Справа № 199/6061/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Герасименко В.А.

За участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Український дім Атлант» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Український дім Атлант», просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором оренди у розмірі 8001,64 грн. та сплачений судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2012 року між ТОВ «Український дім Атлант» та ОСОБА_2 був укладений договір оренди (найму) приміщень № 170, за яким орендодавець передав, а орендар прийняв в оплатне користування нежитлові приміщення аптеки № 410, загальною площею - 339,6 кв.м., які знаходяться в житловій будівлі літ. А-9, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. 53. На підставі додаткової угоди № 2 від 01 червня 2015 року до Договору оренди № 170 від 01 вересня 2012 року, сторони обумовили в укладеному правочині плату за користування вказаним майном, яка складає 4000,82 грн. в місяць (п. 3.2. цього Договору). Також, сторони в п . 10.1 цього Договору обумовили його істотну умову за якою Договір оренди (найму) приміщень № 170 від 01 вересня 2012 року припиняє свою дію - 31 липня 2015 року, що мало наслідком виникнення у відповідача обовязку з негайного повернення орендованого майна, який останнім не виконаний до цього часу. Пунктом 3.3. Договору оренди майна було встановлено, що орендар за користування обєктом оренди вносить щомісячну орендну плату шляхом її перерахування на рахунок орендодавця, вказаний у цьому Договорі, в строк до 5-го числа поточного місяця за поточний місяць. Позивач для одержання грошових коштів за цим договором оренди (найму) приміщень листом № 6/15 від 30 червня 2015 року, надіслав відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000474 від 03 червня 2015 року на суму 4000,82 грн. (за червень 2015 року) та рахунок-фактуру № СФ-0000497 від 25 червня 2015 року на суму 4000,82 грн. (за липень 2015 року), які відповідач не сплатив з невідомих причин, у звязку з чим виник грошовий борг зі сплати орендної плати, який станом на 05 серпня 2015 року складає 8001,64 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник в суді заперечили проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Стверджують, що відповідачка неодноразово зверталась до ТОВ «Український дім Атлант» з приводу неналежного технічного стану орендованого приміщення, прохала зробити ремонт приміщення, проте орендодавець відмовив. Також стверджують, що за договором з позивачем була визначена сума оренди 1900 грн. за один місяць, проте посадові особи ТОВ «Український дім Атлант» щомісячно вимагали від ОСОБА_2 ще додатково 2100 грн. за можливість орендувати дане приміщення. Крім того відповідачка наполягає на тому, що вона не підписувала додаткову угоду про збільшення орендної плати, а підпис від її імені на додатковій угоді виконано не нею, а невідомою особою. За домовленістю з представниками ТОВ «Український дім Атлант» відповідачка звільнила орендоване приміщення ще 01 червня 2015 року, передала від нього ключі і більше цим приміщенням не користувалася.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини:

За копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 92) та копією технічного паспорту (а.с. 78-82), позивачу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Український дім Атлант» на праві приватної власності належить вбудовано-прибудоване приміщення аптеки № 140 в житловому будинку літ. А-9 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, б. 53.

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст. 760 ЦК України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживча річ).

Позивачем надана копія договору оренди (найму) приміщень № 170 від 01 вересня 2012 року (а.с. 4-7), за яким ТОВ «Український дім Атлант» як орендодавець передав, а відповідачка ОСОБА_2 як орендар прийняла в оплатне користування зазначені нежитлові приміщення аптеки № 410, загальною площею - 339,6 кв.м., які знаходяться в житловій будівлі літ. А-9, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд. 53.

Фактична передача відповідачці орендованого приміщення підтверджується копією акту прийому-передачі нерухомого майна від 01 вересня 2012 року (а.с. 8) та визнана сторонами .

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно п. 3.2 вказаного договору, розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням загальною площею 339,6 м2 становить (4,67 грн. + 0,93333 грн. ПДВ 20%) 5,60 гривень за 1 (один) кв. метр орендованої площі. Загальна щомісячна орендна плата за користування вказаними приміщеннями становить 1901,76 гривень з урахуванням ПДВ.

Як визначено сторонами договору у п. 3.3 орендар за користування обєктом оренди вносить щомісячну орендну плату шляхом її перерахування на рахунок орендодавця, вказаний у цьому договорі, в строк до 5-го (пятого) числа поточного місяця за поточний місяць. Орендна плата за користування майном сплачується з 01 вересня 2012 року (а.с. 5).

