Справа № 727/9624/15-ц
Провадження № 2/727/364/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Гуцул Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк» «ОСОБА_2 і кредит» про стягнення суми банківського вкладу та нарахованих відсотків, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Банк» «ОСОБА_2 і кредит» про повернення коштів з депозитного рахунку.

Позивач посилається на те, що 12 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит», було укладено Договір про банківський строковий вклад «Класік» на 370 днів в іноземній валюті № 5366/370-13.

За умовами зазначеного договору банківського вкладу ОСОБА_2 та Кредит прийняв від позивача, як вкладника, грошові кошти в розмірі 5000 доларів США на вкладний рахунок №2635.3.057957.001, строком з 12 липня 2013 року по 17 липня 2014 року. За час користування коштами вкладу протягом зазначеного строку ОСОБА_2 зобов'язався нарахувати і виплатити проценти за ставкою 9,5% річних. Внесення коштів підтверджується квитанцією про здійснення касової операції 12 липня 2013 року №09.

Відповідач 17 липня 2014 року, зобовязаний на письмові та усні вимоги позивача здійснити виплату депозитного вкладу в сумі 5000 доларів США та нараховані проценти в сумі 475 доларів США.

В подальшому 2014 року позивач отримав грошові кошти, а саме 01 жовтня 2014 року в сумі 1100 доларів США, згідно квитанції №21, та 03 жовтня 2014 року 100 доларів США, згідно квитанції №30.

Після неодноразових усних звернень до керівництва відділення №21 м. Чернівці філії «Прикарпатське РУ» та ПАТ «Банк» ОСОБА_2 та кредит» позивача поставили до відома про відсутність на його рахунку грошових коштів.

Відповідно у звязку з тим, що позивач, як споживач не отримав належних банківських послуг, у звязку з чим відповідач з 04 жовтня 2014 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму, яка складається з розрахунку 5000 доларів США, проценти 475 доларів США (за період з 07 липня 2013 року по 17 липня 2014 року), позивач отримав від відповідача 1200 доларів США (01 жовтня та 03 жовтня 2014 року), отже загальна сума боргу станом на 14 грудня 2015 року становить 4275 доларів США.

Просить стягнути з відповідача, Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість в сумі 102101,90 грн., а також стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 моральну шкоду в сумі 10 000 грн..

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у їх відсутність, позов підтримали та просили задоволити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не зявився, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Враховуючи те, що відповідач є юридичною особою та те, що повторно не забезпечена явка представника відповідача в судове засідання, суд вважає такі дії відповідача спробою затягнути судовий розгляд справи.

Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу (ч.З ст.1058 ЦК України).

Згідно статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (частина 2 даної статті).

В силу частини 4 статті 1060 ЦК України якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 ЦК України).

Згідно зі до статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, 12 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит», було укладено Договір про банківський строковий вклад «Класік» на 370 днів в іноземній валюті № 5366/370-13.

За умовами зазначеного договору банківського вкладу ОСОБА_2 та Кредит прийняв від позивача, як вкладника, грошові кошти в розмірі 5000 доларів США на вкладний рахунок №2635.3.057957.001, строком з 12 липня 2013 року по 17 липня 2014 року. За час користування коштами вкладу протягом зазначеного строку ОСОБА_2 зобов'язався нарахувати і виплатити проценти за ставкою 9,5% річних. Внесення коштів підтверджується квитанцією про здійснення касової операції 12 липня 2013 року №09.

Відповідач 17 липня 2014 року, зобовязаний на письмові та усні вимоги позивача здійснити виплату депозитного вкладу в сумі 5000 доларів США та нараховані проценти в сумі 475 доларів США.

В подальшому 2014 року позивач отримав грошові кошти, а саме 01 жовтня 2014 року в сумі 1100 доларів США, згідно квитанції №21, та 03 жовтня 2014 року 100 доларів США, згідно квитанції №30.

Після неодноразових усних звернень до керівництва відділення №21 м. Чернівці філії «Прикарпатське РУ» та ПАТ «Банк» ОСОБА_2 та кредит» позивача поставили до відома про відсутність на його рахунку грошових коштів.

Відповідно у звязку з тим, що позивач, як споживач не отримав належних банківських послуг, у звязку з чим відповідач з 04 жовтня 2014 року має заборгованість перед позивачем на загальну суму, яка складається з розрахунку 5000 доларів США, проценти 475 доларів США (за період з 07 липня 2013 року по 17 липня 2014 року), позивач отримав від відповідача 1200 доларів США (01 жовтня та 03 жовтня 2014 року), отже загальна сума боргу станом на 14 грудня 2015 року становить 4275 доларів США.

У відповідності до вимог п.2 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснив, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються зокрема:

- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень ;

- у випадках, передбачених статтями 7, 440-1 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди;

- при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

За змістом п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивачем не надано суду доказів того, що саме між протиправним діянням ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит» та настанням моральної шкоди наявний причинний звязок, як і не доведено, що така шкода їй була спричинена.

А тому суд вважає , що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставними і такими, що до задоволення не підлягають.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача, Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість в сумі 102101,90 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк» «ОСОБА_2 і Кредит» на користь Держави судовий збір в сумі 3654 грн..

Керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк» «ОСОБА_2 і кредит» про стягнення суми банківського вкладу та нарахованих відсотків задоволити частково.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» МФО 300131, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість в сумі 102101,90 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк» «ОСОБА_2 і Кредит» на користь Держави судовий збір в сумі 3654 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

СУДДЯ : Літвінова О.Г.