Справа № 313/634/15-ц
Провадження № 2/313/12/2016
16.01.2016 року смт.Веселе
Веселівський районний суд Запорізької області у складі : головуючого судді Кравцова С.О., при секретарі судового засідання Василенко Л.В., за участю позивача ОСОБА_1, її представника адвоката Прусенко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Веселе цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди
05.05.2015 року до суду надійшла позовна заява позивача про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.
16 березня 2015 року Кам'янко - Дніпровським РВ ГУМВС України в Запорізькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, а матеріали направлено до ВДАІ Кам'янко-Дніпровського РВ ГУМВС України в Запорізькій області для складання відносно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення.
23 березня 2015 року Кам'янко-Дніпровським районним судом Запорізької області відносно ОСОБА_3 винесено постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне покарання у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
Відповідачем ОСОБА_3 відповідно до вказаної постанови 23.04.2015 року сплачено штраф, що підтверджується квитанцією № 20.
По кримінальному провадженні позивачку було визнано в якості потерпілої та допитано за обставинами справи.
Позивач вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою суду від 23.03.2015 року.
Зазначає, що в результаті протиправних дій ОСОБА_3 їй, як потерпілій, завдано матеріальну шкоду та моральну шкоду.
Під час досудового слідства ОСОБА_3 відшкодував добровільно матеріальну шкоду в сумі 12 500 грн. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 відшкодував добровільно матеріальну шкоду на даний час підстав для стягнення останньої на цей час не має.
Зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
За змістом статей 1167, 1168, частин 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, незалежно від вини такої особи (постанови Верховного Суду України від 05.03.2012 р. у справі № 6-96цс11, від 17.102012 у справі № 6-114ц12, від 05.12.2012 ц справі № 6-145цс12).
Визначаючись з розміром відшкодування моральної шкоди позивач та її представник посилаючись на Постанову пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазначили, що відповідачем ОСОБА_3 позивачу завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 100 000 гривень у зв'язку з тим, що в результаті протиправних дій останнього, забрано з життя дорогу їй людину - її єдиного рідного сина, якого вона народила, виховала та з яким вона постійно підтримувала добрі стосунки.
Саме з вини відповідача її єдиний син рано пішов з життя, оскільки не мав при житті захворювань. ЇЇ рідні онуки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, тобто доньки померлого сина, залишилися без батька. Та душевна біль, яка сталася з вини відповідача ніколи не може бути у неї відновлена навіть і через тривалий деякий час. Вона дуже переживає втрату її найдорожчої людини - її рідного сина, який за час життя працював, виховував дітей, постійно до неї приїздив, допомагав по господарству, постійно спілкувався та турбувався про її стан здоров'я, побут та про неї як матір. Син за час життя характеризувався з позитивної сторони. Саме з вини відповідача вона повинна весь час переживати втрату найдорожчої людини - рідної дитини.
Через протиправні дії відповідача вона вимушена була майже рік звертатися до правоохоронних органів та доказувати його провину, що потребувало значних витрат на проїзд до іншого району та постійно викликало та викликає у неї образу та хвилювання з цього питання, що впливає на її стан здоров'я.
Позивач являється пенсіонеркою, тобто особою похилого віку, і є самотньою, так як саме з вини ОСОБА_3 вона втратила свого єдиного сина.
Зазначає, що через душевне хвилювання, та втрати найдорожчої людини, яку протиправно позбавили життя, що є неприпустимим, вона не може перебувати сама в будинку, оскільки до теперішнього часу не може повірити в те що сталося та живе надією на те, що її син приїздить до неї та допоможе їй по господарству. Але цього вже ніколи не стане.
Ті протиправні дії, що вчинив відповідач по відношенню до її сина, не можуть бути розцінені в подальшому як каяття з його сторони, про що свідчить його поведінка та ставленням до смерті її рідного сина і до неї як потерпілої по справі. Після смерті її рідного сина у неї дуже погіршився стан здоров'я, вона майже не спить, часто хворіє.
Крім того, у зв'язку з протиправними діями відповідача та не відшкодуванням добровільно моральної шкоди вона вимушена звернутися до суду, що також знову приводить до спогадів про трагічну смерть її рідного сина, що також впливає на її стан здоров'я.
Вважає, що моральна шкода в сумі 100 000 гривень це та сума, яка відповідає тим моральним стражданням, які були заподіяні їй протиправними діями відповідача, посилаючись на судову практику про відшкодування моральної шкоди, яка свідчить, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, моральних, психічних, яких вона зазнала в результаті протиправних дій відповідача та через втрату найдорожчої їй людини - її єдиного рідного сина. Стягнення моральної шкоди з відповідача дасть позивачу можливість в подальшому використати кошти на встановлення померлому сину пам'ятника, на проведення поминальних дів та на задоволення потреб її онуків, тобто дітей померлого сина, а також її лікування та проживання. Пенсію вона отримує мінімальну.
Посилаючись на Закон України « Про судовий збір « просить суд звільнити її від сплати судового збору, судові витрати покласти на відповідача, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просять суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 з дванадцяти проведених судових засідань були лише двічі, не зважаючи на ухвалу суду про обов'язкову присутність відповідача чи його представника, надали суду письмові заперечення та клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Про розгляд справи відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. В письмових запереченнях відповідач просить суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача у зв'язку з тим, що кримінальне провадження закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях водія ( відповідача ) ОСОБА_3, де зазначає, що дружині загиблого було відшкодовано матеріальні збитки на поховання, яка надала письмову розписку про відсутність претензій матеріального та морального характеру до нього. Зазначив, що сім'я загиблого перебуває на обліку Кам'янсько-Дніпровського центру соціальних служб для сім'ї та молоді, як неблагополучна.
У зв'язку з кризовою ситуацією в країні та тяжким матеріальним становищем просить розглянути справу у його відсутність та повідомити про прийняте рішення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
16 березня 2015 року Кам'янко - Дніпровським РВ ГУМВС України в Запорізькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, де зазначають, що … « закрити у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, де в мотивувальній чатині постанови слідчий зазначив … направити копію даної постанови та матеріалів кримінального провадження до ВДАІ Кам'янсько- Дніпровського РВ ГУМВС України в Запорізькій області для вирішення питання про притягнення водія ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності згідно з чинним законодавством «.
Постанова не оскаржена відповідачем ОСОБА_3 Відповідно до вказаної постанови 23.04.2015 року сплачено штраф, що підтверджується квитанцією № 20.

