмірі фактично завданої шкоди ( реальні збитки), що не суперечить змісту ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страхувальника переходить право вимоги «у межах фактичних витрат». Зазначене відшкодування здійснив відповідач ПрАТ СК «Брокбізнес», в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2

Отже, висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача ОСОБА_2 різниці між розміром фактичних витрат позивача та розміром матеріального збитку, визначеного в установленому законом порядку та відшкодованого позивачу ПрАТ СК «Брокбізнес», є необґрунтованим.

Та обставина, що договором добровільного страхування передбачено виплату страхового відшкодування, яке визначається з вартості відновлювального ремонту автомобіля без врахування коефіцієнта фізичного зносу, стосується виключно договірних відносин страховика та страхувальника, та не є підставою для покладення на відповідача ОСОБА_2 відповідальності по відшкодуванню здійснених позивачем фактичних витрат у повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача різниці між фактичними витратами позивача (57 309 грн. 46 коп.) та розміром матеріального збитку, заподіяного відповідачем (40 414 грн. 70 коп.) і сплаченої відповідачем франшизи (510 грн.), що становить суму 16 384 грн.76 коп. - не вбачається. Тому оскаржуване рішення у викладеній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат колегія суддів вважає, що витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., слід покласти на відповідача ПрАТ СК «Брокбізнес».

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313- 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди у розмірі 16 384 грн. 76 коп. та стягнення судового збору - 243 грн. 60 коп.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: