Номер провадження 2/754/65/16
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Нескородяній О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест-ДК», третя особа: ОСОБА_3, про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить стягнути солідарно на свою користь з ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест-ДК» кошти у розмірі 20000,00 доларів США, що еквівалентно 460200,00 грн.; три проценти річних від простроченої суми у розмірі 415,89 доларів США, що еквівалентно 9569,62 грн.; кошти на відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

У судовому засіданні до початку розгляду справи по суті представник відповідача ОСОБА_2 звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, в якому просить суд на підставі п. 4 ч. І ст. 201 Цивільного процесуального кодексу України зупинити провадження у справі № 754/13965/14-ц до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, а саме - справи № 757/35380/15-ц за ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 р. за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 11 листопада 2013 року про відступлення ОСОБА_3 права вимоги ОСОБА_1 на суму 10000,00 доларів США, зазначивши, що підставами для стягнення коштів за даним позовом є розписка про передачу у якості завдатку коштів від позивача та громадянина ОСОБА_3 представнику TOB «Будінвест-ДК» ОСОБА_2 та договір про відступлення права вимоги від 11 листопада 2013 року про відступлення ОСОБА_3 права вимоги ОСОБА_1 на суму 10000,00 доларів США, зазначивши, що 24.09.2015р. відповідачем 1 було подано позов до позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги від 11 листопада 2013 року про відступлення ОСОБА_3 права вимоги ОСОБА_1 на суму 10000,00 доларів США, посилаючись на те, що 26 жовтня 2015 р. Печерським районним судом м. Києва було відкрито провадження за даною позовною заявою (справа № 757/35380/15-ц), та судове засідання у справі призначене на 27 квітня 2016 р., вважає, що рішення Печерського районного суду м. Києва суду у справі № 757/35380/15-ц впливатиме на розгляд справи №754/13965/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та TOB «Будінвест-ДК», оскільки предметом позову у справі № 754/13965/14-ц є вимоги по стягненню коштів, в тому числі на підставі спірного Договору про відступлення права вимоги, і до вирішення даного спору дані вимоги не можуть бути розглянуті.

У судовому засіданні представники позивача проти задоволення клопотання заперечували, зазначивши, що підстави для його задоволення відсутні, посилаючись на Постанову Пленуму ВС України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи клопотання про зупинення провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до моменту вирішення справи № 757/35380/15-ц , яка перебуває у провадженні Печерського районного суду м. Києва суду, з таких підстав.

Судом встановлено, що 24.09.2015 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3, в якій просить визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 11 листопада 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Однак, з змісту позовних вимог, зазначених в ухвалі про відкриття провадження Печерського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2015 року, суд не може встановити який саме договір є предметом спору, за відсутні його ідентифікаційних ознак.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Ця підстава для зупинення виникає в процесі тоді, коли постановлення рішення можливо після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, що не було доведено з боку відповідача.

Зупинення провадження з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. А саме, ця підстава зупинення застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Ця неможливість полягає в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду у цій справі безпосередньо впливає на вирішення спору.

Зупинення провадження з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо.

Сам собою розгляд питання іншим органом, не пов'язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження.

Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства (п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК), може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до п. 33 постанови Пленуму ВС України №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" суд зупиняє провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтею 201 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК ( 1618-15 ) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд, уважно дослідивши підстави заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, приходить до висновку, що звернення ОСОБА_2 з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3, в якій він просить визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 11 листопада 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з посиланням на ст.ст. 203, 215, 512, 545, 1077, 1079 ЦК України, не пов'язано зі встановленням наявності чи відсутності тих фактів, що є предметом дослідження Деснянського районного суду міста Києва, та не призводить до неможливості розгляду справи, оскільки не пов'язано зі встановленням наявності чи відсутності фактів, від яких залежить вирішення справи, тому не є підставою для зупинення провадження.

Суд також приймає до уваги що ОСОБА_2 заявлена тільки вимога про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 11 листопада 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а вимога про застосування наслідків недійсності цього правочину не заявлена, що також свідчить, що розглядати справу далі можливо.

Окрім цього, суд приймає до уваги строки розгляду даної конкретної справи, які пов'язані з об'єктивними причинами, та оскільки частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, вважає за необхідне розглядати справу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач у клопотанні навів обставини суб'єктивного та об'єктивного характеру, які не перешкоджають суду розглянути справу по суті і постановити рішення та не роблять неможливим його постановлення взагалі у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 201 ЦПК України з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 201 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.