________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/443/16
УХВАЛА

23.02.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Одесі клопотання

представника відповідача ОСОБА_1

ОСОБА_2

про закриття провадження в частині вимог по цивільній справі за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_1,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області,

про зобовязання скасувати декларацію про готовність обєкта до експлуатації,

скасування свідоцтва про право власності,

знесення самочинно-збудованого обєкта нерухомості,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про приведення обєкту реконструкції до стану відповідно до містобудівельних умов та обтяжень, в якому позивач просив суд: зобовязати відповідача ОСОБА_1 привести у попередній стан за власний рахунок самовільно реконструйований будинок, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фурманова, 19, до стану відповідно до містобудівельних умов та обтяжень.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 21.08.2015 року відкрито провадження у цивільній справі на підставі позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про приведення обєкту реконструкції до стану відповідно до містобудівельних умов та обтяжень.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 було уточнено позовні вимоги, які були прийняті судом, в яких позивач просить суд:

- зобовязати Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати декларацію про готовність обєкта до експлуатації ОД81;

- скасувати свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Фурманова, 19, індексний номер 45254038 від 07.10.2015 року;

- зобовязати ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудований обєкт нерухомості за адресою: м. Одеса, вул. Фурманова, 19.

В судовому засіданні 03.02.2016 року представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог: про зобовязання Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати декларацію про готовність обєкта до експлуатації ОД81; про скасування свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, вул. Фурманова, 19, індексний номер 45254038 від 07.10.2015 року.

В судовому засіданні 23.02.2016 року представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримала клопотання про закриття провадження в частині вимог, оскільки вказані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства передбаченого КАС України.

В судовому засіданні 23.02.2016 року представник позивача ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання представника відповідача, надала письмові заперечення проти задоволення клопотання, в яких посилається на те, що ОСОБА_3, як власник сусіднього будинку звернувся до належного відповідача - ОСОБА_1 із захистом свого порушеного права, та вчиненням дій, які б запобігли такому порушенню, а саме скасувати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації та свідоцтво про право власності отримане з порушенням чинного законодавства. А отже, відповідача прямим шляхом стосується розгляд цієї справи та позовні вимоги, він є учасником спірних правовідносин. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, остання може бути залучена до участі у справі як третя сторона, яка не заявляє самостійні вимоги, так як вони заінтересовані не у предметі спору, а у певному результаті спору, тому що той чи інший результат може вплинути на їх взаємостосунки з однією із сторін у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов'язки, встановлені статтею 27 ЦПК України. Тобто практично їх права та обов'язки співпадають з правами сторони по справі. Такий обсяг процесуальних прав даного виду третіх осіб випливає з особливостей їх юридичної заінтересованості. Стосовно розгляду уточнених позовних вимог у адміністративному провадженні представник позивача зазначив, що відповідно до ч.2 п.21 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», враховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. Окрім того, згідно з п. 27 вказаної постанови - свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв'язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК України визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Такі спори за участю фізичних осіб розглядаються в порядку цивільного судочинства. Представник позивача вважає, що усі вимоги, які викладені в уточненій позовній заяві взаємопов'язані між собою, та задоволення однієї вимоги тягне за собою задоволення іншої, а отже їх окремий розгляд не можливий.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дійшов висновку про наступне:

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України, не допускається обєднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Частина 1 статті 18 КАС України визначає вичерпний перелік категорій справ, які предметно підсудні місцевим загальним судам як адміністративним.

Виходячи зі змісту цього переліку, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо примусового повернення в країну походження або третю країну та примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, зокрема посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

До адміністративного суду може бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень (ст.2 ч. ч. 1, 2 КАС України).

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Судам загальної юрисдикції не надано процесуальне право вирішувати спір із органами владних повноважень, їхніми посадовими чи службовими особами, у тому числі у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності цих органів та їх посадових (службових) осіб, окрім спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Крім того, суд вважає за необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Тому, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України та КАС України, позовні вимоги про скасування свідоцтва про право власності та вимоги про знесення самочинно-збудованого обєкта нерухомості підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства передбаченого ЦПК України, а вимоги про зобовязання Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати декларацію про готовність обєкта до експлуатації повинні бути розглянуті у порядку адміністративного судочинства передбаченого КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження в частині вимог по цивільній справі №520/11553/15-ц підлягає задоволенню частково, та занеобхідне закрити провадження у справі №520/11553/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в частині вимог про зобовязання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати декларацію про готовність обєкта до експлуатації.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про закриття провадження в частині вимог по цивільній справі №520/11553/15-ц задовольнити частково.

Провадження по цивільній справі №520/11553/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в частині вимог про зобовязання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області скасувати декларацію про готовність обєкта до експлуатації закрити.

Розяснити, що позивач ОСОБА_3 має право звернутися з цією вимогою в порядку адміністративного судочинства передбаченого КАС України.

Розгляд цивільної справи №520/11553/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про скасування свідоцтва про право власності, знесення самочинно-збудованого обєкта нерухомості, продовжити у порядку встановленому ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які не були присутніми під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.