АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/300/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/789/1173/16 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про визнання права власності на спадкове майно,

УСТАНОВИЛА:

26.08.16 ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Заліщицького районного суду від 16.08.16, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Порушення вбачає в тому, що судом не в повному обсязі досліджено обставини справи, а саме: не враховано інтереси інших спадкоємців першої черги по праву представлення, а саме: чотирьох синів померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, клопотання про залучення яких до участі у спорі в якості співвідповідачів було заявлено представником позивача й судом безпідставно відмовлено у його задоволенні.

Зазначає, що суд першої інстанції в своєму рішенні вказав, що іншими спадкоємцями по закону також є четверо внуків спадкодавця, проте при винесенні рішення не врахував їхню частку у спадковому майні після смерті своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які померли значно раніше спадкодавця ОСОБА_5

Рішенням Заліщицького районного суду від 16.08.16 змінений позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яке складається із:

- 5/6 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що розташована на території Подільської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,42 га., кадастровий номер :01:001:0503, нормативною грошовою оцінкою 31959,48 грн., згідно державного акту серії ЯА №718413, який зареєстровано та видано 16.01.06 за реєстраційним номером 40;

- 5/6 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що розташована на території Подільської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, загальною площею 1,54 га., кадастровий номер :01:001:1151, нормативною грошовою оцінкою 31959,48 грн., згідно державного акту серії ЯГ №468085, який зареєстровано та видано 06.12.06 за реєстраційним номером 63.

У судді представник відповідача підтримав вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Представник позивача скаргу не визнав.

Заслухавши учасника судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін з огляду на наступне.

ОСОБА_2 звернулась з вимогами до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, й з врахуванням обов'язкової частки відповідача просила визнати за нею право власності на 5/6 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що розташована на території Подільської сільської ради Заліщицького району загальною площею 1,42 га. та 5/6 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що розташована на території тієї ж ради загальною площею 1,54 га.

Вказала, що у встановлений законом строк прийняла спадщину, шляхом звернення із відповідною заявою до нотаріуса, однак у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на земельні ділянки не може оформити спадщину.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення виходив із того, що позивач, як спадкоємець за заповітом, успадкувала 5/6 частин земельних ділянок спадкодавця ОСОБА_5 й за відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спірне майно визнав за нею це право.

Із таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Установлено що, після смерті ОСОБА_5 (померла 06.09.14) відкрилась спадщина на належне їй майно - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля) на території Подільської сільської ради Заліщицького району, загальними площами 1,42 га та 1,54 га.

У силу заповіту від 08.08.14, посвідченого секретарем Подільської сільської ради й зареєстрованого в реєстрі за №216, ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_5, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось.

Указаний заповіт є дійсним, що підтверджується рішенням Заліщицького районного суду по справі № 597/390/15-ц від 25.01.16, яке набрало законної сили 24.03.16.

Відповідач ОСОБА_1, як чоловік спадкодавця (вдівець) і спадкоємець першої черги, є непрацездатною особою пенсіонером (народився 15.05.37).

Судом першої інстанції установлено, що у спадкодавця та відповідача від шлюбу народилося двоє синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які померли до смерті спадкодавця ОСОБА_5 Даного факту не заперечив представник відповідача.

Окрім цього, у спадкодавця та відповідача є четверо внуків від згаданих синів, які могли спадкувати за правом представлення, однак із заявами про прийняття спадщини вони не зверталися і доказів про зворотне судами обох інстанції не здобуто.

У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 зазначеної статті ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із довідкою виконкому Подільської сільської ради № 222 від 17.03.15 на момент відкриття спадщини відповідач постійно проживав разом із спадкодавцем.

Доказів того, що будь-хто з інших спадкоємців проживав разом із спадкодавцем, як от: спадкоємців за правом представлення, - судами не здобуто.

Також, відсутні докази, що спадкоємці зверталися до суду з вимогами про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Тому, є безпідставними доводи відповідача про процесуальні порушення судом першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання про залучення до участі у спорі в якості співвідповідачів внуків спадкодавця, так як останні не прийняли спадщини й докази зворотного стороною спору не подано.

У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки позивач прийняла спадщину, вона вправі на отримання правовстановлюючих документів щодо неї, тому вимоги останнього про визнання права на спадщину за законом є обґрунтованими.

Судом першої інстанції вірно визначені частки кожного із спадкоємців у спадковому майні, й після смерті ОСОБА_5 є крім неї - спадкоємиця за заповітом, п'ятеро спадкоємців по закону, одному з них - відповідачу належить обов'язкова частка.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що відсутні підстави для його скасування оспорюваного рішення з мотивів, наведених у скарзі.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 16 серпня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 недоїмку судового збору у розмірі 581,77 грн. за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6