Справа № 639/3635/16-ц
Провадження № 2/639/1411/2016
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд

ВСТАНОВИВ :

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулось Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просили суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач посилались на те, що у жовтні 2014 року до служби надійшов лист КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №2» від 24.10.204 року відносно малолітнього ОСОБА_2, який на той час мав важку кардіологічну, неврологічну, ортопедичну патології. Дитина та його мати ОСОБА_1 проживали без реєстрації за адресою АДРЕСА_1. За інформацією лікарів поліклініки родина відносилася до категорії соціально - дезадаптованих сімей, мати з дитиною на прийом не з'являлись.

Комісією у складі представника служби та КЗОЗ «ХМДП №2» 28.10.2014 року був здійснений виїзд за місцем проживання дитини, обстежені житлово-побутові умови сім*ї, проведена профілактична бесіда з матір'ю ОСОБА_1 При медичному огляді були виявлені ознаки захворювання у дитини. Бригадою швидкої медичної допомоги дитина була госпіталізована до КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр» з діагнозом пневмонія, перинатальне ураження ЦНС.

Мати ОСОБА_1 була попереджена про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків по догляду за новонародженою дитиною та надано консультацію щодо реєстрації дитини в органах РАЦС.

Згідно листа КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр» від 19.01.2015 року в період перебування дитини у центрі з 28.10.2014 року по 31.12.2014 року ОСОБА_1 короткочасно відвідувала сина лише 05.11.2014 року та 15.11.2014 року, жодних рекомендацій лікарів не виконувала, допомоги по догляду за дитиною не надавала.

За період перебування дитини у перинатальному центрі до служби надійшли листи КЗОЗ «ХМДП №2» від 31.10.2014 року, 14.11.2014 року, 24.11.2014 року щодо недоцільності та небезпечності повернення дитини до матері, яка не забезпечувала належного догляду за дитиною, зловживала спиртними напоями, не відвідувала сина у центрі, станом його здоров'я не цікавилась.

Службою було ініційовано питання про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_2 до дитячого закладу та запропоновано звернутися до Харківського міського голови з заявою про влаштування її сина до дитячого закладу на повне державне утримання терміном на шість місяців. Що було відповідачем і зроблено, 24.11.2014 року вона звернулась з відповідною заявою.

Рішенням Харківської міської ради від 10.12.2014 року №757 малолітній ОСОБА_2 був влаштований на виховання до будинку дитини терміном на шість місяців.

З 31.12.2014 року малолітній ОСОБА_2 перебуває у КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3».

Рішенням Харківської міської ради від 01.07.2015 року №373 термін перебування дитини у закладі було продовжено строком на шість місяців.

Згідно інформації КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3» від 25.03.2015 року, 23.07.2015 року, 22.10.2015 року, 13.01.2016 року, 06.04.2016 року мати ОСОБА_1 короткочасно відвідувала сина лише 08.05.2015 року та 28.06.2015 року, станом його здоров'я не цікавилась, до закладу не телефонувала. Окрім того, 19.02.2016 року ОСОБА_1 з'явилась до закладу, де перебуває її малолітня дитина, з різко вираженим запахом алкоголю, у зв'язку з чим до дитини була не допущена.

Крім того, позивача зазначає, що за безвідповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Всі вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

24.05.2016 року позивач надав суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 368,40 грн.

Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 06.01.2016 року, в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, надала пояснення з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними , суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач у справі ОСОБА_1 належним чином повідомлена про день та час слухання справи і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, та в матеріалах справи достатньо наявних доказів, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача.

Прокурор Горюнова І.В. в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 повністю відповідає інтересам дитини.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засідання було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_2, батьками якого є: мати - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_4 (відомості про батька зазначені на підставі вимог ч.1 т. 135 СК України). ( а.с. 6, 9)

Малолітній ОСОБА_2 разом з матір'ю ОСОБА_1 проживали без реєстрації за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Листом КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №2» від 24.10.204 року за №1482 повідомила службу у справах дітей Жовтневого району м. Харкова про те, що на педіатричну дільницю №11 за адресою АДРЕСА_1 виписана дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який має важку кардіологічну, неврологічну, ортопедичну патології. Родина ОСОБА_1 відносилася до категорії соціально - дезадаптованих сімей. Будинок потребує ремонту, санітарно - побутові умови незадовільнені. Мати з дитиною на прийом не з'являлись. (а.с. 10)

З листа КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №2» від 31.10.2014 року за № 1521 вбачається, що 28.10.2014 року дитина медичними працівниками поліклініки був госпіталізований без матері до Харківського міського перинатального центру з діагнозом пневмонія, перинатальне ураження ЦНС. У зв'язку з тим, що мати дитини не забезпечує належний догляд за ним, зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на стан здоров'я хлопчика та загрожує його життю, просять прийняти заходи до матері. ( а.с. 11)

Крім того, листами КЗОЗ «ХМДП №2» від 14.11.2014 року та 24.11.2014 року вони повідомляють службу у справах дітей щодо недоцільності та небезпечності повернення дитини до матері, яка не забезпечувала належного догляду за дитиною, зловживала спиртними напоями, не відвідувала сина у центрі, станом його здоров'я не цікавилась. ( а.с. 12, 13)

Згідно листа КЗОЗ «Харківський міський перинатальний центр» від 25.11.2014 року за №1439, в період перебування дитини у центрі з 28.10.2014 року ОСОБА_1 короткочасно відвідувала сина лише 05.11.2014 року та 15.11.2014 року, жодних рекомендацій лікарів не виконувала, допомоги по догляду за дитиною не надавала. Про свої подальші наміри щодо дитини, у спілкуванні з медичним персоналом, вона нічого конкретного не повідомляла. ( а.с. 14)

24.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського міського голови з заявою про тимчасове влаштування її дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на шість місяців до дитячого закладу. Зобов'язалась відвідувати дитину, цікавиться її життям та станом здоров'я. ( а.с. 15)

Рішенням Харківської міської ради від 10.12.2014 року №757 малолітній ОСОБА_2 був влаштований на виховання до будинку дитини терміном на шість місяців. ( а.с. 16)

Згідно акту про факти передачі дитини від 31.12.2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був переданий до Харківського обласного будинку дитини №3. ( а.с. 19)

Рішенням Харківської міської ради від 01.07.2015 року №373 термін перебування дитини, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у комунальному закладі охорони здоров'я «Обласним будинок дитини №3» на повному державному забезпеченні було продовжено строком на шість місяців. ( а.с. 17)

Згідно інформації КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3» від 25.03.2015 року, 23.07.2015 року, 22.10.2015 року, 13.01.2016 року, 06.04.2016 року мати ОСОБА_1 короткочасно відвідувала сина лише 08.05.2015 року та 28.06.2015 року, станом його здоров'я не цікавилась, до закладу не телефонувала. Окрім того, 19.02.2016 року ОСОБА_1 з'явилась до закладу, де перебуває її малолітня дитина, з різко вираженим запахом алкоголю, у зв'язку з чим до дитини була не допущена. ( а.с. 20-25)

З пояснень ОСОБА_1 до служби у справах дітей від 08.05.2015 року та 25.02.2016 року вбачається, що остання визнає факт не відвідування нею своєї малолітньої дитини, яка перебуває у комунальному закладі та ухилення від виконання батьківських обов'язків. ( а.с. 28, 29)

Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.03.2016 року, ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення виховання неповнолітніх дітей. ( а.с. 26)

Згідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

15.04.2016 року Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Виконавчого комітету Харківської міської ради було надано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 32-33)

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відтак, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та забезпеченню свого сина: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його станом здоров'я, взагалі не спілкується та не бачиться з сином.

Зазначені обставини безумовно свідчать про винну поведінку матері дитини ОСОБА_1, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1, банк ХОУВАТ ДОБУ ТВБВ №297, код АКПО 0935160, МФО 351823, о/р №290960091) у твердій грошовій сумі у розмірі 368,40 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Відповідно до ст.ст. 180,181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду.

Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Як було встановлено судом відповідач ОСОБА_1 від утримання своєї дитини ухиляється, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з неї аліменти на утримання малолітньої дитини.

Відповідно ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач постійного місця роботи не має, у зв'язку з чим суд вважає, що аліменти на утримання дитини з неї повинні стягуватися у твердій грошовій сумі.

При визначені розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, а також встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 368,40 грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до вимог ч.3 ст. 193 СК України, за рішення суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд даючи оцінку вищезазначеним обставинам, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.

У зв'язку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідача, з неї на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 164-167, 180, 181, 184, 191, 193 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Харкова, не працюючої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_1, банк ХОУВАТ ДОБУ ТВБВ №297, код АКПО 0935160, МФО 351823, о/р №290960091) аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 368,40 грн. (триста шістдесят вісім гривень 40 копійок) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2016 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради судовий збір у сумі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) та на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович