Справа № 202/7734/15-ц
Провадження № 2/0202/315/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_1, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник Комунального підприємства «Жилсервіс-5» з позовом до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 14.11.2012 року №53/28 передано на баланс комунального підприємства «Жилсервіс-5» гуртожиток, що розташований по пр. ім. газети «Правда» буд. №108 в м. Дніпропетровську. В гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. ім. газети «Правда» буд. №108 в кімнаті № 345 зареєстрований ОСОБА_1 Комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР був встановлений факт не проживання відповідача у вищезазначеній кімнаті з жовтня 2014 року, про що свідчать акти, складені комісією КП «Жилсервіс - 5». Місце проживання відповідача, зі слів сусідів та квартирантів, установити не можливо. Посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, просить суд визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнати №345 у будинку №108 по пр. ім. газети «Правда» у м. Дніпропетровську із зобовязанням Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області зняти відповідача з реєстраційного обліку.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення по справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав, у зв'язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність не подавав

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 14.11.2012 року №53/28 передано на баланс комунального підприємства «Жилсервіс-5» гуртожиток, що розташований по пр. ім. газети «Правда» буд. №108 в м. Дніпропетровську.

Відповідно до довідки №2622 від 07.09.2015 року, яка видана комунальним підприємством «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради, у гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.ім. газети «Правда», буд. №108, кімнат. №345 зареєстрований ОСОБА_1 з 24 вересня 2002 року.

Згідно з ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 71 цього Кодексу передбачено, що за наймачем або членами його сім'ї при їх тимчасовій відсутності жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

За правилами ст. 71 ЖК України у справах про визнання наймача або членів сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, обов'язковим є з'ясовування причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Поважними причинами відсутності визнаються перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо.

Згідно актів від 17.11.2014 року, від 09.01.2015 року, від 01.06.2015 року, складених комісією КП «Жилсервіс - 5», ОСОБА_1 не мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.ім. Газети «Правда», буд. №108, кім. №345 більше трьох років та не сплачує комунальних послуг.

Судом встановлено, що відповідач добровільно залишив місце проживання та не проживає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.ім. Газети «Правда», буд. №108, кімнат. №345, без поважних причин понад більше шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України особа, відсутня у жилому приміщенні понад вищезазначеного строку, в судовому порядку може бути визнана такою, що втратила право користування відповідним приміщенням.

Оскільки відповідач не проживає у спірному жилому приміщенні на протязі більше, ніж шести місяців, не виконує своїх обов'язків, що випливають з договору найму, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги суд в частині визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстраційного обліку проводиться компетентними органами на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.

Таким чином, порядок зняття з реєстрації визначений законом та підстав для задоволення позовних вимог щодо зняття з реєстрації відповідача, суд не вбачає.

Позивач не надав доказів порушення його права, а саме доказів звернення до третьої особи з вимогою про зняття відповідача з реєстраційного обліку та відмови йому.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Жилсервіс-5» до ОСОБА_1, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою № 345 в будинку № 108 по проспекту імені газети «Правда» м. Дніпропетровська.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Жилсервіс-5» сплачений судовий збір в розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Є.В.Волошин