Відповідно до наданих фотокопій адвокатом Прусенко О.В., документів, вбачається, що ОСОБА_1 визнана в якості потерпілої сторони по закритому кримінальному провадженню та допитана за обставинами справи, як матір загиблого.

Відповідно до матеріалів справи в поясненнях наданих відповідачем ОСОБА_3 15.05.2015 року слідчому Кліменко С.В. останній зазначає, що в 2004 році його батько придбав в користування за довіреністю автомобіль « ВАЗ 21083 « д/н НОМЕР_1. Після отримання водійського посвідчення він також керував зазначеним авто, батько дозволяв йому брати автомобіль для своїх поїздок.

Відповідно до запиту суду до центру надання послуг пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з'ясовано, що автомобіль марки ВАЗ 21083 д/н НОМЕР_1 Макіївським ВРЕР 07.06.2005 року зареєстровано за гр.ОСОБА_7 Енергодарським ВРЕР на підставі доручення гр. ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканцю АДРЕСА_1 на ТЗ ВАЗ 21083 д.н. НОМЕР_1 було видано тимчасовий талон до 03.06.2015 року.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За змістом статей 1167, 1168, частин 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим) такої особи, а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, особою, яка на відповідній правовій підставі володіє об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, незалежно від вини такої особи (постанови Верховного Суду України від 05.03.2012 р. у справі № 6-96цс11, від 17.102012 у справі № 6-114ц12, від 05.12.2012 ц спраі № 6-145цс12).

Частиною 2 статті 127 Кримінально-процесуального кодексу України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 61 Кримінально-процесуального кодексу України передбачено, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред'явила цивільний позов.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, що передбачено ст. 1166 ЦК України.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду та моральну шкоду.

Під час досудового слідства ОСОБА_3 відшкодував добровільно матеріальну шкоду в сумі 12 500 грн. У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 відшкодував добровільно матеріальну шкоду, то підстав для стягнення останньої на цей час не має.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я

потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, що передбачено Постановою пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань фізичних, моральних, психічних, яких зазнала позивач в результаті протиправних дій відповідача та через втрату найдорожчої їй людини свого єдиного рідного сина.

Потерпіла є пенсіонеркою, тобто особою похилого віку, є самотньою, перенесла душевні хвилювання за втрати єдиного сина, отримує мінімальну пенсію за віком.

Після смерті сина у неї погіршився стан здоров'я, що підтверджується виписками із історії хвороби та довідками ЦРЛ.

Через протиправні дії відповідача вона майже рік зверталася до правоохоронних органів щодо розслідування ДТП, що потребувало значних витрат на проїзди до іншого району та постійно викликало у неї образу та хвилювання, що в цілому впливає на її стан здоров'я.

Її рідні онуки ОСОБА_13 та ОСОБА_14, доньки померлого сина залишилися без батька і вся турбота про їх проживання та виховання лягла на плечі бабусі, так як мати перебуває на обліку Кам'янсько-Дніпровського центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді за вживання алкоголю ( характеристика від 05.11.2013 р. ) Малолітні діти ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 зараховані до складу вихованців Новомиколаївської загальноосвітньої школи -інтернату І-ІІ ступенів і не знаходяться на повному державному утриманні, постійно перебувають на території школи-інтернату, крім канікулярних днів ( довідка № 71 від 31.01.2014 р.). Померлий ОСОБА_4 за місцем проживання характеризувався як спокійна, працьовита людина, іноді зловживав спиртні напої, постійної роботи на мав.

З огляду на викладене суд враховує зазначені обставини, а саме глибину та тривалість моральних страждань, характер дій винної особи, надані докази позивачем, а це можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги й заперечення сторін та ніші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібності потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення « Узагальнення судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищення небезпеки у 2010-2011 роках ВССУ « Часопис № 4(7) 2012 рік.

Суд вважає, що зазначена сума в 100 000 гривень підлягає задоволенню, так як ця сума відповідає тим моральним стражданням, які були заподіяні позивачеві протиправними діями відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.ст.15,23,1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 із змінами та доповненнями

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду на загальну суму 100 000 ( сто тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 1500 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку дня апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області С.О.Кравцов

16.01.2016