№ 201/3031/15-ц
провадження 2/201/1489/2015
УХВАЛА

20 січня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про доповнення вступної частини рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських депозитних вкладів, коштів по договорам та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських депозитних вкладів, коштів по договорам та витрат, фактично про захист прав споживача, позовні вимоги змінювалися і уточнювалися.

По справі неодноразово постановлювалися різні судові рішення.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року в задоволенні позову- відмовлено.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 15 грудня 2015 року звернувся до суду з заявою про доповнення вступної частини рішення суду від 14 грудня 2015 року, а саме: доповнити вступну частину рішення суду обовязковими реквізитами визначеними ст. 215 ЦПК України та врахувати ці доповнення і видати повний текст рішення із зазначенням імен (найменування) сторін та інших осіб, які брали участь у справі та розглядати цю заяву без участі представника заявника повідомивши письмово про результати розгляду поштою.

Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 січня 2016 року повернуто справу до суду для належного оформлення.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, представник заявника прохав заяву розглядати без його участі. З урахуванням зазначеного суд вважає можливим розглядати це питання за відсутності цих осіб.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Перевіривши матеріали справи і заяви та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає що зава не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом в судовому засіданні встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року ОСОБА_1 в задоволенні позову до ПАТ «КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських депозитних вкладів, коштів по договорам та витрат відмовлено. При ухваленні рішення суду були досліджені всі обставини справи, розглянуті конкретно всі заявлені позовні вимоги, їх формулювання знайшли своє вірне відображення в зазначеному рішенні суду, також в рішенні конкретно відображено аналіз обставин справи та правового обґрунтування, проаналізовано надані та добуті судом докази, по всім заявленим позовним вимогам надано висновок суду та в рішенні суду містяться посилання на відповідні норми матеріального та процесуального права, крім того не можуть бути взяті до уваги посилання заявника, що вступну частину рішення суду слід доповнити обовязковими реквізитами визначеними ст. 215 ЦПК України, оскільки, зміст ухваленого рішення по справі відповідає вимогам визначеними ст. 215 ЦПК України, а саме: рішення суду складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу та місця його ухвалення; найменування суду, що ухвалив рішення; прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача; пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Крім того судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в судових рішеннях по справі не було допущено описок чи арифметичних помилок, також слід зазначити, що при будь-якому доповненні рішення суду у вказаному судовому рішенні буде змінено його зміст та внесено нові данні, але слід звернути увагу, що в п. 19 постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності. Виходячи з зазначених обставин, судом ухвалено рішення, що відповідає нормам процесуального права та при ухваленні судового рішення в ньому не було допущено описок чи арифметичних помилок, а тому з урахуванням вищевикладеного не може суд прийняти до уваги можливі наполягання заявника на його заяві, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено.

Також слід зазначити, що заявник у свої заві просить суд вирішити питання про доповнення вступної частини рішення суду, однак нормами ЦПК України не передбачено порядок, строк та форма заяви чи інше щодо вирішення вище вказаного питання, а тому враховуючи вище викладене відсутні передбачені законом підстави для доповнення рішення суду та внесення до нього виправлень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 214, 215, 219 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Представнику ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_2 у задоволенні заяви про доповнення вступної частини рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських депозитних вкладів, коштів по договорам та витрат відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -