Справа № 441/1145/15 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/583/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

при секретарі: Цап П.М.

з участю: прокурора Заєць Г.Є., відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника Бартатівської сільської ради ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_6, третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 28 вересня 2015 року задоволено позов прокурора Городоцького району Львівської області до ОСОБА_2, Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи: Відділ Держземагенства земельних ресурсів у Городоцькому районі, ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про визнання недійсним державного акту про право власності на землю.

Визнано недійсним державний акт серії ЯК №016181 від 05.08.2011 року про право власності на земельну ділянку в с. Воля Бартатівська, кадастровий номер :19:003:0064.

Зобовязано ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку, що в с. Воля Бартатівська Городоцького району Львівської області, кадастровий номер :19:003:0064, привести її в придатний до використання стан та повернути в комунальну власність

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила Бартатівська сільська рада Городоцького району Львівської області.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним зясуванням фактичних обставин справи. Вважає, що районний суд вийшов за межі позовних вимог, зобовязавши ОСОБА_2 повернути земельну ділянку в комунальну власність, незважаючи на те, що така вимога у позові прокурора відсутня. Вказує на те, що суд першої інстанції повинен був зясувати наявність чи відсутність на спірній земельній ділянці будівель і споруд, цільове і функціональне призначення земельної ділянки, а також до якого стану необхідно привести земельну ділянку і у який спосіб, більше того не встановив самого факту непридатності земельної ділянки до використання. Зазначає, що судом ухвалено рішення в користь відповідача та стягнуто судові витрати з особи, в користь якої ухвалено рішення. Апелянт також зазначає, що районний суд виходив з обставин, встановлених у справі №813/2242/13а, розгляд якої на час ухвалення рішення не завершений.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав і обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені у цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, прокурор Городоцького району Львівської області звернувся в суд з позовом про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, звільнення земельної ділянки та приведення її придатний для використання стан.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно правовими актами.

Згідно із ч.1 ст.18 ЗК України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними обєктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Перелік категорій земель визначений ст.19 ЗК України і одними з них є землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі природно заповідного та іншого природоохоронного призначення та інші.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності(ч.3 ст.78 ЗК України).

Частиною 1 ст.116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 12 ЗК України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ч.1 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Районним судом встановлено, що рішенням Бартатівської сільської ради №767 від 21.05.2010 року «Про затвердження проекту щодо відведення земельної ділянки площею 12,1 га для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови в с. Воля- Бартатівська та передачу безкоштовно у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва індивідуальних житлових будинків», зокрема згідно Додатку до вказаного рішення, ОСОБА_2 відведено земельну ділянку площею 0,1050 га для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Воля-Бартатівська Городоцького району Львівської області.

На підставі даного рішення 05.08.2011 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №016181, відповідно до якого вона є власником земельної ділянки площею 0,1050 га, що знаходиться по вул. Лісна,43 в с. Воля-Бартатівська, Городоцького району Львівської області, цільове призначення - будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки :19:003:0064.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2013 року у справі №813/2242/13-а, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 року, зазначене рішення Бартатівської сільської ради №767 від 21.05.2010 року скасоване.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то скасування такого рішення є підставою для скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, а відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про достатність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що районний суд виходив з обставин, встановлених у справі №813/2242/13а, розгляд якої на час ухвалення рішення не завершений, так як ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19.06.2014 року постанова Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2013 року у справі №813/2242/13-а залишена без змін, тобто судове рішення у справі набрало законної сили.

Оскільки при видачі ОСОБА_2 оспорюваного державного акту на право власності на земельну ділянку було здійснено виніс меж земельної ділянки на місцевості, ці межі визначені у встановленому законом порядку, що порушило попередній стан даної земельної ділянки, яка використовувалась жителями с. Воля Бартатівська Городоцького району Львівської області як пасовище, то твердження апелянта у тій частині, що суд першої інстанції не встановив самого факту непридатності земельної ділянки для використання, є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: