Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1285/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

26.07.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року до суду ОСОБА_4 звернувся з позовом до Приватного підприємства «Агрофірма «Панчеве» (далі ПП), третя особа ОСОБА_3, ПрАТ «СК «Провідна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки.

Зазначив, що 17.02.2015 року о 07 годині 30 хвилин він керував автомобілем «Volkswagen caddi», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу на праві приватної власності, та рухався по вул. Жовтнева у с. Панчеве, Новомиргородського району Кіровоградської області зі сторони центра села в напрямку вул. Франка. Наближаючись до вказаного перехрестя позивач звернув увагу, що зліва від нього по вулиці до перехрестя наближається вантажний автомобіль «автоцистерна» під керування ОСОБА_3, який перебуває у трудових відносинах з ПП.

Водій «автоцистерни» ОСОБА_3 не виконав вимоги п. 16.12. Правил дорожнього руху України (далі ПДР), виїхав на перехрестя, створивши для позивача аварійну ситуацію, та допустив зіткнення з автомобілем позивача, внаслідок чого автомобіль виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на паркан, отримавши механічні пошкодження.

Винуватець ДТП ОСОБА_3 керував закріпленим за ним автомобілем НОМЕР_2, який належить ПП на підставі подорожнього листа 8 № 496 від 17.04.2015 року.

За пропозицією водія ОСОБА_3, який погодився щодо обставин скоєння ним ДТП і визнав свою вину у повному обсязі, було складено європротокол без участі працівників ДАІ, оскільки ПП мала поліс № АЕ/2582191 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ «СК «Провідна»».

20.04.2015 року ОСОБА_3 письмово повідомив про настання ДТП Кіровоградську філію ПрАТ «СК «Провідна».

20.04.2015 року позивач подав до ПрАТ «СК «Провідна»» документи, необхідні для врегулювання страхової події.

В кінці вересня від ПрАТ «СК «Провідна»» надійшло повідомлення за № 17-10/10797 від 08.09.2015 року про те, що вона не має правових підстав для визнання випадку страховим та відмовляє позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Згідно актів виконання робіт №№ 8, 9, 10 від 02.10.2015 року сума матеріальних збитків склала 34660 грн..

Заподіяну йому моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 грн..

Відповідач добровільно не бажає розрахуватися за заподіяну йому внаслідок ДТП шкоду.

Рішенням суду позов задоволено частково, стягнуто з ПП на користь позивача 34660грн. матеріальної та 3000грн. моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просила рішення суду скасувати, в позові відмовити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що 17.02.2015 року о 07 годині 30 хвилин позивач керував автомобілем «Volkswagen caddi», який належить позивачу на праві приватної власності, та рухався по вул. Жовтнева у с. Панчеве, Новомиргородського району Кіровоградської області зі сторони центра села в напрямку вул. Франка. Наближаючись до вказаного перехрестя позивач звернув увагу, що зліва від нього по вулиці до перехрестя наближається вантажний автомобіль «автоцистерна». На вказаному перехресті дорожні знаки відсутні, а тому черговість проїзду даного перехрестя регламентується п. 16.12 ПДР: на перехрестях рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч (правило правої руки).

Водій «автоцистерни» ОСОБА_3, який перебував у трудових відносинах з ПП «Агрофірма «Панчеве», керував на підставі подорожнього листа 8 № 496 від 17.04.2015 року закріпленим за ним автомобілем НОМЕР_2, який належить ПП, не виконав вимоги п. 16.12. ПДР, виїхав на перехрестя, створивши для позивача аварійну ситуацію, та допустив зіткнення з автомобілем позивача, внаслідок чого автомобіль виїхав за межі проїзної частини, де допустив наїзд на паркан, отримавши механічні пошкодження.

Оскільки ОСОБА_3 погодився щодо обставин скоєння ним ДТП та визнав свою вину у повному обсязі, за згодою сторін на місці події було складено європротокол без участі працівників ДАІ, оскільки на момент ДТП власник автомобіля - ПП мало поліс № АЕ/2582191 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ «СК «Провідна».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 звертає увагу на той факт, що суд не звернув уваги на те, що сам позивач не виконав вимоги п. 12.3 ПДР

Колегія суддів вважає, що суд правильно зазначив, що саме неправомірними діями ОСОБА_3 була створена аварійна ситуація на перехресті. А, оскільки дії водіїв в умовах аварійної ситуації не регулюються ПДР, то позивач здійснив все можливе, щоб уникнути заподіяння більшої шкоди внаслідок зіткнення двох транспортних засобів. Крім того, вина позивача в скоєнні ДТП відсутня.

Крім того, апелянт вважає, що суд не надав належної оцінки експертному дослідженню, висновки якого свідчать про відсутність контакту автомобілів та механізму утворення пошкоджень.

Такі доводи не відповідають дійсності, оскільки суд зазначив, що не приймає до уваги висновок експертного дослідження обставин і механізму утворення пошкоджень автомобіля за № 043-08/15 від 01.08.2015 року, оскільки сторони та інші учасники судового розгляду не заявляли клопотань про призначення у справі експертизи, посилання вищевказаних осіб на письмовий висновок експертного дослідження неприпустимий, бо він не відповідає вимогам закону щодо висновку експерта і тому не може бути допустимим доказом у справі. І з такими твердженнями суду колегія суддів погоджується.

Крім того, як в суді 1-ої інстанції, так і апеляційним судом під час розгляду справи ОСОБА_3 розяснено його процесуальні права, в тому числі, і можливість клопотати перед судом про призначення, як експертизи для встановлення вартості ремонту, так і автотехнічної, однак цим правом він не скористався і клопотань з цього приводу ним не заявлялось.

Стосовно доводів апелянта щодо встановлення судом вини ОСОБА_4 у скоєнні ДТП, що зазначено в абзаці 4-ому на а.с. 4 рішення суду, то колегія суддів вважає, що судом допущена описка, оскільки суд зазначає, що автоцистерною керував ОСОБА_4.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що позивач невірно обрав відповідача, тому як відповідно до правових позицій Верховного Суду України, в таких випадках потерпіла сторона має право вибору, а саме, звернутись або до страхової компанії або до винуватця в ДТП.

Суд 1-ої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Заочне рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді