Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2016 р. Справа153/1912/15-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ГОЛОВІНА В.А.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Вказала, що 18 жовтня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що вони з відповідачем не зійшлися характерами, через що в сім'ї часто виникали суперечки та непорозуміння. Позивач вважає, що сімя їхня розпалася остаточно і збережена бути не може. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом і просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_3, залишити їй прізвище після розірвання шлюбу - ОСОБА_3, а також визначити місце проживання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишивши їх проживати разом з нею за адресою с.Добрянка, вул.Чапаєва,7, Ямпільського району, Вінницької області.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Наддав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному об'ємі. Не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Із наданих документів встановлено, що 18.10.1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від спільного проживання народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони миритись не бажають.

Таким чином, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім'ї стали неможливими, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивача ОСОБА_2 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2.

Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не випливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.155 Сімейного Кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний братии участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та братии участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач ОСОБА_2 просила суд визначити місце проживання дітей з нею.

Відповідач ОСОБА_3 з таким визначенням місця проживання дітей погодився, визнавши позовні вимоги.

Таким чином, беручи до уваги бажання матері та батька дітей, діючи виключно в інтересах дітей неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, враховуючи спосіб життя сторін, ставлення до дітей, як позивача так і відповідача, вік дітей, а також відсутність встановлених у суді підстав вважати, що проживання дітей: неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю ОСОБА_2 не буде суперечити інтересам дітей, вважає за необхідне визначити проживанння неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_2.

Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному об'ємі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст. 110,112,141,153,155,157,161 СК України, ст.61 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.10.1997 року у виконкомі Порогівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області, актовий запис №11.

Прізвище позивача ОСОБА_6 після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_6.

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: вул.Чапаєва,7, с.Добрянка, Ямпільського району, Вінницької області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.А.ГОЛОВІН