Справа №431/4893/15-ц
Провадження №2/431/44/16
12 січня 2016 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кудрявцева І.В.
при секретарі Арабаджи Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування свого позову посилається на те, що він є власником квартири №6 житлового будинку №122 по вул.Андрющенко м.Старобільська Луганської області. У вказаній квартирі зареєстрована, але фактично не проживає з серпня 2014р. відповідач ОСОБА_2, а її реєстрація перешкоджає йому оформити субсидію. У звязку з чим просив суд винести рішення, яким визнати відповідачку ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою №6 житлового будинку №122 по вул.Андрющенко м.Старобільська Луганської області.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилась, у відділення поштового звязку за отриманням судових повісток не зявилась, у звязку з чим суд на підставі ч.8 ст.76 ЦПК України вважає відповідача повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, до початку судового засідання надав заяву у якій повністю підтримував свої позовні вимоги, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, у звязку з чим суд на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності позивача.
12 січня 2016 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:
Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8) квартира АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1
Згідно довідки вуличного комітету №15 м.Старобільська Луганської області(а.с.14) ОСОБА_2, 1975р.н. зареєстрована за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично не проживає з серпня 2014р.
Згідно ч.1 ст.156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Відповідно до другого речення частини 2 ст.64 ЖК України членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно абз.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16.01.2012р., у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином у судовому засіданні з досліджених матеріалів справи було достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації більше одного року та втратила право користування житлом, і своєю реєстрацією перешкоджають здійсненню власником позивачем ОСОБА_1 його права власності на будинок, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають повному задоволенню.
Керуючись ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.391 ЦК України, ст.156 ЖК України, ст.ст.11,10,209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №6 будинку №122 по вул.Андрющенко м.Старобільська Луганської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.
Суддя І.В. Кудрявцев