АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2462/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Фролова І.В.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

13 січня 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Мараєва Н.Є., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди та закрито провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 22 грудня 2015 року представник Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» подав апеляційну скаргу в якій зазначав, що при затвердженні мирової угоди у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, судом першої інстанції не було повністю і всебічно з'ясовано обставини справи, зокрема, не було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 право особистої приватної власності на які були визнані за ОСОБА_2, перебувають в іпотеці ПАТ «ВіЕс Банк» та їх передача у власність третій особі порушує права іпотекодержателля.

Також зазначав, що ОСОБА_3 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, зокрема, не погашає кредит та відсотки за користування кредитом. Внаслідок чого банк бажає задовольнити свої вимоги за кредитним договором за рахунок майна, що перебуває в іпотеці.

Відповідно до змісту оскаржуваної ухвали, питання про права чи обов'язки ПАТ «ВіЕс Банк», який не є стороною у даній справі, судом при вирішенні питання про поділ спільного майна подружжя не вирішувались.

З тексту апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ПАТ «ВіЕс Банк» фактично є кредитором відповідача, в той час як даний спір випливає із сімейних правовідносин.

Крім того у випадку переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Згідно ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст.23 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі, в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

З огляду на викладене немає підстав вважати, що ПАТ «ВіЕс Банк» по даному сімейному спору про поділ спільного майна, є особою, питання про права якої на спірне майно вирішені судом.

Таким чином, у даній справі ПАТ «ВіЕс Банк» не є особою, яка відповідно до процесуального закону наділена правом апеляційного оскарження рішення суду.

Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 24.10.2008 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»,- при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст. 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, в т.ч. особою, яка не брала участі у справі, про права і обов»язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя відповідно до цієї норми та ч.3 ст.297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Згідно ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції у випадках, передбачених статтею 293 ЦПК України.

Проте, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите, оскільки, апеляційну скаргу подано особою, яка відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року не є стороною у справі і питання про її права та обов'язки судом не вирішувалось.

З огляду на наведене, у прийнятті апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, -

У х в а л и л а :

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги представника Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Н.Є. Мараєва