І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого судді Рогозіна С.В.,
при секретарі Якимчук І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Рівненського міського суду від 06 січня 2011 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають спільних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які за вказаним рішенням були залишені проживати разом з матір'ю. Фактично із 2011 року позивач несе всі витрати на утримання дітей, відповідач не виконує своїх обов'язків по їх вихованню та утриманню, не цікавиться їхнім розвитком, не спілкується. Відповідач працездатна, здорова особа, має мінливий дохід, за час спільного проживання займався підприємницькою діяльністю, на даний час достовірних відомостей про роботу та доходи у позивача не має, однак він може сплачувати аліменти на утримання дітей.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та про зменшення позовних вимог. Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 600 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За наведених обставин, суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України, проти чого позивач не заперечує (про що зазначено у заяві).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Рівненського міського суду від 06 січня 2011 року розірвано.
Від шлюбу мають доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини.
За положеннями ст. ст. 180 - 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони проживають окремо, діти знаходяться на утриманні матері, а відповідач не бере участі в їх матеріальному забезпеченні, хоча зобов'язаний утримувати їх до повноліття. Оскільки даних про працевлаштування відповідача не має, суд вважає можливим стягнення з останнього аліментів у твердій грошовій сумі.
Таким чином, на підставі встановлених судом фактів, з метою недопущення погіршення матеріального становища дітей та одночасно відповідача, суд із урахуванням, положень ст. ст. 141, 180, 184 СК України, приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів у розмірі 600 грн. щомісячно на кожну дитину.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментіву межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави 487,20 грн. судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112, 180-183 СК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 88, 174, 212-215, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 (шістсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 11.09.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.В. Рогозін