У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді Максимчук З.М.,

суддів: Оніпко О.В., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Вох В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» на рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 вересня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до відділу Державної виконавчої служби Корецького районного управління юстиції в Рівненській області про стягнення безпідставно набутих коштів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 23 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Авто Просто» зазначає, що судом першої інстанції не повно встановлено обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що згідно платіжної вимоги №1 від 29.01.2014 року ВДВС Корецького РУЮ є стягувачем коштів, які було перераховано саме на його рахунок, а тому незалежно від того, яким чином ВДВС Корецького РУЮ в подальшому розпорядилося вказаною сумою коштів, перерахувало її чи ні на рахунки інших юридичних та фізичних осіб, саме ВДВС Корецького РУЮ порушило законні права та інтереси ТОВ «Авто Просто» та є належним відповідачем по справі.

Стверджує, що згідно з ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

А тому у зв»язку з тим, що підстава, на якій відповідач стягнув кошти з рахунку позивача, відпала, ВДВС Корецького РУЮ в Рівненській області зобов»язане повернути ТОВ «Авто Просто» суму у розмірі 13363, 48 грн.

____________________________________________________________________________________________

Справа № 563/902/14-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_1

Провадження № 22-ц/787/24/2016 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

У запереченнях на апеляційну скаргу ДВС Корецького районного управління юстиції просить залишити рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відділ ДВС Корецького РУЮ перерахував кошти на користь стягувачів, то він не є набувачем коштів, на які вказує позивач у своєму позові, в розумінні ст.1212 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судом, що 12 грудня 2013 року Корецьким районним судом Рівненської області задоволено подання ВДВС Корецького РУЮ Рівненської області про звернення стягнення на кошти боржника ОСОБА_3, що перебувають в ТОВ «Авто Просто» у розмірі 13363, 48 грн.

Відповідно до платіжної вимоги № 1 від 29 січня 2014 року ВДВС Корецького РУЮ Рівненської області зняло з банківського рахунку ТОВ «Авто Просто» суму у розмірі 13363, 48 грн (а.с.3).

07 травня 2014 року Апеляційним судом Рівненської області постановлено ухвалу відповідно до якої ухвалу Корецького районного суду від 12.12.2013 року скасовано та відмовлено в поданні Державної виконавчої служби Корецького РУЮ про звернення стягнення на кошти боржника ОСОБА_3С, що перебувають у інших осіб (а.с.4-7).

Згідно з платіжними дорученнями № 101, № 102, № 103, № 104, № 105 (а.с 37-41) від 05 лютого 2014 року відділом ДВС Корецького РУЮ перераховано на рахунок Великомежиріцької сільської ради Корецького району кошти в сумі 7088,69 грн, на рахунок УПФУ в Корецькому районі кошти в сумі 758, 46 грн., стягнено виконавчий збір в сумі 770, 61 грн, 4710,72 грн повернуто ОСОБА_3 та 35 грн витрат на проведення виконавчих дій стягнуто на спеціальний реєстраційний рахунок Головного управління юстиції в Рівненській області(а.с.35).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відділ ДВС Корецького РУЮ перерахував кошти на користь стягувачів, а тому він не є набувачем коштів в розумінні ст.1212 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що набувачами вказаних коштів є стягувач УПФУ в Корецькому районі, Великомежиріцька сільська рада та боржник ОСОБА_3

Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну виконавчу службу" районні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції є юридичними особами, мають відповідні рахунки в органах Державного казначейства України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, гербову печатку.

Тобто, призначенням депозитного рахунку є зарахування та облік стягнутих з боржників сум коштів та подальше їх перерахування стягувачам. Крім того, згідно ч.5 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення ним норм права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно з"ясовані обставини справи, висновки відповідають обставинам і доказам, які знаходяться в матеріалах справи, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є неспроможними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» - відхилити.

Рішення Корецького районного суду Рівненської області від 23 вересня 2015 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до відділу Державної виконавчої служби Корецького районного управління юстиції в Рівненській області про стягнення безпідставно набутих коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: О.В. Оніпко

ОСОБА_4