РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Гаврилової Г.Л., Биліни Т.І.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення (заочне) Волноваського районного суду Донецької області від 09 вересня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по кредитному договору

ВСТАНОВИЛА :

В серпні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» ( далі банк ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказував, що 21.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач не виконує свої зобов'язання відповідно до договору, а саме не погашає заборгованість, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 року має заборгованість в сумі 9095,51 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2639,85 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 3916,35 грн, заборгованість по комісії і пенею за користування кредитом 1630 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн, штраф (процентна складова) 409,31 грн. На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 9095,51 та понесенні витрати по сплаті судового збору ..

Заочним рішенням суду першої інстанції позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» . задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 6556,20 грн та понесені витрати по сплаті судового збору у в сумі 243,60 грн.

На зазначене рішення суду ПАТ КБ «Приватбанк» подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про його зміну в частині відмови у позові про стягненні сум пені та штрафів за порушення зобов'язання..В обґрунтування доводів апеляційної скарги банк посилався на порушення судом норм матеріального права . На думку апелянта, судом не було враховано , що відповідно до умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків виконання договору, позичальник зобов'язаний сплатити суму пені та штрафів нарахованих за період до введення в дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». а тому просив частково задовольнити позовні вимоги та стягнути суми пені та штрафу нарахованих до введення в дію цього закону.

В судовому засіданні представник банку Малервейн М.С. підтримувала доводи апеляційної скарги та просила рішення суду змінити , стягнути на користь банку суми пені та штрафів,які нараховані до введення в дію мораторію.

Відповідач ОСОБА_2 в судове не з'явилась, Згідно довідки Рівнопільської сільської ради відповідач за місцем реєстрації не проживає, місце знаходження її невідоме , а тому відповідач була сповіщена про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення в пресі.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника банку , перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково , а рішення суду в частині відмови у позові про стягненні суми пені - зміні виходячи з наступного .

Судом першої інстанції було встановлено , що дійсно 21.07.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевою датою повернення, що відповідає строку дії картки. Також судом першої інстанції встановлено,що відповідач неналежним чином виконувала зобов'язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість і тому банк заявив вимоги про стягнення відповідних сум ..

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 624 Цивільного Кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Задовольняючи позовні вимоги частково та відмовляючи у частині позову про стягненні сум штрафів та пені, суд першої інстанції виходив з положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-УП від 02.09.2014 року..

Зокрема, відповідно до ст.2 цього Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Враховуючи, що відповідач зареєстрований в зоні проведення АТО - село .Рівнопіль, Волноваського району, Донецької області, дія зазначеного Закону поширюється на відповідача.

Однак, судом першої інстанції не було враховано, що банком нарахована сума пені за період починаючі з 01.09.2011 року, тобто ще до введення в дію цього закону , а тому стягненню підлягає сума пені, яка нарахована за невиконання зобов'язання відповідачем лише до 14 квітня 2014 року і становить суму 952 грн. 41 коп. у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції в цієї частині підлягає зміні..

Щодо інших доводів апеляційної скарги відносно стягнення штрафів то і пеня і штрафи нараховувались банком за одне й те ж саме порушення - за порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, тобто у цьому випадку має місце подвійне стягнення , що законом забороняється. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003 цс-15 штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення..

Хоча судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову про стягнення сум штрафів на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-УП від 02.09.2014 року, разом з тим,. колегія суддів вважає , що ця помилка суттєво не впливає на результат розгляду справи, а тому підстав для скасування рішення суду в цієї частині не вбачається.

Таким чином , для задоволення позовних вимог банку в частині стягненні штрафів відсутні законні підстави.

На користь банку з відповідача підлягають стягненню понесені банком та підтверджені документально судові витрати в сумі 420 грн., які пов'язані з публікацією в пресі в газеті «Урядовий кур'єр» виклику оголошення відповідача в судове засідання апеляційного суду.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Керуючись ст.ст.303,307,309, ч.2 ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Волноваського районного суду Донецької області від 09.09.2015 року в частині стягнення пені змінити .

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в частині стягнення пені задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» пеню за неналежне виконання договору в сумі 952( дев'ятсот п'ятдесят дві ) грн.41коп .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» понесені витрати пов'язані з публікацією оголошення в сумі 420 ( чотириста двадцять ) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення суду набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді