Номер провадження 2/754/46/16
Справа №754/1539/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" звернулось до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить стягнути на свою користь солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №10-29/6444 від 16 квітня 2008 року у розмірі 506218,46 доларів США, яка за курсом НБУ на дату здійснення розрахунку, становить 13917229,24 грн., в обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 16 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту №10-29/6444, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 229600,00 доларів США з виплатою процентів за його користування в розмірі 13,00% річних, з кінцевим терміном повернення - 15.04.2033р., та відповідач ОСОБА_1 зобов'язалась сплачувати тіло кредиту щомісячно до 10 числа кожного місяця, згідно графіку, а також сплачувати відсотки за користування кредитом, передбачені договором. 16 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК" та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № 02-10/1485, згідно п. 1.1. якого він зобов'язується перед позивачем у повному обсязі відповідати солідарно за виконання ОСОБА_1 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків, а також можливих штрафних санкцій, проте станом на 20 лютого 2015 року заборгованість відповідача складає 506218,46 доларів США, яка за курсом НБУ, встановленому на дату розрахунку, становить 13917229,24 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, додатково зазначивши, що відповідач порушив графік погашення заборгованості за кредитом, не здійснив погашення чергової частини кредиту із нарахованими відсотками за фактичний час його використання, а тому згідно ст. 1050 Цивільного кодексу України зобовязаний погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, а також нараховані штрафні санкції, а тому вважає, що заборгованість підлягає достроковому погашенню.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі, надавши відповідні письмові пояснення та звернувшись до суду з заявами про застосування позовної давності, зазначивши, що позивач звернувся до суду з вимогами до відповідачів поза межами строку позовної давності,

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК", та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №10-29/6444 за умовами п. 1.1. якого Кредитор надав Позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 229600,00 доларів США, зі сплатою 13,0% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього Договору, що є його невіємною частиною, на умовах, визначених цим Договором (а.с. 12-18).

Відповідно до п. 1.1.1. даного Договору кредиту сплата процентів та суми основної заборгованості по кредиту здійснюється на пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з травня 2008 року (останній платіж 2033 року) та з кінцевим терміном повернення заборгованості по Кредиту до 15 квітня 2033 року (включно), на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 2.4.4. даного Договору кредиту проценти, нараховані на прострочену заборгованість за Кредитом вважаються простроченими процентами.

Відповідно до п. 2.4.5. даного Договору кредиту сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого Кредиту на рахунок НОМЕР_1 в Київській міській філії АКБ "Укрсоцбанк" не пізніше 10 (десятого) числа місяця наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

Відповідно до п. 2.5. даного Договору кредиту сплата комісій здійснюється в порядку та в терміни, визначені Додатком №1, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 2.6. даного Договору кредиту погашення заборгованості Позичальника за цим Договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за Кредитом; строкова заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за комісіями; строкова заборгованість за Кредитом; пеня за порушення строків повернення Кредиту та сплати процентів; штрафні санкції.

Відповідно до п. 2.10. даного Договору кредиту у разі непогашення Позичальником заборгованості за Кредитом та процентами у строки,визначені п. 1.1.1., 2.4. цього Договору, зазначена непогашена сума заборгованості за Кредитом та процентами вважається простроченою та переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості (в т.ч. у разі, коли строк їх сплати припадає на вихідні або святкові дні Кредитора) наступного робочого дня після спливу строку погашення Кредиту (частини Кредиту) та нарахованих процентів, обумовлених п. 1.1.1., 2.4. цього Договору.

Відповідно до п. 3.3.7. даного Договору кредиту Позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п. п. 1.1., 2.4., 2.10. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором;

Відповіднодо п. 3.3.8. даного Договору кредиту Позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п. 1.1., 2.4. цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. даного Договору кредиту у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4., 2.10. цього Договору, комісій, передбачених умовами цього Договору, а також прострочення строків повернення Кредиту, визначених п. 1.1., 3.2.3., 3.3.14. цього Договору, Позичальник сплачує Кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми закожний день прострочення.

Відповідно до п. 4.1.1. даного Договору кредиту нарахування неустойки (пені) здійснюється щоденно з дня виникнення простроченої заборгованості за Кредитом та/або нарахованими процентами до моменту сплати зазначеної заборгованості, але не більше одного року з моменту виникнення цієї заборгованості.

Відповідно до п. 4.1.2. даного Договору кредиту сплата неустойки (пені) здійснюється шляхом зарахування коштів на відповідні рахунки Кредитора в розмірі, вказаному в п. 4.1. цього Договору, одночасно з погашенням відповідних сум заборгованості.

Відповідно до п. 4.2. даного Договору кредиту у разі порушення Позичальником вимог п. п. 3.3.2. - 3.3.5, 3.3.7 - 3.3.17. цього Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору штраф у розмірі 3 (три) процента від суми фактичної заборгованості за Кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок.

Відповідно до п. 4.4. даного Договору кредиту у разі порушення строку перерахування кредитних коштів, передбаченого пунктом 3.1.1. цього Договору, з вини Кредитора, Кредитор сплачує Позичальнику пеню в розмірі 0,005 процента від несвоєчасно перерахованої суми кредитних коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим Договором.

Відповідно до п. 4.5. даного Договору кредиту у разі невиконання (неналежного виконання) Позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше, ніж 90 (Дев'яносто) календарних днів, строк користування Кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

16 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК", та ОСОБА_1, ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №02-10/1485, за умовами п. 1.1. якого Поручитель зобовязується перед Кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання Позичальником зобов'язань щодо повернення суми Кредиту. сплати процентів за користування кредитом, комісії, також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та у порядку, передбачених Договором кредиту №10-29/6444 від 16 квітня 2008 року (а.с. 10-11).

08 травня 2013 року позивач звернувся до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про повернення заборгованості по кредиту та відсотках.

Проте, поштове відправлення відповідачу ОСОБА_1 вручене не було.

18 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про погашення заборгованості, в якій вимагав погасити прострочену заборгованість шляхом внесення коштів в касу банку (а.с. 165).

Проте, доказів поштового відправлення даної вимоги відповідачу ОСОБА_1 суду також не надано.

Судом встановлено, що не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_1 не виконує належним чином зобов'язання за Договором кредиту, який є предметом спору, в результаті чого 11.12.2009 року виникла прострочена заборгованість, яка відповідно до Розрахунку вимог у зв'язку з неповерненням ОСОБА_1 кредитної заборгованості за кредитним договором №10-29/6444 від 16.04.2008 року, станом на 20.02.2015 року, складає 506218,46 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 13917229,24 грн., з яких: сума заборгованість за кредитом - 224237,56 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 6246920,72 грн.; сума заборгованість за відсотками - 186487,36 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 5195256,91 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 52135,23 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1351268,23 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 43358,31 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1123783,39 грн. (а.с. 157-159).

Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладених договорів виникли солідарні зобов'язання, забезпечені договором поруки, за якими позивач надав відповідачеві послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідачі їх належним чином не виконали, що також не заперечували сторони.

Разом з тим, суд встановив, що сторони у п. 4.5. Договору кредиту встановили строк користування Кредитом, та строк зобовязання погасити Кредит у повному обсязі, сплати процентів за фактичний час використання кредиту та нарахованих штрафних санкцій (штраф, пеня) у разі невиконання (неналежне виконання) Позичальником обовязків, виначених п.п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, тому строк користування Кредитом вважається таким, що сплив у строк, встановлений пунктом 4.5. Договору кредиту, та відповідно зобовязання погасити Кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню) виникло у відповідача ОСОБА_1 після спливу одного робочого дня з цього моменту, що підтверджує доводи, наведені представником відповідача, про сплив позовної давності.

Суд при цьому бере до уваги, що відповідач ОСОБА_1 повертала грошові кошти за даним Договором лише 12.05.2008 року у розмірі - 2099,24 доларів США; 09.06.2008 - 778,53 доларів США; 08.07.2008 - 955,23 доларів США; 10.09.2008 - 886,86 доларів США; 11.11.2008 - 642,59 доларів США, проте позивач протягом пяти років не звертався для захисту свого цивільного права, перешкод цьому судом не встановлено.

Дата виникнення простроченої заборгованості (прострочена заборгованість) у відповідача ОСОБА_1 за Договором кредиту - 11.12.2008 року (а.с. 4-9, 17).

Таким чином відповідно до п. 4.5. даного Договору кредиту строк користування Кредитом протягом більше ніж 90 календарних днів з 11.12.2008 року, вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник був зобов'язаний протягом одного робочого дня після цього строку погасити Кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню), оскільки невиконання (неналежне виконання) Позичальником обовязків тривало протягом більше, ніж 90 (Дев'яносто) календарних днів, що підтверджується відповідними розрахунками, та що також не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що стростовує доводи позивача з приводу обчислення позовної давності.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі даного Договору, і умови та строки спливу строку користування Кредиту і зобовязання погасити Кредит в повному обсязі, проценти та штрафні санкції.

Згідно статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, у разі прострочення повернення чергової частини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом частини 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом вставолено, що порука відповідача ОСОБА_2 припинена з вищенаведених підстав, оскільки кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя, що підтверджує наведені доводи представника відповідача в цій частині.

Згідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Оскільки зміст зобов'язання становлять права та обов'язки його учасників, припиненням зобов'язань є припинення зазначених прав та обов'язків. При припиненні зобов'язання останнє перестає існувати, і його учасників більше не пов'язують ті права та обов'язки, які раніше з нього випливали.

Це означає, зокрема, що кредитор більше не має права пред'являти до боржника будь-які вимоги, які випливають із цього зобов'язання.

Як встановлено судом, з 11.12.2008 року відповідач ОСОБА_1 перестала виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом протягом дії даного Договору, у звязку з чим, на підставі п. 4.5. Договору кредиту строк користування Кредитом сплив через 90 календарних днів з цього моменту, та строк виконання зобовязання по погашенню Кредиту у повному обсязі за цим Договором - через 1 робочий день після цього, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за Кредитом позивач звернувся лише 15.01.2014 року зі спливом позовної давності, що підтверджується матеріалами справи та у судовому засіданні не було стростовано представником позивача.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена його відповідальність за порушення повернення кредиту та процентів за користування ним з відповідними наслідками у вигляді зобовязання повернути Кредит у повному обсязі.

Оскільки умовами Кредитного Договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, проте встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора на повернення Кредиту в повному обсязі вважається порушеним з моменту спливу строків, встановлених п. 4.5. цього Договору, після невиконання (неналежного виконання) відповідачем ОСОБА_1 умов п.п. 3.3.7., 3.3.8., а відтак і початок перебігу позовної давності починається з цього моменту.

Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що, оскільки за умовами п. 4.5. Кредитного Договору погашення Кредиту в повному обсязі повинно здійснюватись позичальником у разі невиконання (неналежного виконання) обов'язків, визначених п. п. 3.3.7., 3.3.8. цього Договору, протягом більше, ніж 90 (Дев'яносто) календарних днів, - протягом одного робочого дня, початок позовної давності для стягнення Кредиту в повному обсязі, процентів за фактичний час використання кредиту та нарахованих штрафні санкції (штраф, пеня) необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником цього зобов'язання, беручи до уваги цей доказ при встановленні даного факту, що має істотне значення при вирішення даного спору та є вирішальною обставиною у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

редбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин, включення позивачем для обрахування пені прострочених платежів, які мали місце поза межами позовної давності до основної вимоги, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплином строку виконання.

Отже, позивачу стало відомо про порушення відповідачем умов Договору кредиту - 11.12.2008 року, про сплив строку користування Кредитом - після спливу більше, ніж 90 календарних днів з 11.12.2008 року та про зобовязання погасити Кредит у повному обсязі - після спливу 1 (одного) робочого дня з цього моменту, однак позовні вимоги пред'явлено до суду лише 15.01.2014 року, що підтверджується штампом поштового відправлення, тобто з пропущенням позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, позивачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, звернення для захисту свого цивільного права у межах строків позовної давності, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви за спливом позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 - 215, 218 ЦПК України, відповідно статей 3, 11, 15, 16, 22, 256- 267, 525, 526, 530, 546, 549, 599, 610, 625, 1046-1055, 1056-1 Цивільного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.