Справа № 348/1580/15-ц
Провадження № 22-ц/779/274/2016
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б. М. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника-Брайляк Є.Я., представника третьої особи-Боднарук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Надвірнянського районного суду від 09 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа-служба в справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивачі звернулися в суд із позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - внука ОСОБА_5, 04.02.2005 р. н. в твердій грошовій сумі розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. У вересні позивачі подали заяву про зміну предмету позову й збільшення позовних вимог та просили також визначити місце проживання неповнолітнього внука біля них.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 09 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з дідом ОСОБА_3 і бабою ОСОБА_2

Вирішено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього внука ОСОБА_5, 04.02.2005 р. н. у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 13.08.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

На дане рішення в частині стягнення аліментів ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом не враховано те, що згідно рішення суду він сплачує аліменти на утримання другої дружини та двох дітей від цього шлюбу. На даний час він ніде не працює, майна у власності не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває та не отримує жодної соціальної допомоги.

Вважає суму аліментів, яку суд з нього стягнув є зависокою, погоджується сплачувати по 600грн. щомісячно.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просив скасувати та ухвалити нове про стягнення з нього на користь позивачів аліментів в розмірі 600грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

В судове засідання апелянт не зявився, подав до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутність, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Сторона позивачів доводи апеляційної скарги не визнала та заперечила проти їх задоволення.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що відповідач є батьком малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 дитини - ОСОБА_6 померла 11.12.2006 року. Дитина відповідача з грудня 2006 року постійно проживає з бабою і дідом, позивачами по справі в смт. Делятин по вул. Любіжня, 53 Надвірнянського району Івано-Франківської області, які створили належні умови для виховання та розвитку дитини.

Дані обставини сторонами не заперечуються.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та визначаючи місце проживання дитини біля її баби і діда, суд першої інстанції виходив з того, що батько дитини - відповідач по справі проживає окремо від дитини, у нього друга сімя в якій у нього двоє малолітніх дітей, а тому він не може створити належних умов для виховання малолітнього сина і це відповідає інтересам дитини. Стягуючи аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення ним повноліття, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти саме в зазначеному вище розмірі.

Колегія суддів погоджується із таким висновком і вважає, що суд правильно визначив, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину, вірно встановив вид аліментів та його розмір, з врахуванням вимог ст. 182 СК України.

У відповідності до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апелянт оскаржує рішення суду тільки в частині розміру аліментів.

Відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, є отримання нерегулярного та мінливого доходу відповідачем, що в даному випадку апелянтом доводиться тим, що відповідач ніде офіційно не працює, має нерегулярний заробіток, що не заперечив сам ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що стягуючи з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн., суд першої інстанції врахував вищезазначені обставини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ухвалив справедливе рішення по відношенню до сторін.

Посилання апелянта на те, що він ніде не працює, немає майна, а також що з нього стягуються аліменти ще на дітей та другу дружину, колегія суддів відхиляє, оскільки це не звільняє його від обовязку по утриманню своєї неповнолітньої дитини від першого шлюбу та не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Підсумовуючи вище описане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна правова оцінка, висновок про часткове задоволення позову є вірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_7