Справа№592/7656/15-ц
Провадження №2/592/348/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г.

секретарі Антуфьєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач вимоги мотивує тим, що перебував у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу було придбане спільне майно. Рішенням суду їй було виділено майна на загальну суму 12 692 грн. Відповідач відмовляється добровільно повернути майно. Від таких дій зазнав моральної шкоди, яка полягала у погіршенні стану майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди оцінив у 2000 грн. Тому позивач просить стягнути 2000 грн. відшкодування моральної шкоди і зобовязати відповідача повернути:

1. LSD телевізор ТМ «SОNУ» ,модель ВRAVIА КDI - 32 W 4000 - 2160 грн.;

2. комплект меблів для прихожої: шафа для одягу, комод для взуття - вартістю 980 грн.

3. комплект меблів для кімнати: навісна полка, комод, шафа кутова для одягу, пенал

(2 шт.) - вартістю 3704 грн.

4. диван, модель «Канзас» арт. тканини 201 В, виробник меблева фабрика «ЛВС» м.Дніпропетровськ, з тканевою обивкою сірого кольору - вартістю 2150 грн.

5. холодильник ТМ «АRDО», модель DR36SН - вартістю 2726 грн.

6. LCD телевізор ТМ «SAMSUNG», модель 1W 15М2 - вартістю на момент розгляду справи 540,00 грн.

7. мікрохвильова піч ТМ «SAMSUNG» модель МW 73 РR , вартістю 432 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Пояснив, що після ухвалення рішення відповідач майно не повертає. Моральну шкоду повязує з незручностями оскільки вимушений вживати додаткових зусиль для повернення майна.

Відповідач та його представник позов не визнали. Відповідач зазначив, що позивач забрав усе майно самостійно. Так з ОСОБА_3 розібрали меблі, а наступного дня позивач забрала ці речі. Виносили речі ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Третій поверх.

Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

28.01.2013 року Ковпаківським районним судом м.Суми ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна подружжя, справа №1806/2-2587/11.Рішення набрало законної сили 05.03.2013 року.

Рішенням суду проведено поділ майна. Зокрема позивачу було виділено майно:

«1. LSD телевізор ТМ «SОNУ», модель ВRAVIА КDІ - 32 W 4000 - 2160 грн.;

2. комплект меблів для прихожої: шафа для одягу, комод для взуття - вартістю 980 грн.;

3. комплект меблів для кімнати: навісна полка, комод, шафа кутова для одягу, пенал

(2 шт.) - вартістю 3704,00 грн.;

4. диван, модель «Канзас» арт. тканини 201 В, виробник меблева фабрика «ЛВС»

м.Дніпропетровськ, з тканевою обивкою сірого кольору - вартістю 2150 грн.;

5. холодильник ТМ «АRDО», модель DR36SН - вартістю 2726 грн.;

6. LCD телевізор ТМ «SAMSUNG», модель lW 15М2 - вартістю на момент розгляду справи 540,00 грн.;

7. мікрохвильова піч ТМ «SAMSUNG», модель МW 73 РR - вартістю 432 грн., всього на загальну суму 12692 грн.»

Також цим рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію.

У ході розгляду цієї справи судом встановлено, що 30.04.2013 року і 19.01.2013 року позивач через поштові відправлення направляв відповідачу листи про повернення майна.

12.07.2013 року державний виконавець у порядку примусового виконання зазначеного рішення суду від 28.01.2013 року у частині стягнення компенсації, виходив до квартири відповідача та наклав арешт лише на квартиру. Про арешт майна складений акт. Втім в акті відсутні відмітки про майно яке було залишено відповідачу.

Зазначені факти підтверджуються зазначеним рішенням, листами, актом опису і арешту, актом копії яких долучені до справи./а.с.5-13, 14, 15, 33/

Також у ході розгляду допитані свідки.

Свідок позивача ОСОБА_5, пояснила, що знає сторони, була у них вдома коли жили вони разом. Після розірвання шлюбу відповідач нічого не віддав позивачу. Була у квартирі позивача після розірвання шлюбу. У неї немає речей куплених разом. Диван шафа, комод телевізор кінотеатр, комод для взуття, пральна машина, холодильник. Також вказала, що у них є вантажний автомобіль і якби позивач вивозила речі. Вони їй допомогли.

Свідок відповідача ОСОБА_3, друг з дитинства та кум, в літку 2013 року за проханням відповідача допоміг йому розібрати меблі у вітальні, шафу і у залі шафу. Наступного дня разом з відповідачем і ОСОБА_4 (як зясувалося ОСОБА_6В.) допоміг винести розібрані меблі. Також виносили, диван, два телевізори, великий плоский з кімнати, а маленький з кухні, мікрохвильову пічку та холодильник.

Свідок відповідача ОСОБА_6, друг, який пояснив що влітку 2013 року був присутній, як з квартири ОСОБА_2 він виносив речі разом з ОСОБА_3 (як зясувалося ОСОБА_3А.) Виносили розібрані меблі, два телевізори, холодильник. Завантажували речі у вантажну «Газель». Позивач при цьому була присутня. Тому вирішив, що речі забирала позивач.

З встановлених фактів і досліджених доказів вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст.ст. 23, 387, 386 ЦК України

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України сторони зобовязані довести обставини на які вони посилаються у обґрунтування позову, або заперечення.

Відповідно до положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Втім надані сторонами докази не дають підстав переконливо встановити, що на час судового розгляду спірне майно знаходиться у відповідача.

Відтак у задоволенні позову у частині витребування майна слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Положеннями ст.ст. 23, 1167 ЦК України передбачені випадки відшкодування моральної шкоди. Зокрема визначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Втім всупереч положенням ст.ст. 59 60 ЦПК України позивачем не надано належних і переконливих доказів на підтвердження порушення прав відповідачем.

Окрім того заявлені позивачем підстави відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на нормі права.

Відтак у задоволенні позову у цій частині також слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду. Особою, яка була відсутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в десятиденний строк з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 28.01.2016 року.

Суддя В.Г. Костенко