АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/266/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівХрапка В. Д. , Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до меблевої фабрики м. Чигирин про компенсацію вартості неякісного виробництва дивану, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов'язати Чигиринську меблеву фабрику замінити диван або усунути недоліки на місці. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_6 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України, підстави для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції вважав, що позовна заява не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства, оскільки в ній порушуються питання щодо неправомірного зайняття підприємницькою діяльністю та ухилення від сплати податків, які за наявності обгрунтованих підстав можуть слугувати приводом для притягнення винних осіб до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя, серед іншого, перевіряє відповідність змісту позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема чи сплачено позивачем судовий збір. (п. 5 ст. 119 ЦПК України)

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року позовну заяву ОСОБА_6 залишено без руху та вказано, що заяву подано без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: матеріали справи не містять доказу сплати судового збору в розмірі 487,20 грн. та позивачем не вказано статтю ЗУ «Про судовий збір», на підставі якої він звільнений від сплати судового збору.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для звернення до суду ОСОБА_6, як вказує позивач, стало порушення відповідачем його прав як споживача, визначених ст. 10-11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

В позовній заяві позивач, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», просив врахувати його майновий стан, як пенсіонера і як споживача звільнити від сплати судового збору.

У силу положень ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» від 12 квітня 1996 року при прийнятті заяви судам слід мати на увазі, що згідно з ч. 4 ст. 24 Закону споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Таким чином, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя не врахував, що згідно норм спеціального законодавства у сфері правовідносин між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг, та змісту позовної заяви, ОСОБА_6 як споживач звільнений від сплати судового збору, а туму у суду не було правових підстав для залишення його позовної заяви без руху, а в послідуючому - для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу через несплату позивачем судового збору.

Незважаючи на те, що ЗУ «Про судовий збір», який діє з 01 листопада 2011 року (із змінами і доповненнями від 22 травня 2015 року), із п. 7 ст. 5 виключено як пільгову категорію споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав, спеціальне законодавство, зокрема ЗУ «Про захист прав споживачів», передбачає звільнення таких осіб від сплати судового збору у справах вказаної категорії.

Вказані норми законодавства не були враховані судом першої інстанції, в зв'язку із чим судова колегія вважає, що ухвала суду, як незаконна та необґрунтована, відповідно ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею справи для до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 311, ст.ст. 313 - 315 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 скасувати, а матеріали справи направити до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :