У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом обґрунтовуючи його тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на утримання позивача.

17 серпня 2015 року ОСОБА_4 вступив до Херсонської Державної морської академії на факультет судноводіння, де на теперішній час продовжує навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Оскільки відповідач не надає на утримання сина ніякої допомоги та має постійне місце роботи, і має змогу надавати допомогу на утримання сина, ОСОБА_3 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше 30 % від мінімального прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення дитиною навчання.

Рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 11 грудня 2015 року у задоволенні позов ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 11 грудня 2015 року скасовано, а позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 15 вересня 2015 року по 30 червня 2018 року, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи обґрунтовано виходив із того, що відповідач, з врахуванням обов'язку сплати аліментів на іншу дитину, має можливість та обов'язок утримувати спільну дитину сторін до закінчення ним навчання, що передуватиме виповненню йому 23 років, у розмірі 1/6 частини від заробітку.

Апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Херсонської області від 25 січня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак