Справа № 355/109/16-ц
Провадження № 2/355/101/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1.

За зазначеною адресою з ОСОБА_2 проживала його дружина ОСОБА_3 і мати позивача, яка прийняла спадщину фактичними діями шляхом прийняття в управління майна.

Після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Спадковий житловий будинок був побудований в 1976 році, на який правовстанавлюючі документи ОСОБА_2 не виготовляв, так як на той час від забудовника не вимагалося оформлення свідоцтва про право власності на житло і наміру відчужувати житло ОСОБА_2 ніколи не мав.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат позивача ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача ОСОБА_3.

12.01.1998 року ОСОБА_3 в Перемозькій сільській раді Баришівського району Київської області склала заповіт на все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїм синам: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - порівну.

01.03.2006 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся позивач ОСОБА_1

ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 61.4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, який належав при житті його батьку ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений до суду позов підтримав та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач по справі Перемозька сільська рада Баришівського району Київської області свого представника на розгляд справи до суду не направили. Подали листа про розгляд справи у їх відсутність. Проти заявленого позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Одним із елементів права на спадкування є право прийняти спадщину. Прийняття спадщини - наступний юридичний акт, який породжує загальне правонаступництво, тобто перехід до особи, яка прийняла спадщину, прав та обов'язків спадкодавця.

На даний час вище зазначений житловий будинок залишається неоформленим належним чином в зв'язку з відсутністю право встановлюваних документів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Стаття 548 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлює, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року): спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року державна реєстрація майна в сільській місцевості не проводилась. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості підтверджується довідкою відповідної сільської ради.

Відповідно до листа вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 - громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1. З ОСОБА_2 проживала його дружина ОСОБА_3 та мати позивача, яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка фактичними діями шляхом прийняття в управління майна. Після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався. Житловий будинок був побудований в 1976 році, на який правовстанавлюючі документи не виготовлялися.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер брат позивача ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача ОСОБА_3, яка 12.01.1998 року при житті в Перемозькій сільській раді Баришівського району Київської області склала заповіт на все своє майно своїм синам: ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - порівну.

01.03.2006 року до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся позивач ОСОБА_1 Згідно наданої суду Баришівською районною державною нотаріальною конторою Київської області спадкової справи №115 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 в спадковій справі міститься лише одна заява позивача ОСОБА_1 від 01.03.2006 року про прийняття спадщини та відповідно дві копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 26.01.2008 року, складені на ім,я спадкоємця ОСОБА_1 на земельний та майновий пай. Інші спадкоємці відсутні. В зв,язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, нотаріус надав ОСОБА_1 відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок загальною площею 61.4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24.06.1983 року, «якщо позивач у шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини, але вступив в управління або володіння спадковим майном, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, але не на продовження пропущеного строку».

Згідно з п. 8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом тобто з 2000 року. За таких обставин позивач володіє, користується нерухомим майном тривалий час.

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов,язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.

Встановлені судом обставини стверджуються:

- ксерокопією паспорта позивача ОСОБА_1, серія НОМЕР_2, виданого 15.06.1999 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, серія НОМЕР_3, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, серія НОМЕР_4, виданого 02.01.2006 року;

- ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_5, виданого 08.06.1959 року;

- ксерокопією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1;

- ксерокопією спадкової справи №115 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3; - довідками Перемозької сільської ради Баришівського району Київської області №774 від 31.12.2015 та №57 від 27.01.2016 року;

- іншими матеріалами справи.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності за позивачем ОСОБА_1 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрованого АДРЕСА_2, проживаючого в АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 61.4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко