Справа № 685/18/16-ц
Провадження № 2/685/49/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

при секретарі Перепелиці С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теофіполі

справу за позовом ОСОБА_1 до Ільковецької сільської ради, третя особа: відділ освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, мотивуючи його тим, що вона працювала на посаді завідуючого Ільковецього ДНЗ з 02 лютого 2011 року по 31 серпня 2015, після чого звільнилась за власним бажанням, згідно ст.. 38 КЗпП України. За час роботи їй фактично нараховувалась заробітна плата у 2011 2012 роках по 8 тарифному розряду, а у 2013 2015 роках по 9 тарифному розряду, передбаченому додатком № 9 наказу Міністрества освіти і науки України № 557 від 26.09.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ». Хоча згідно вказаного додатку №9 посадовий оклад завідувача ДНЗ визначається за 12 14 тарифним розрядом. Згідно розрахунку проведеного бухгалтерією сільської ради, сума невиплаченої їй заробітної плати внаслідок невірного встановлення тарифного розряду за її посадою становить 14 946 грн. Тому просить стягнути з Ільковецької сільської ради Теофіпольського району на її користь невиплачену їй заробітну плату за 2011 2015 роки в сумі 14 946 грн.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявилась, подала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Представник третьої особи про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не зявився, про причини неявки та необхідність розгляду справи у його присутності суд не повідомив. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача позовні вимоги визнав та пояснив, що відповідач з 2011 року працювала завідуючою Ільковецьким дитячим садочком «Пізнайко». З 2011 року по 2012 рік їй виплачувалася заробітна плата по тарифному розряду 8 з коефіцієнтом навантаження 0,75, а з 2013 року їй виплачувалася заробітна плата по 9 тарифному розряду з коефіцієнтом навантаження 0,75. Такий тарифний розряд затверджувався райво. Оскільки у вересні 2015 року управлінням держпраці надано розяснення про те, що позивачу необхідно було нараховувати заробітну плату по 12 розряду із врахуванням її освіти, то бухгалтерією сільради проведено перерахунок заробітної плати позивача, сума боргу становить 14946 грн, однак в даний час таких коштів у сільській раді немає. В подальшому заборгованість буде погашена.

Вислухавши представника відповідача та спеціаліста ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції Українита законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про оплату праці» , працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати.

Згідно зі ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про оплату праці» суб'єкти організації праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Ст. 98 КЗпП України передбачає, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 показав, що він працює спеціалістом в управлінні держпраці у Хмельницькій області. У вересні 2015 року до них звернулася ОСОБА_1 із заявою про надання розяснень з приводу правильного нарахування їй заробітної плати. На підставі наданих документів, він розяснив, що їй нараховувалася заробітна плата у розмірі меншому, ніж передбачено чинним законодавством України, так як їй мав бути присвоєно 12 розряд, крім того, до 2013 року пи нарахуванні заробітної плати необхідно було враховувати, що вона не мала вищої освіти, тобто віднімати 4,54 грн.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу № 8 К від 31 січня 2011 року ОСОБА_1 призначено з 02.02.2011 року на посаду завідуючої Ільковецьким ДНЗ. Згідно наказу № 87 від 31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звільнено з 31.08.2015 року з посади завідуючої Ільковецьким ДНЗ за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки Ільковецької сільської ради Теофіпольсьского району № 564 від 18.09.2015 року нарахування заробітної плати ОСОБА_1 проводилось: в 2011 2012 роках по 8 тарифному розряду з коефіцієнтом навантаження 0,75; в 2013 2015 роках по 9 тарифному розряду з коефіцієнтом навантаження 0,75. Відповідно за 2011 рік по 12 тарифному розряду позиваці повинно було бути нараховано 11146 грн., фактично нараховано 9239 грн., різниця 1907 грн., за 2012 рік повинно було бути нараховано 18257 грн., фактично нараховано 13896 грн., різниця 4361 грн., за 2013 рік повинно було бути нараховано 19505 грн., фактично нараховано 15919 грн., різниця 3586 грн., за 2014 рік повинно було бути нараховано 19505 грн., фактично нараховано 15919 грн., різниця 3586 грн., за 2015 рік повинно було бути нараховано 13003 грн., фактично нараховано 11497 грн., різниця 1506 грн., загалом сума не виплаченої позивачці заробітної плати за 2011 2015 роки становить 14 946 грн.

Згідно постанови КМУ № 1298 від 30.08.2002 року оплата праці працівників окремих галузей бюджетної сфери здійснюється на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з бюджетної сфери.

П. 63 Наказу Міністерства освіти України № 102 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти» від 15 квітня 1993 року передбачає, що оплата праці педагогічних працівників установ і закладів освіти провадиться, виходячи із встановлених ставок заробітної плати (посадових окладів) з урахуванням підвищень, фактичного обсягу педагогічної роботи, доплат та надбавок.

Згідно додатку № 9 Наказу Міністрества освіти і науки України № 557 від 26.09.2005 року «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ», посадовий оклад завідувача ДНЗ визначається за 12 14 тарифним розрядом.

Відповідно до примітки 1 до п 11 Інструкції №102, завідуючим дошкільними закладами, які не мають вищої освіти, посадові оклади встановлюються на 0,14 мінімальної заробітної плати нижче. При цьому, при визначені мінімальної заробітної плати необхідно виходити з вимог п.2 наказу від 11.06.2007 N 471 Про внесення змін до Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, відповідно якого розміри підвищень (знижень) посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової оплати за окремі види педагогічної діяльності, які були розраховані на основі мінімальної заробітної плати і не переведені у відсотки до тарифної ставки, здійснюються у розмірах, що були зафіксовані у 1996 році.

Ч. 2 ст. 233 КЗпП України передбачає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з Ільковецької сільської ради Теофіпольського району на користь ОСОБА_1 невиплаченої їй заробітної плати за 2011 2015 роки в сумі 14946 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст. 38, 96 98, 233 КЗпП України, районний суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до Ільковецької сільської ради, третя особа: відділ освіти, молоді та спорту Теофіпольської районної державної адміністрації про стягнення заробітної плати задовольнити.

Стягнути з Ільковецької сільської ради Теофіпольського району на користь ОСОБА_1 невиплачену їй заробітну плату за 2011 2015 роки в сумі 14946 грн з врахуванням необхідних утримань з нарахованої суми заробітної плати.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд.

Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий