Справа № 694/96/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

09.02.2016 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного Черкаської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Чичиркозівської сільської ради с. Чичиркозівка, Звенигородського району про визнання приватизації земельної ділянки недійсною,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою суду від 26 січня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху, в звязку з тим, що відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року позовна заява,заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК . У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У поданій ОСОБА_2 заяві відсутні посилання на докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування . Зокрема, позивачка вказує, що в її користуванні знаходиться земельна ділянка площею 0,35 га ,проте доказів цього не надає, що унеможливлює встановити наявність спору.

В силу ст. 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (с.16 ЦК України).

Відповідно до ст. 128 ЗК України громадяни набувають право власності із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

На підставі наведеного ОСОБА_2 слід уточнити позовні вимоги, так як питання про скасування рішення органу місцевого самоврядування, щодо приватизації ОСОБА_3 земельної ділянки та визнання свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 15.08.2004 року, не ставиться..

Позивачу було надано строк для усунення недоліків 5 діб з дня отримання копії ухвали.

02 лютого 2016 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшло поштове повідомлення з якого вбачається, що копію ухвали про залишення позову без руху позивачка особисто отримала ще 30.01.2016 року, однак вказані судом недоліки не усунула.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений строк не усуне недоліки, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 121 ЦПК України суддя,

у х в а л и л а:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Чичиркозівської сільської ради с. Чичиркозівка, Звенигородського району про визнання приватизації земельної ділянки недійсною - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня отримання її копії до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області.

Суддя Т.В. Гончаренко