Справа № 158/641/15-ц Провадження № 22-ц/773/53/16 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О.К.
Категорія: 30 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І. ,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар - Шугалова О.М.,

з участю пр-ка позивачів - ОСОБА_1,

пр-ка відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

07.04.2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, який мотивують тим, що 21.05.2014 року помер їх батько та чоловік ОСОБА_6, на якого було зареєстровано автомобіль Опель Омега легковий седан чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 (попередній знак - НОМЕР_3), номер кузова НОМЕР_2, 2000 року випуску.

Автомобіль належав подружжю на праві спільної сумісної власності. Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину автомобіля, як на спадкове майно.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є його діти ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_7, а також дружина ОСОБА_4. Сини ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у встановлений законом строк прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріальної контори, а дочка ОСОБА_7 та дружина ОСОБА_4 подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3.

Таким чином, позивач ОСОБА_4 є власником 1/2 частини автомобіля, як частки у спільному майні подружжя, а інша 1/2 частина автомобіля входить до складу спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, а тому ОСОБА_3 спадкує 3/8 частини автомобіля, а ОСОБА_5 - 1/8 частину.

Ще за життя спадкодавець ОСОБА_6 видав на ім'я ОСОБА_5 довіреність на розпорядження спірним автомобілем, який відповідачем був відчужений 13.06.2014 року - уже після смерті довірителя, крім того без будь-якої згоди та відома іншого співвласника ОСОБА_4, чим порушив майнові права позивачів на цей автомобіль, завдавши шкоди майновому праву у розмірі вартості автомобіля.

Уточнивши позовні вимоги (а.с.122), позивачі просили стягнути з відповідача як розміри завданої майнової шкоди на користь ОСОБА_4 75612 грн. 50 коп., на користь ОСОБА_3 56709 грн. 38 коп., а також відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Ківерцівського районного суду від 29 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 75612 грн. 50 коп. майнової шкоди та 756 грн. 12 коп. судового збору, на користь ОСОБА_3 56709 грн. 38 коп. майнової шкоди та 567 грн. 09 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення, та ухвалити нове - про відмову в позові.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник позивачів апеляційну скаргу заперечив та просить її відхилити.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду - до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в позові з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відчужив спірний автомобіль, який належав на праві спільної сумісної власності обом батькам, без згоди матері та уже після смерті батька, хоча представництво за довіреністю від батька після його смерті припинилося, чим завдав шкоду майновим правам позивачів, яка підлягає відшкодуванню у розмірі вартості автомобіля відповідно до часток, належних позивачам у цьому майні.

Проте, такі висновки суду зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Так, судом встановлено, що 21 травня 2014 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилася спадщина і приватним нотаріусом 29.05.2014 року заведено спадкову справу № 18/2014 до майна померлого (а.с.9, 82-114).

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі звернулися із позовом про відшкодування шкоди, завданої відповідачем шляхом порушення їх майнового права на автомобіль із зазначенням належності кожному відповідної частки у цьому праві, як уже на встановлений щодо цього факт (а.с.3-8).

Разом з тим, в порушення вимог ст.60 ЦПК України позивачі не надали жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував їх майнове право на спірний автомобіль і саме у тих частках, про які вони зазначають.

Згідно ч.1 ст.1226, ч.ч.1, 2 ст.1296, ч.1 ст.1298 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Із копії заяви ОСОБА_4, поданої 05.06.2014 року приватному нотаріусу з приводу спадкового майна вбачається, що вона просила видати їй свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с.103).

Постановою приватного нотаріуса від 19.12.2014 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.114).

Звертаючись із даним позовом, ні позивачі, ні їх представники не надали доказів того, що на спірний автомобіль позивачам видано відповідні свідоцтва із зазначенням їх часток, чим не підтвердили майнове право на спірне майно.

Крім того, в матеріалах спадкової справи наявна претензія Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», як кредитора спадкодавця ОСОБА_6 (а.с.108).

Разом з тим, позивачі зазначену особу до участі у розгляді справи не залучали, хоча судове рішення може вплинути на права та обов'язки банку.

Суд першої інстанції на зазначену обставину також уваги не звернув і не залучив ПАТ КБ «ПриватБанк» навіть у якості третьої особи.

Оскільки суд першої інстанції дійшов своїх висновків про задоволення позову з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 309 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги понесені відповідачем витрати по оплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачами у розмірах, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 29 жовтня 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 623 грн. 53 коп. (шістсот двадцять три грн. 53 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 831 грн. 47 коп. (вісімсот тридцять одну грн. 47 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді