Справа № 444/2470/15 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/783/4290/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Бохонко Е.Р.

з участю представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

В жовтні 2015 року позивач ПАТ КБ «Правекс Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги обґрунтовані тим, що 29 вересня 2008 року між АКБ «Правекс Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 2479-111/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 18 434,00 доларів США для своєчасної оплати вартості автомобіля та з кінцевим строком повернення до 29 вересня 2015 року. З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача як кредитодавця на випадок порушення зобов'язання відповідачем, як позичальником, 29 вересня 2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір поруки № 2479-111/08Р від 29.09.2008 року.

В порушення умов кредитного договору та договору поруки відповідачі зобов'язання належним чином не виконали, у зв'язку з чим 12.08.2015 року позивач надіслав відповідачам відповідні вимоги, однак відповідачі такі залишили без реагування.

Просив стягнути солідарно окремо з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 2479-111/08Р від 29 вересня 2008 року у розмірі 23124,87 дол. США, у тому числі заборгованість за кредитом 10040,00 дол. США, за процентами 6463,29 дол. США, неустойка за кредитом 4609,37 дол. США, неустойка за процентами 3012,21 дол. США., а також судові витрати по справі.

Оскаржуваним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Правекс Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача ПАТ КБ «Правекс Банк», вважає рішення незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі з покликанням на вимоги ст. 1049, 1050, ЦК України зазначає, що позивач звернувся в суд з позовом в момент, коли у нього виникло право вимагати всю суму заборгованості, тіла кредиту, відсотків за користування ним, у звязку з закінченням строку договору, тому на думку апелянта ПАТ КБ «Правекс Банк» не пропустив позовну давність.

Не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до п. 9.2 кредитного договору, у звязку з виникненням у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом, строк користування кредитом, визначений у п. 1.2 даного договору припинився достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення, а саме 10 серпня 2011 року.

При цьому, про припинення строку користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника, однак це право кредитодавця, а не його обовязок, а таке повідомлення позичальнику не надсилалось.

Незважаючи на те, що сторони кредитних правовідносин врегулювали у кредитному договорі питання зміни строку виконання основного зобовязання, умова настання такої зміни повідомлення банку відсутня, тому відсутні підстави вважати, що банк, у звязку зі зміною строку виконання основного зобовязання за кредитним договором, пропустив позовну давність.

Просить рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача ПАТ «Правекс Банк», будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 179), в судове засідання апеляційної інстанції 13.09.2016 року не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

В свою чергу, про виклик в судові засідання на 18.10.2016 року та 15.11.2016 року, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось в суд «за не запитом» (а.с. 194, 201), проте 18.10.2016 року представник позивача подав заяву про відкладення розгляду справи у зв»язку із зайнятістю представника в іншій справі.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Правекс Банк» суд першої інстанції виходив з того, що за даними розрахунку заборгованості погашення заборгованості останній раз проведено боржником 12.07.2011 року, до 10.08.2011 року позичальник черговий щомісячний платіж не здійснив, тому початком перебігу позовної давності є 11 серпня 2011 року, відтак до моменту направлення вимоги (12.08.2015 року) та звернення до суду (15.10.2015 року) строк позовної давності сплив.

Крім цього, згідно п. 9.2 Кредитного договору, сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та (або) сплатою відсотків за користування кредитом, строк користування кредитом, зазначений у п. 1.2 даного Договору, припиняється достроково на 10 день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення, тому кредитний договір, укладений між ОСОБА_3 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» припинив свою дію з 10 серпня 2011 року.

Виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 вересня 2008 року між АКБ «Правекс Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір № 2479-111/08Р за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 18 434,00 доларів США для своєчасної оплати вартості автомобіля та з кінцевим строком повернення до 29 вересня 2015 року (а.с. 8-11).

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача, «29» вересня 2008 року між позивачем та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 укладено окремі договори поруки № 2479-111/08Р від 29.09.2008 року, за умовами яких поручителі у порядку та на умовах, передбачених цими договорами, зобов»язалися нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов»язань ОСОБА_3 за кредитними договором № 2479-111/08Р від 29 вересня 2008 року та можливих змін і доповнень до нього.

Згідно пунктів 1.3. Договорів поруки від 29.09.2008 року, поручителі ОСОБА_4, ОСОБА_5 підписавши цей договір, дали згоду на збільшення розміру, забезпеченого порукою зобов'язання позичальника у випадку внесення Позичальником та Кредитором змін та доповнень до кредитного договору, змін до Кредитного договору та/або до даного Договор Кредитором в односторонньому порядку (а.с. 14,15).

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_3 не виконував неналежним чином та станом на 27 травня 2015 року допустив заборгованість перед позивачем на загальну суму 23124,87 дол. США.

Зазначенів обставини підтверджуються кредитним договором № 2479-111/08Р від 29 вересня 2008 року, додатками № 1, 2 до кредитного договору від 29.09.2008 року, Договорами поруки № 2479-111/08Р від 29 вересня 2008 року, розрахунком заборгованості за кредитним договором, вимогами від 12 серпня 2015 року (а.с. 8-23, 31, 32).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття «зобовязання» міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст. 530, 631 ЦК України).

Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до п. 9.2 кредитного договору від 29 вересня 2008 року № 2479-111/08Р сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом, строк користування кредитом, зазначений у п. 1.2 даного договору, припиняється достроково на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом банк письмово повідомляє позичальника.

За даними розрахунку заборгованості погашення заборгованості останній раз було 12 липня 2011 року, отже до 10 серпня 2011 року ОСОБА_3 черговий щомісячний платіж не здійснив, тому початком перебігу позовної давності є 11 серпня 2011 року. До моменту направлення вимоги (12 серпня 2015 року) та звернення до суду (15 жовтня 2015 року) строк позовної давності сплив.

Посилання ПАТ КБ «Правекс-Банк» про те, що договір закінчив свою дію 29 вересня 2015 року суд не взяв до уваги, оскільки відповідно до п. 9.2 договору кредиту кредитний договір припинив свою дію достроково з 10 серпня 2011 року.

Суд першої інстанції, постановляючи рішення дійшов висновку про те, що, оскільки позивачем пропущено строк позовної давності, а відповідач в судовому засіданні заявив про застосування наслідків спливу позовної давності, в стягненні заборгованості за кредитом слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_7