Справа № 159/5922/15-ц
Провадження № 2/159/87/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
з участю секретаря Гусар Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки до попереднього стану та відшкодування спричиненої моральної та матеріальної шкоди, -
В листопаді 2015 року позивач ОСОБА_1, діючи через свого представника ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки до попереднього стану та відшкодування спричиненої моральної та матеріальної шкоди.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу належить на праві приватної власності земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Дружби, 33 в м. Ковелі. Дана земельна ділянка межує з земельною ділянкою відповідача.
Позивачем стверджується, що в серпні 2014 року відповідач, знаючи те, що ділянка належить позивачу, без жодного дозволу, самовільно зняла шар родючого ґрунтового покриву на земельній ділянці позивача, викопала водойму (ставок) посередині ділянки, а весь знятий ґрунт відповідач перетягнула на своє подвір'я за адресою: вул. Макаренка, 40 за допомогою ОСОБА_4, який надавав послуги екскаваторника.
Позивач та її представник неодноразово звертались до відповідача з проханням привести земельну ділянку в попередній стан, однак ці звернення були проігноровані відповідачем, в звязку з чим в жовтні 2014 року позивач звернулась до Ковельського виконавчого комітету та до Ковельської міжрайонної прокуратури із скаргами на дії відповідача, про що надійшли відповіді про те, що позивачу необхідно звернутись до Державної інспекції сільського господарства у Волинській області.
03.11.2014 року на адресу представника позивача надійшла відповідь з Волинської сільськогосподарської інспекції, в якій підтверджено, що ознаки зняття та перенесення родючого шару ґрунту наявні, але відповідач заперечує причетність до вчиненого, а також рекомендовано звернутись в органи МВС України.
В подальшому позивач звернулась в Ковельський МВ УМВС України із заявою стосовно неправомірних дій відповідача та притягнення її до кримінальної відповідальності згідно ст. 194 Кримінального кодексу України, однак це звернення позитивного результату не дало, так як в даній справі вбачаються цивільно-правові відносини.
Позивач вважає, що відповідач нанесла значні збитки та заподіяла матеріальну шкоду, зібравши весь ґрунтовий покрив на земельній ділянці, використала не свою, чужу ділянку не за цільовим призначенням, зняла ґрунтовий покрив (родючий шар ґрунту) без жодного спеціального дозволу.
Згідно розрахунку заподіяної шкоди, виконаного Державної інспекції сільського господарства у Волинській області та за який позивачем сплачено 400 грн., заподіяна внаслідок зняття відповідачем ґрунтового покриву земельної ділянки шкода становить 1678,36 грн. Крім цього позивачем сплачено 350 грн. за вчинення нотаріальних дій, тобто за продовження Довіреності про представництво інтересів від 05.05.2015 року, що також відносить до майнової шкоди. Таким чином загальна майнова шкода, що заподіяна позивачу, становить 2428,36 грн.
Крім цього позивач вважає, що їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона постійно відчуває моральні страждання, переживання, депресії та пригнічений стан, пов'язаний з відсутністю можливості розпорядитися своєю власністю та розпочати будівельні роботи на земельній ділянці. Виходячи з характеру дій, глибини фізичних та душевних страждань, позивач оцінює заподіяну моральну шкоду в 3 000 грн.
Враховуючи наведене, позивач просила суд: зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою та привести земельну ділянку по вул. Дружби, 33 в м. Ковелі в попередній стан шляхом відновлення ґрунтового покриву на ділянці (засипати ґрунтом водойму); стягнути з відповідача в її користь 2428,36 грн. заподіяної майнової шкоди; 3000 грн. заподіяної моральної шкоди та судові витрати по справі.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними у справі доказами.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в силу вимог ст. 74 ЦПК України. Суд про причини неявки не повідомила. Зважаючи на дані обставини, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Дружби, 33 в м. Ковелі. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.05.2014 року та Витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.05.2014 року.
