Єдиний унікальний номер справи 235/9670/15-ц
Номер провадження 2/235/123/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А. С.,

при секретарі: Макара О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноармійська Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 51 по вулиці Мічуріна в м. Красноармійську Донецької області.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. ОСОБА_1 є власником домоволодіння № 51 по вулиці Мічуріна в м. Красноармійську Донецької області. В липні 1999 року позивач надала згоду на тимчасове проживання та реєстрацію в будинку до 6 жовтня 2000 року відповідача ОСОБА_2 За настанням цієї дати ОСОБА_2 переїхала в інше місце проживання, жодних контактних даних позивачу не залишила. За посиланням позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житловим будинком, оскільки житлом не користується, а перебуває лише на реєстраційному обліку. Разом з тим, в добровільному порядку відповідач відмовляється здійснити зняття з реєстраційного обліку з приватного житлового приміщення, належного ОСОБА_3, тим самим обмежує її інтереси щодо вільного користування обєктом власності, і як результат остання змушена звернутись за судовим захистом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, клопотань не заявляє.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання призначені на 4 грудня 2015 року, 13 січня 2016 не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Мічуріна, 51 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори 3 червня 1987 року та рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 9 лютого 2015 року, що підтверджується копіями правовстановлюючих документів, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36301728 від 15.04.2015 року.

На реєстраційному обліку за вказаною адресою з 1999 року перебуває відповідач ОСОБА_2 З викладених в позовній заяві обставин, ніким не оспорюваних, взяття на реєстраційний облік відповідача було тимчасовим.

Позивачем ОСОБА_1 прийнято рішення щодо продажу будинку № 51 вул. Мічуріна, м. Красноармійськ Донецької області, в звязку з чим звернулася до нотаріуса за переліком документів необхідних для вчинення правочину відчуження нерухомості. Однією умовою для продажу квартири визначено зняття з реєстраційного обліку всіх членів сімї. В звязку з тим, що 6 жовтня 2000 року ОСОБА_2 припинила проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 (наразі особистих речей відповідача в спірному домоволодінні не має), в добровільному порядку не здійснила зняття з реєстраційного обліку, ОСОБА_1 в судовому порядку порушила питання втрати відповідачем права користування вказаним житловим приміщенням.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Права власника визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач, в контексті ч. 2 ст. 64 ЖК України не є членом сімї позивача власника спірного домоволодіння, договір про користування спірним жилим приміщенням між сторонами не укладався, однак позивач надав згоду на проживання відповідача в своєму житловому будинку. Судом встановлено, що відповідач мешкає в іншому, не встановленому на час ухвалення рішення по справі, місці, оскільки судові виклики направлені на її імя ОСОБА_2 за адресою: м. Красноармійськ, вул. Мічуріна, буд. 51 повертаються з довідкою Укрпошти (ф. 20) за неможливістю вручення за закінченняи терміну зберігання судової кореспонденції. Факт не проживання відповідача з 6 жовтня 2000 року в належному позивачу будинку підтверджено довідкою Красноармійської міської ради Донецької області від 12 листопада 2015 року.

Згідно вимог чинного законодавства, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у судовому порядку тільки з однієї указаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Зокрема позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в порядку ст. 107 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України особа у судовому порядку втрачає право користування жилим приміщенням, якщо вона відсутня понад строки встановлені ЖК України.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 взято на реєстраційний облік за адресою домоволодіння позивача в 1999 році тимчасово. Відповідач ОСОБА_2, будучи зареєстрованою в спірному житловому приміщенні, з 6 жовтня 2000 року житлом фактично не користується, та обовязки члена сімї наймача, передбачені ст. 64 ЖК України, повязані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, не виконує, оскільки постійно проживає в іншому місці.

Враховуючи вказане, судом встановлено факт відсутності ОСОБА_2 в спірному житловому приміщенні на праві мешкання строком понад шість місяців, при цьому причин її відсутності, які могли бути визнані поважними, за аналогією зі статтею 71 ЖК України, під час розгляду справи не надано.

При розгляді справи, суд враховує розяснення Пленуму Верховного суду України в п. 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сімї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй в цьому. Виходячи з Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація особи в житловому приміщенні є похідна від проживання цієї особи в ньому, отже сама по собі реєстрація відповідача ОСОБА_2 у спірному жилому приміщенні не надає право на проживання в ньому. У судовому засіданні доказано добровільність мешкання відповідача в іншому жилому приміщенні, без наявності створення будь-яких перешкод для його мешкання в спірному житловому приміщенні, а тому розглядувана позовна заява ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщення, а саме будинком № 51 по вулиці Мічуріна в м. Красноармійську Донецької області підлягає задоволенню як обґрунтована та підтверджена доказами.

На підставі ст.ст. 71, 156 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209 ч. 2, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме будинком № 51 по вулиці Мічуріна в м. Красноармійську Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя