Провадження №2/760/1841/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.08.1998 року між ним та відповідачкою укладений шлюб, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: донька - ОСОБА_3, 1999 р.н., син - ОСОБА_4, 2006 р.н.

Вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалося.

Фактично шлюбні відносини між ними припинені з червня 2015 року, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують. Зазначає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

10.11.2015 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

10.12.2015 року, 01.02.2016 року відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд до відома не поставила, хоча відповідно до вимог ст. 74, 75, 76, 77 Цивільного процесуального кодексу України, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, 01.08.1998 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис №251, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Встановлено, що у сторін від шлюбу двоє неповнолітніх дітей: донька - ОСОБА_3, 1999 р.н., син - ОСОБА_4, 2006 р.н.

Спільне життя сторін не склалося.

Фактично шлюбні відносини між ними припинені з 2010 року, спільне господарство не ведеться.

Таким чином сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що сім′я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Згідно вимог ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 57-58, 60, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 01.08.1998 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис №251, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. А. Усатова