Дата документу 04.01.2016 Справа № 554/782/15-ц
№ 554/782/15-ц
№ 2/554/841/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2016 м.Полтави

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого-судді Січиокно Т.О.

за участю: секретаря Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Амарант» назву якого змінено на ТОВ «Луксор УТР», третя особа Публічне акціонерне товариство «Експобанк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

у січні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.08.2014 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» укладено договір про відступлення права вимоги за договором № 25/13 про надання відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з оборотністю від 01.11.2013 року, укладеним між ТОВ «Амарант» та ПАТ «КБ Експобанк». Відповідно до положень та умов цього договору ПАТ «Укрінбанк» отримано право вимоги належного виконання ТОВ «Амарант» всіх зобовязань за основним договором. Заборгованість ТОВ «Амарант» станом на 29.08.2014 року за основним договором становила 6397000 грн.

У звязку із відступленням права вимоги за основним договором ПАТ «Укрінбанк» передано право на отримання задоволення своїх вимог до ТОВ «Амарант», в тому числі за рахунок предметів забезпечення. Зобовязання ТОВ «Амарант» за основним договором забезпечені договором поруки від 01.11.2013 року зі змінами та доповненнями, укладеними між ПАТ «КБ «Експобанк» та фізичною особою ОСОБА_1.

29.08.2014 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ПАТ «Укрінбанк» укладено договір відступлення прав за договором поруки від 01.11.2013 року. За умовами даного договору поручитель ОСОБА_1 відповідає перед банком як солідарний боржник у повному обсязі, як і позичальник, зокрема, за повернення суми кредиту у встановлений договором строк, сплату процентів/комісії за користування кредитом у розмірі, визначеному договором кредиту, неустойки у випадках та розмірі, що передбачені договором кредиту.

У звязку із невиконанням ТОВ «Амарант» зобовязань за основним договором банк неодноразово звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість по процентах, однак відповіді не отримано. Станом на 15.01.2015 року заборгованість по сплаті кредитних коштів складає 6397000 грн., заборгованість по нарахованим процентам 617488, 18 грн., пеня 487332, 14 грн., а всього 7501820, 32 грн.

У звязку із цим позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 та ТОВ «Амарант» на свою користь в солідарному порядку заборгованість за кредитною угодою № 25/13 від 01.11.2013 року в розмірі 7501820, 32 грн.

В ході розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги та у відповідності до наданого розрахунку, станом на 15.01.2015 року заборгованість за кредитною угодою № 25/13 від 01.11.2013 року становить 7098507, 96 грн., яка складається із:

-прострочена заборгованість за кредитом 6397000 грн.;

-прострочена заборгованість за процентами 617488, 19 грн.;

-пеня за порушення строків сплати тіла кредиту 46990, 26 грн.;

-пеня за порушення строків сплати процентів 2021, 27 грн.;

-штраф за порушення строків сплати тіла кредиту 33564, 47 грн.;

-штраф за порушення строків сплати процентів -1443, 77 грн., які

-позивач просить стягнути із ОСОБА_1 та ТОВ «Амарант» на свою користь в солідарному порядку.

За змістом ст.173 ГК України господарськими визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ГК України господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, контрактації сільськогосподарської продукції, енергопостачання, купівлі-продажу, оренди, міни (бартеру), лізингу та іншими договорами.

Згідно вимог ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що виниклі зобов'язання є господарськими, тому виниклий між сторонами спір не повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства, адже п.3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено, що з огляду на припис частини другої статті 1 та статті 12 ГПК України зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Вирішуючи дане питання, суд враховує, що даний позов заявлено не лише до поручителя, а й до основного контрагента за договором. При цьому, підставою для солідарної відповідальності поручителя є наявність боргових зобов'язань у особи, за яку поручився поручитель та які повинні бути встановлені компетентним судом за умовами договору, а саме господарським судом Полтавської області, оскільки договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, в даному випадку договору № 25/13 про надання відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з оборотністю від 01.11.2013 року.

При чому, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. (ч.1 ст.554 ЦК України).

Окрім цього, постановою господарського суду Полтавської області від 30.06.2015 року ТОВ «Луксор УТР» визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора ТОВ «Луксор УТР».

Згідно п.7 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку, що провадження по справі підлягає закриттю з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства судом загальної юрисдикції, а має розглядатись Господарським судом Полтавської області.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

Оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за № 499416 від 16.01.2015 про сплату судового збору в сумі 3654 грн., сплаченого при подачі позову до суду міститься в матеріалах справи (а.с. 1).

В зв'язку з тим, що суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі,сплачений судовий збір при подачі позову до суду підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Амарант», назву якого змінено на ТОВ «Луксор УТР», третя особа Публічне акціонерне товариство «Експобанк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз'яснити Публічному акціонерному товариству «Український інноваційний банк» право звернення з даним позовом до Господарського суду Полтавської області, а також роз'яснити наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.206 ЦПК України.

Зобов'язати фінансовий орган - Управління Державної казначейської служби України м. Полтаві Полтавської області повернути Публічному акціонерному товариству «Український інноваційний банк» сплачений судовий збір (, адреса: 04053 м.Київ вул. Смирнова Ласточкіна, 10-А,) в розмірі 3654 грн., за платіжним дорученням за № 499416 від 16.01.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Т.О.Січиокно