Справа № 184/2638/15-ц
Номер провадження 2/184/98/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2016м. Орджонікідзе

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Орджонікідзе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування нею»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою № 39 в житловому будинку № 5 по вул. Чіатурській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нею.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що з 14 січня 1981 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 Шлюб зареєстровано у міському ЗАГС м. Орджонікідзе за актовим записом 24. Від даного шлюбу спільних дітей у сторін немає. За період перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами була придбана квартира № 39 в житловому будинку № 5 по вул. Чіатурській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, в якій вона проживає по теперішній час. 01 грудня 1994 року вказана квартира була ними приватизована в рівних частках по 1/2 частки на кожного з них. Право власності позивачки на вказану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 5664 від 01.12.1994 року. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в КП Нікопольське «МБТІ». У вересні 2014 року відповідач, не пояснюючі будь - яких причин, забрав всі свої особисті речі, добровільно покинув місце свого постійного проживання та реєстрації, а саме квартиру № 39 в житловому будинку № 5 по вул. Чіатурській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області та переїхав на постійне місце проживання до свого сина за вказаною адресою по вул. Зонова 14/38 в м. Орджонікідзе, де проживає і по теперішній час. Відповідач залишився бути зареєстрованим у вказаній квартирі, однак фактично нею не користується протягом вказаного періоду часу, не приймає участі у комунальних витратах, пов'язаних з утриманням квартири. Сам факт реєстрації відповідача в квартирі позивачки порушує її права як власника та це створює для неї відповідні незручності, які обмежують її права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зокрема, позивачка не може з цієї підстави отримати субсидію на житлово-комунальні послуги, поки в ній зареєстрований відповідач. ОСОБА_1 звернулася до відділу з призначення субсидій Орджонікідзевського управлінні соцзахисту населення та отримала відповідь, що потрібно зазначати у заяві дохід усіх осіб, зареєстрованих у квартирі. Після чого позивачка звернулася за довідкою про склад осіб, зареєстрованих у квартирі і після подання їй було відмовлено в призначені субсидії, оскільки відповідач до сих пір не знятий з реєстрації у вказаній квартирі, що позбавляє її законного права на отримання субсидії.

Відповідно до Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 15Ф ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та і розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила |право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української PCP; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідач є власником частини зазначеної квартирі і позивачка ніким образом не оспорює його права власності, але фактично він не проживає у вказаній квартирі та не користується нею вже протягом тривалого часу. Позивачка є людиною похилого віку, інвалід 2 групи загального захворювання, має значні витрати на лікування, її пенсії недостатньо для користування комунальними послугами на загальних підставах.

Відповідно до ст. 3 Закону України № від «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для подальшого зняття відповідача з реєстрації в цьому приміщенні.

ВСУ в «Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ» зазначив наступне: «Відповідно до висновків, що містяться в ухвалах у справах Верховного суду України № 6-10723св08, № 6-2778св08, № 6-55662св10, право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком.

Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника.

Позовна давність до вимог про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном не застосовується, оскільки порушення прав триває у часі».

Тому позивачці потрібно усунути перешкоди в користуванні своєю квартирою шляхом позбавлення відповідача права користування нею, що є підставою для подальшого зняття його з реєстрації у її квартирі. В зв'язку з чим вона і змушена звернутися до суду з цим позовом.

Таким чином, суд вважає необхідним усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою № 39 в житловому будинку № 5 по вул. Чіатурській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нею.

Керуючись ст. ст. 317, 321, 346, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою № 39 в житловому будинку № 5 по вулиці Чіатурській в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування нею.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3