Справа № 486/95/16-ц
Провадження № 2/486/168/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Філіпповій Ю.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: відділ Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області про стягнення інфляційних втрат у зв'язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступне. 12 вересня 2014 року рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області з ОСОБА_2 стягуються грошові кошти на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого у розмірі по 1264,60 грн. щомісячно до досягненням сином ОСОБА_4 14-річного віку, починаючи з 03 жовтня 2013 року; грошові кошти на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого малолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі по 1264,60 коп. щомісячно на кожного, починаючи з 03 жовтня 2013 року до досягнення ними вісімнадцяти років; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 22000 грн. та моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 25000 грн. на кожну дитину. Проте відповідач дане рішення суду виконує неповністю, оскільки з жовтня 2013 року утворилась заборгованість щодо виплат на її користь до досягнення сином ОСОБА_4 14-річного віку, яка складає 9296,22 грн. та заборгованість на її користь до досягнення її дітьми 18-річного віку за вказаний вище період у розмірі 26880,10 грн. Враховуючи інфляційні втрати просила стягнути з відповідача на її користь 29288,35 грн. заборгованості.

У судовому засіданні позивач підтримала вимоги у повному обсязі та просила про їх задоволення.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, обґрунтовуючи це тим, що про розмір своїх грошових зобовязань перед позивачем він дізнався лише у грудні 2014 року, коли йому було предявлено виконавчий лист датований 13 жовтня 2014 року. Крім того, рішення суду про стягнення з нього грошових відшкодувань набрало законної сили 23 вересня 2014 року. На його думку, саме з дати відкриття виконавчого провадження та повідомлення його про добровільне виконання грошового зобовязання почав обраховуватись строк порушення ним даних зобовязань перед позивачем, а не з моменту спричинення ним шкоди ОСОБА_1 Крім того, на виконання судового рішення з його заробітної плати проводиться утримання та він у добровільному порядку вживає заходи для виконання судового рішення. Вважає, що його вини у простроченні виконання зобовязання щодо сплати заборгованості немає, а тому просив суд відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог у повному обсязі.

Представник державної виконавчої служби у судовому засіданні пояснила, що з 04.02.2015 року у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження щодо зобовязань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 Проведеними державним виконавцем заходами здійснено перевірку майнового стану боржника та 10.02.2015 року винесено постанову про арешт майна останнього та заборони його відчуження. Крім того, боржником щомісячно самостійно сплачуються грошові кошти у сумі 3800,00 грн. та надаються відповідні квитанції до відділу ДВС, а також в рахунок погашення заборгованості проводиться утримання з його заробітної плати у розмірі 20% щомісячно. За період з березня 2015 по грудень 2015 включно зі заробітної плати ОСОБА_2 було утримано в рахунок погашення заборгованості грошових коштів на суму 17510,20 грн.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого у розмірі по 1264,60 грн. щомісячно до досягненням сином ОСОБА_4 14-річного віку, починаючи з 03 жовтня 2013 року; у відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого малолітнім ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у розмірі по 1264,60 коп. щомісячно на кожного, починаючи з 03 жовтня 2013 року до досягнення ними вісімнадцяти років; стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 22000 грн. та моральну шкоду, заподіяну ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у розмірі 25000 грн. на кожну дитину. У задоволенні решти вимог відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 23 вересня 2014 року (а.с.4-6).

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно зі ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналіз вищенаведених норм закону дозволяє дійти висновку, що на конституційному рівні закріплений принцип обов'язковості судових рішень, який поширюється як на осіб, які брали участь у справі.

Набрання рішенням суду законної сили породжує наступні правові наслідки: вирішується спір між сторонами, рішення суду стає загальнообов'язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконано примусово.

В судовому засіданні встановлено, що відділом державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчих листів №467/495/14-ц від 13.10.2014 виданих Арбузинським районним судом Миколаївської області.

Відповідно до довідки №94/3/444 від 26.01.2016 року підтверджується заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого у розмірі 1264,60 грн. щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 14-річного віку, починаючи з 03.10.2013 року, що станом на січень 2016 року складає 9296,22 (девять тисяч двісті девяносто шість гривень 22 копійки) (а.с.7).

З довідки №94/3/445 від 26.01.2016 року вбачається заборгованість ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого малолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у розмірі 1264,65 грн. щомісячно на кожного, починаючи з 03.10.2013 року і до досягнення ними 18-річного віку, що станом на січень 2016 року складає 26880,10 (двадцять шість тисяч вісімсот вісімдесят гривень 10 копійок) (а.с.8).

За правилами ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до частини другої ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що рішення суду за яким присуджено до стягнення з ОСОБА_2 відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого набрало законної сили з 23 вересня 2014, то саме з цього часу у відповідача виникли грошові зобовязання перед позивачем, та з цього періоду необхідно обраховувати строк з якого у позивача виникло право вимоги до відповідача за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

Відповідно до таблиці (а.с.9) індекс споживчих цін у період з жовтня по грудень 2014 року складав 107,5% (102,4% x 101,9% x 103,0%) та у 2015 році 143,3 %.

Сума інфляції розраховується за формулою сума боргу помножена на процент інфляції (за період жовтень грудень 2014 року):

(9296,22 x 107,5%) 9296,22= 697,22 грн.

По залишку суми для відшкодування шкоди на неповнолітніх дітей до досягнення ними 18-річного віку: (26880,10 x 107,5%) 26880,10= 2016,00 грн.

697,22 + 2016,00 = 2713,22 грн. за період жовтень грудень 2014 року

Сума інфляції розраховується за формулою сума боргу помножена на процент інфляції (за 2015 рік):

(9296,22 x 143,3%) 9296,22= 4025,26 грн.

По залишку суми для відшкодування шкоди на неповнолітніх дітей до досягнення ними 18-річного віку: (26880,10 x 143,3%) 26880,10= 11639,08 грн.

4025,26 + 11639,08 = 15664,34 грн. за 2015 рік

Таким чином, всього до стягнення підлягає: 18377,56 грн. (2713,22+ 15664,34).

На підставі п.6 ст.5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У зв'язку з вищевикладеним, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На основі викладеного вище та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) 18377,56 грн. (вісімнадцять тисяч триста сімдесят сім гривень 56 копійок) інфляційних втрат у зв'язку з несвоєчасним виконанням грошового зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок (код суду 24059914, пункт 1.2, р/р 0010, КЕКД 22030001, «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», отримувач державний бюджет, код 37753202, банк ГУ ДСКУ в Миколаївській області, МФО 826013).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_8