Справа № 158/1448/16-ц
Провадження № 2/0158/525/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді - Костюкевича О.К.

секретаря - Хмілевської І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ківерці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позивачі свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, який являвся чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком позивача ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1, який був набутий під час шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю подружжя. А отже позивачу ОСОБА_1 належить 1/2 його частка. Іншу частину будинку, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_4, успадкували сини спадкодавця - ОСОБА_2 та ОСОБА_5, тобто по 1/4 частини будинковолодіння кожен, однак останній не оформив належним чином своїх спадкових справ, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла позивач - ОСОБА_1.

На даний час позивачі вирішили оформити право на спадщину належним чином. Однак нотаріусом винесено постанови про відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки у спадкодавців відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, як на право у спільній сумісній власності подружжя та на 1/4 його частини в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_5, а за ОСОБА_2 на 1/4 його частини в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, згідно поданих заяв просять проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Судові витрати просять залишити за ними.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Волинської області в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просять проводити розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечували..

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, що стверджується відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1 від 24.05.1982 року (а.с. 5), який перебував у зареєстрованому шлюбі із позивачем по справі ОСОБА_1 з 26.05.1957 року відповідно до свідоцтва про одруження серія НОМЕР_2 від 26.05.1957 року, актовий запис № 55 (а.с. 4).

З представлених документів, зокрема довідки виконкому ОСОБА_3 міської ради Волинської області від 07.12.2015 року (а.с. 22), будинкової книги (а.с.23-29), договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності (а.с. 20-21), технічної документації (а.с. 30-44) вбачається, що житловий будинок із господарськими будівлями був побудований позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за час перебування у шлюбі, тобто являється спільною сумісною власністю подружжя.

Згідно ст. 22 ч. 1 Кодексу про шлюб та сім'ю України та ст. 368 ЦК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Як вбачається із матеріалів справи, спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняли сини - ОСОБА_2, позивач по справі, та ОСОБА_5, останній своїх спадкових прав належним чином не оформив, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 14а). Спадщину після його смерті фактично прийняла мама - ОСОБА_1, інших спадкоємців немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивачі звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я спадкодавців (а.с. 17,19).

Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1,як на право у спільній сумісній власності подружжя та на 1/4 його частини в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а за ОСОБА_2 на 1/4 його частини в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 197, 213-215, ЦПК України, ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сім'ю, ст. ст. 527, 529, 549 ЦК України (в ред. 1963 року), ст. ст. 1222, 1261, 1266, 1275 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, як на право у спільній сумісній власності подружжя та на 1/4 його частини в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частки в житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Ківерцівський районний суд до апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич