Справа № 526/2681/15-ц
Провадження № 2/526/116/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Заколодяжної О.А.

при секретарі: Шульзі Н.М.

розглянувши в м. Гадячі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

територіальної громади Петрівсько - Роменської сільської ради,

Треті особи: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В.,

відділ Держгеокадастру у Гадяцькому районі

про

визнання права власності на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася представник позивачки ОСОБА_1 по дорученню - ОСОБА_3 з позовною заявою до територіальної громади Петрівсько-Роменської сільської ради, треті особи: приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В., відділ Держгеокадастру у Гадяцькому районі про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1, а саме на земельну ділянку площею 3,89 га в умовних кадастрових одиницях, яка розташована на території Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та належало їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

В позовній заяві вказується, що позивачка та її мати ОСОБА_5 проживали по АДРЕСА_1. ОСОБА_5 на підставі розпорядження Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року був виготовлений Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, згідно якого їй належить право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП « Зоря», розміром 3,89 га в умовних кадастрових гектарах. Але даний Сертифікат у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не реєструвався та матері за життя не видавався. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5. Після її смерті залишилась спадщина, що складається з вищезазначеної земельної частки (паю), яку прийняла позивачка, так як фактично вступила в управління та володіння її майном, відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригінала сертифіката на вказану земельну ділянку, тому вона вимушена була звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачка ОСОБА_5 та її представник по дорученню ОСОБА_3 надали суду заяви, в яких просили суд позовні вимоги позивачки задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі.

Представник відповідача Петрівсько-Роменської сільської ради до суду не з'явився, але надали заяву в якій вказують, що сільська рада позовні вимоги ОСОБА_5 визнає, проти їх задоволення не заперечує і просять справу розглянути без участі їх представника.

Третя особа приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Антонова Т.В до суду не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі..

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 169 ЦПК України, суд може розглянути справу без позивача за наявності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 529 ч.1 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги являються діти померлого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була дочкою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданого повторно 30.11.1995 року Веніславівською сільською радою Гадяцького району Полтавської області.

ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», розміром 3,89 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі рішення Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на її ім'я виготовлявся, але у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) не реєструвався та не видавався, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру № 31-28-99.4-1162/21-15 від 14.12.2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3, виданого повторно 04.03.2014 року відділом ДРАЦС РС Гадяцького РУЮ Полтавської області.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, що складається з права на вказану земельну ділянку, яку фактично прийняла ОСОБА_1, оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті матері, що підтверджується довідкою № 1120, виданої 29.07.2015 року виконавчим комітетом Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Гадяцького районного нотаріального округу Антонової Т.В. № 10 від 13.01.2016 року, після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_5.

Приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Антоновою Т.В. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно.

Відповідно до Указу Президенту України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) підтверджується відповідним сертифікатом, який діє до отримання громадянином державного акту на земельну ділянку.

В пункті 3 Указу Президента України від 03.12.1999 року № 1529 «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» також зазначається про те, що сертифікат на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною у ньому часткою.

Отже, наявність належним чином оформленого та зареєстрованого сертифікату на земельну частку (пай) засвідчує право його володільця на виділення земельної ділянки в натурі та отримання державного акту про право власності на цю земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець ОСОБА_5 не встигла до своєї смерті отримати сертифікат на право на земельну частку (пай) на виділену їй рішенням Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», розміром 3,89 га в умовних кадастрових гектарах.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» , член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 мала лише право на вищевказану земельну частку (пай), а не право власності на вказану земельну ділянку.

Тому суд, враховуючи вищевикладене, вважає що позивачка ОСОБА_1 успадкувала лише право на земельну ділянку площею 3,89 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 і в зв'язку з цим позовні вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ч.1 ст. 529, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст. ст.10, 60, 80, 197 ч.2, 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою с. Соснівка, Гадяцького району Полтавської області, право на земельну ділянку площею 3,89 га в умовних кадастрових одиницях, яка розташована на території Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що являється спадковим майном, яке залишилось після смерті її матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та належало їй на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: О. А. Заколодяжна