30 квітня 2014 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 170 від 01 вересня 2012 року за якою змінено умови договору оренди.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 додаткової угоди № 1, визначено загальну площу орендованого нежитлового приміщення в 325,8 кв.м.

Також абз. 3 ч. 1 додаткової угоди № 1 пункт 3.2 договору оренди № 170 від 01 вересня 2012 року з 01 травня 2014 року викладено в наступній редакції: «Розмір щомісячної орендної плати за користування приміщеннями загальною площею 325,8 м2 становить - 5,837 гривень за 1 (один) кв. метр орендованої площі. Загальна щомісячна орендна плата за користування вказаними приміщеннями становить 1901,79 гривень з урахуванням ПДВ.» (а.с. 93).

Факт укладення вищезазначеного договору оренди та додаткової угоди № 1 до нього визнаний сторонами.

Позивачем суду також надана копія датованої 01 червня 2015 року додаткової угоди № 2 до договору № 170 від 01 вересня 2012 року (а.с. 9), за якою змінено умови договору оренди. Зокрема, пункт 3.2 договору оренди № 170 від 01 вересня 2012 року з 01 червня 2015 року викладено в наступній редакції: «Розмір щомісячної орендної плати за користування приміщеннями загальною площею 325,8 м2 становить - 12,28 гривень за 1 (один) кв.метр орендованої площі. Загальна щомісячна орендна плата за користування вказаними приміщеннями становить 4000,82 гривень з урахуванням ПДВ.».

Суд враховує той факт, що ОСОБА_2 оспорюється факт підписання нею вказаної додаткової угоди. За клопотанням відповідачки для підтвердження її доводів була призначена судова почеркознавча експертиза (а.с. 94), однак відповідні матеріали були повернуті експертною установою без виконання у звязку з несплатою відповідачкою вартості експертного дослідження.

Оцінюючи відповідні доводи відповідачки суд виходить з того, що за приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім цього, за вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідні доводи відповідачки про неналежність їй підпису під додатковою угодою № 2 доказами не підтвердженні, такі доводи судом відхиляються і суд, керуючись вимогами ст. 204 ЦК України виходить з презумпції правомірності такої додаткової угоди.

Доводи відповідачки про те, що вона за погодженням з представниками орендодавця звільнила орендоване житлове приміщення через його неналежний санітарний та технічний стан судом відхиляються з наступних підстав.

Украденим сторонами договором оренди передбачено, що кожна зі сторін цього договору може відмовитися від договору оренди (найму) в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за два місяці. У цьому разі договір оренди (найму) припиняється зі спливом вказаного строку (п. 10.2). Будь-які зміни чи доповнення до договору дійсні лише у випадку, якщо вони складені у письмовій формі та підписані сторонами (п. 10.6). Після закінчення строку оренди чи припинення цього договору, обєкт оренди повертається орендодавцю у триденний строк за актом прийому-передачі, який є невідємною частиною цього договору. З моменту повернення орендарем орендодавцю обєкту оренди (приміщень) договір оренди припиняється (п. 4.3).

Відповідачкою не надані належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що сторонами договору було змінено строк дії договору та припинено його дію з 01 червня 2015 року, як це передбачено п. 10.6 договору оренди.

Акт прийому-передачі обєкту оренди орендодавцю, як це передбачено п. 4.3 договору оренди, сторонами не складався.

Дії відповідачки з залишення орендованого приміщення 01 червня 2015 року можна розцінити як односторонню відмову від договору оренди, що передбачено укладеним сторонами договором. Однак, з урахуванням вимог п. 10.2 договору оренди, такий договір після односторонньої відмови орендаря від нього зберігав силу протягом двох місяців, тобто червня-липня 2015 року.

За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За копіями рахунків-фактур (а.с. 12, 13), за червень-липень 2015 року відповідачці була нарахована орендна плата у загальному розмірі 8001,64 грн. (по 4000,82 грн. за місяць).

Внесення вказаних платежів відповідачкою прострочене і останньою визнаний той факт, що на час розгляду справи в суді зазначена заборгованість нею не погашена.

У відповідності до приписів ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачка ОСОБА_2 згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобовязання та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України зобовязана сплати суму боргу.

За наведених обставин, позовні вимоги ТОВ «Український дім Атлант» підлягають задоволенню в повному обсязі.

З відповідачки на користь позивача згідно вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Український дім Атлант» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Український дім Атлант»:

-заборгованість за договором оренди у розмірі 8001 гривня 64 копійки;

-судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок;

а усього стягнути 8245 (вісім тисяч двісті сорок пять) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

На рішення може бути подана апеляційна скарга у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :