АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/6341/15-ц
Провадження № 22-ц/792/58/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: П'єнти І.В., Власенка О.В.,

секретар Лапко Ю.В.,

з участю: представника апелянта ОСОБА_1,

представника позивача Пасічника В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 листопада 2015 року у справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота підкова Озерної» до ОСОБА_3, Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виконавчий комітет Хмельницької міської ради, про визнання дій незаконними, зобов'язання до вчинення дій, скасування реєстрації права власності, визнання недійсними декларацій та свідоцтва.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота підкова Озерної», звертаючись до суду з вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначило, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. 22 квітня 2013 року відповідач без згоди жителів будинку та отримання відповідних дозволів влаштувала отвір у плиті перекриття між дев'ятим і десятим поверхами, самовільно зайняла технічне приміщення будинку площею 39,8 кв. м. В подальшому ОСОБА_3 провела реконструкцію зазначеної квартири з розширенням її меж за рахунок горища житлового будинку, розташованого над квартирою, внаслідок чого розмір квартири збільшився на 38,5 кв. м. Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 10 грудня 2014 року видало ОСОБА_3 Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції вищевказаної квартири та вже 11 грудня 2014 року зареєструвало Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. На підставі вказаних декларацій Реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зареєструвала право власності ОСОБА_3 на реконструйовану квартиру загальною площею 76,7 кв. м, про що 16 грудня 2014 року видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 листопада 2015 року позов задоволено. Визнано незаконними дії ОСОБА_3 щодо пробиття отвору у плиті перекриття між дев'ятим і десятим поверхами будинку АДРЕСА_1 самовільного зайняття нежитлового технічного приміщення площею 39,8 кв. м, розташованого на десятому поверсі будинку, замурування нею трьох дверних пройомів у це приміщення та перешкоджання вільного доступу у нього. Зобов'язано ОСОБА_3 за власний рахунок привести приміщення у попередній стан, звільнити приміщення площею 39,8 кв. м, розташоване на десятому поверсі будинку АДРЕСА_1 надавши вільний, безперешкодний доступ до нього. Визнано недійсною Декларацію про початок виконання будівельних робіт по реконструкції нежитлового приміщення в мансардному поверсі під житлову квартиру від 09 грудня 2014 року, видану управлінням Державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області замовнику ОСОБА_3 Визнано недійсною Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - квартири від 10 грудня 2014 року, зареєстрованої Управлінням Державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області. Визнано недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 76,7 кв. м серії НОМЕР_1, видане реєстраційною службою Хмельницького міськрайонного управління юстиції 16 грудня 2014 року, індексний номер 31076156 із скасуванням реєстрації її права власності на цю квартиру. Вирішено питання про судові витрати.

ОСОБА_3, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував те, що відповідно до п.п. 1.4.1. і 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 їй був виданий Департаментом архітектури, містобудування та земельних ресурсів управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради дозвіл на реконструкцію квартири, а саме Містобудівні умови і обмеження від 27 листопада 2014 року № 242/ГП-25.1-04. Позивач не надав доказів розташування на зайнятій нею площі технічного поверху будинку будь-яких внутрішньо-будинкових систем, на підтвердження своїх прав на земельну ділянку під будинком АДРЕСА_1 та перебування житлового комплексу на балансі ОСББ. Нею вчинені всі дії, передбачені ст.ст. 182, 331 ЦК України і Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При прийнятті заяв позивача про збільшення позовних вимог судом порушено вимоги ст. 31 ЦПК України.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав. Представник позивача визнав її не обґрунтованою у повному обсязі. Інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_3, будучи власником квартири АДРЕСА_1, у грудні 2014 року всупереч вимогам діючого законодавства і без згоди жителів будинку та членів ОСББ розпочала її реконструкцію з розширенням меж, улаштуванням другого рівня над вказаною квартирою за рахунок технічного поверху будинку, внаслідок чого розмір квартири збільшився на 38,5 кв. м.

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Хмельницькій області 10 грудня 2014 року видало відповідачу Декларацію про початок виконання будівельних робіт з реконструкції вищевказаної квартири та 11 грудня 2014 року зареєструвало Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

На підставі зазначених декларацій Реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області зареєструвала право власності ОСОБА_3 на реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 76,7 кв. м, житловою площею 17,4 кв. м і видала свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Наведене підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_3 всупереч вимогам законодавства і без згоди співвласників набула у власність спірне приміщення частини технічного поверху будинку, яке перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку.

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону, на які посилався суд при ухваленні рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), далі - Закон)) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Неподільним майном є неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

Частиною 2 ст. 19 Закону визначено, що неподільне майно перебуває у спільній сумісній власності співвласників багатоквартирного будинку. Неподільне майно не підлягає відчуженню.

Пунктом 3.2.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила) передбачено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення.

Відповідно до п. п. 3.2.4, 3.2.7 Правил горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається.

Враховуючи наведене, суд дійшов правильного висновку, що допоміжні приміщення, якими, зокрема, є горища, не можуть бути поділені і виділені власнику квартири у багатоквартирному житловому будинку без втрати їх функціонального призначення. Вони є об'єктом спільної сумісної власності усіх співвласників і повинні використовуватися для забезпечення нормального функціонування будинку. Тому обґрунтовано визнав незаконними дії відповідача щодо самовільного зайняття нежитлового технічного приміщення будинку і зобов'язав її за власний рахунок привести приміщення у попередній стан, визнавши недійсними видані їй декларації і правовстановлюючий документ.

Доводи апеляційної скарги про не надання позивачем доказів розташування на зайнятій під квартиру площі технічного поверху будинку будь-яких внутрішньо-будинкових систем, на підтвердження своїх прав на земельну ділянку під будинком АДРЕСА_1 і перебування житлового комплексу на балансі ОСББ не спростовують висновку суду про належність неподільного майна на праві спільної сумісної власності усім співвласникам і необхідність його використовуватися для забезпечення нормального функціонування будинку.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Надання представником апелянта у засіданні апеляційного суду договору дарування квартири від 25 листопада 2015 року не може бути прийнято до уваги, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) О.І. Талалай

Судді: (підписи) І.В. Пєнта

О.В. Власенко

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І. Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Палінчак О.М. Провадження: № 22-ц/792/58/16

Доповідач Талалай О.І. Категорія: 59