Справа № 310/9501/15-ц
21 січня 2016 року Бердянський міськрайонний суд
У складі: головуючого - судді Троценко Т. А.
При секретарі: Корнієнко М. Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Бердянський міський відділ УДМС України в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, де вказала, що 10 вересня 2015 року між нею та представником ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу двокімнатної квартири, і на підставі зазначеного договору вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_1.
На момент укладання договору купівлі-продажу в квартирі на реєстраційному обліку перебували відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3
За умовами п. 4.2 Договору представник продавця зобов'язався зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих у квартирі осіб не пізніше 15 вересня 2015 року.
На сьогоднішній день відповідачі звільнили житлове приміщення, але з реєстраційного обліку у вказаній квартирі не знялися.
За цих обставин вона просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не явилася, в заяві просить розглядати справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає і не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідачі до суду не явилися, про день слухання справи сповіщені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали, і суд розглядає справу у заочному порядку на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України.
Представник 3-ї особи - Бердянського відділу УДМС України в Запорізькій області до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, у заяві просить розглядати справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1, що підтверджено копією договору купівлі - продажу від 10. 09. 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т. А., зареєстрованого в реєстрі за № 2442.
Право власності ОСОБА_1 на вказане житло підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.09. 2015 року.
На момент укладення договору купівлі-продажу квартири на реєстраційному обліку перебувала продавець квартири ОСОБА_2, а також ОСОБА_3.
За умовами п. 4.2 Договору представник продавця зобов'язується зняти з реєстраційного обліку не пізніше 15. 09. 2015 року усіх зареєстрованих у ній осіб, проте на сьогоднішній день відповідачі з реєстраційного обліку у вказаній вище квартирі не знялися.
Той факт, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 дійсно зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копією довідки КП «Житлосервіс -2А» від 18. 09. 2015 року.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Частиною 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що особа має право користуватися відповідним житлом лише за наявності у неї права приватної власності на дане житло, або за умови набуття статусу члена сім'ї власника відповідного будинку (квартири).
Відтак припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє її право та право членів її сім'ї на користування цим будинком (квартирою).
Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому права цього власника на збереження за ним права користування відчуженим нерухомим майном у подальшому.
Частина 4 ст. 156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок (квартиру) цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.
На сьогоднішній день відповідач не має самостійного права на вищевказане житло з підстав, передбачених законом (найм, оренда, вселення наймачем чи на підставі ордера тощо - ст. 810 ЦК України, ст. ст. 61, 64 ЖК України).
Отже, у зв'язку з відсутністю на сьогоднішній день договірних відносин з ОСОБА_1 як новим власником квартири та припиненням права власності на квартиру, відповідачі втратили право користування нею, оскільки їх право є похідним від права приватної власності на дану нерухомість, яке він відчужив на підставі договору.
Таким чином, з припиненням права власності особи на жиле приміщення дана особа та члени її сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 321, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 64, 155, 156 ЖК України, ст.ст. 10,60, 212-215,169,224 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 1945 р. народження і ОСОБА_3 1965 р. народження такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяТ. А. Троценко