Як вбачається з повідомлення Державної інспекції сільського господарства у Волинській області № 01-22/4272 від 03.11.2014 року, зазначена земельна ділянка межує з ділянкою ОСОБА_2, периметр якої (зокрема суміжна межа) загороджений бетонним фундаментом. Земельна ділянка ОСОБА_1 знаходиться у низинній місцевості, має здатність підтоплюватись. Дана земельна ділянка, на день розгляду звернення, порушена, наявні ознаки зняття та перенесення родючого шару ґрунту, однак спростувати чи підтвердити зазначений факт порушення земельного законодавства гр. ОСОБА_2 неможливо, оскільки остання заперечує причетність до зазначеного факту.
За даним фактом працівниками Ковельського МВ УМВС України у Волинській області проводилась відповідна перевірка, за результатами якої було складено висновок від 23.01.2015 року. Згідно вказаного висновку, під час виїзду на місце події було встановлено, що на ділянці по вул. Дружби, 33 дійсно було викопано ставок та знято верхній шар ґрунту, а весь ґрунт був перетягнутий на подвіря по вул. Макаренка, 40. Крім цього, в ході вказаної перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_4, будучи екскаваторником, на прохання ОСОБА_2, в серпні 2014 року дійсно викопав ставок і зняв верхній шар ґрунту на ділянці по вул. Дружби, 33 в м. Ковелі та перетягнув ґрунт на подвіря ОСОБА_2, так як остання повідомила, що все подвіря належить їй.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Зважаючи на встановлені вище обставини, суд визнає, що позивач подала докази, які підтверджують порушення цілісності родючого шару ґрунту на її земельній ділянці та самовільне зайняття частини цієї земельної ділянки саме відповідачем.
Відповідач не подала суду доказів, які спростовують позицію позивача.
Відповідно до вимог ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.
Частиною 2 ст. 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням.
Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Згідно ст. 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Зважаючи, що факт самовільного зайняття відповідачем частини земельної ділянки, що належить позивачу, та факт зняття відповідачем шару родючого ґрунтового покриву на цій земельній ділянці є доведеним, суд визнає порушеними законні права позивача та вважає підставною позовну вимогу позивача про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки до попереднього стану, а тому ця вимога підлягає до задоволення.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно розрахунків від 10.02.2015 року розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та внаслідок зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, розмір шкоди, заподіяної позивачу неправомірними діями відповідача, становить 1678,36 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.
Крім цього, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 29 від 05.02.2015 року, позивачем було сплачено 400 грн. за геодезичну зйомку, а тому ця сума також підлягає стягненню з відповідача в користь позивача, як майнова шкода.
В той же час суд не відносить до майнової шкоди, заподіяної позивачу, витрати останньої за вчинення нотаріальних дій по оформленню довіреності в сумі 350 грн., оскільки позивач вправі захищати свої порушені права самостійно та не довіряти їх захист іншим особам. Волевиявлення позивача на захист своїх прав іншими особами в даному випадку є добровільним та не залежить від неправомірних дій відповідача.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, а також в інших випадках, встановлених законом.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ст. 23 ЦК України).
Суд вважає переконливими твердження позивача, що внаслідок протиправних дій відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, переживаннях, депресії та пригніченому стані, пов'язаному з відсутністю можливості розпорядитися своєю власністю та розпочати будівельні роботи на земельній ділянці. Протиправні дії відповідача безумовно і беззаперечно прямо зумовили для позивача моральну шкоду, що не спростовано відповідачем.
Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн., тобто в меншій сумі, ніж просила стягнути позивач.
Крім цього, суд, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останньою судові витрати в сумі 1461,60 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 103, 152, 212 ЗК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення земельної ділянки до попереднього стану та відшкодування спричиненої моральної та матеріальної шкоди, - задовольнити частково.
Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою по вул. Дружби, 33 в м. Ковелі Волинської області та привести цю земельну ділянку в попередній стан шляхом відновлення ґрунтового покриву, а саме - засипати ґрунтом водойму на цій земельній ділянці.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2078 (дві тисячі сімдесят вісім) гривень 36 копійок заподіяної майнової шкоди, 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок у відшкодування немайнової (моральної) шкоди та судові витрати по справі в сумі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) гривня 60 копійок.
В решті позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено та підписано 15 січня 2016 року.

Головуючий: ОСОБА_5