Справа № 303/2023/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 р. за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (надалі - Банк) звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 у березні 2014 р.

Просило на підставі ст.ст. 7, 23, 33 Закону України «Про іпотеку» звернути стягнення на предмет іпотеки - об'єкт незавершеного будівництвом житлового будинку загальною площею 683.40 кв. м, що знаходиться по АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0.18 га, на якій розташований цей об'єкт, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 у сумі 1954111.08 грн., і стягнути з відповідача на їх користь 243.60 грн. судового збору.

На обґрунтування зазначало, що 04.02.2008 р. між Банком і ОСОБА_4 був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг № BL1810 та додаткові угоди до цього договору від 04.02.2008 р. і від 15.02.2008 р., згідно з якими Банк надав позичальнику кредит у сумі 260 000 доларів США з установленим терміном повернення - не пізніше 01.02.2033 р.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між Банком і ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, предметом якої став об'єкт незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 93% загальною площею 683.40 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також земельна ділянка за цією ж адресою площею 0,18 га., кадастровий № НОМЕР_1.

Однак, станом на 19.03.2014 р. указане нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці Банку, належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28.10.2015 р. у позові відмовлено.

Банк просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Доводить про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального права. Указує, що предмет іпотеки та майно, яке є предметом стягнення, одне й те саме.

Суд першої інстанції виходив із того, що предмет іпотеки, зазначений у договорі іпотеки від 04.02.2008 р. не є тим самим нерухомим майном, яке вказано в позові про звернення стягнення на предмет іпотеки. Передбачений ст. 23 ч.1, ч.2 Закону «Про іпотеку» перехід обов'язків щодо предмета іпотеки до особи, яка на цей час є власником майна, не узгоджується із нормами ст. 1 Протоколу № 1 Європейської конвенції із прав людини та основоположних свобод, ст. 41 Конституції України та ст. 3 ЦК України.

У письмовому запереченні та в судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав скарги як необґрунтованої і просить залишити рішення суду без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст.ст. 33, 23 ч.1, ч.2 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до п.1.5. договору іпотеки від 04.02.2008 р. між Банком і ОСОБА_4 іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід'ємні від майна поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладання договору та виникнути в майбутньому. Усі зроблені іпотекодавцем у період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом договору - предмету іпотеки, й не потребують внесення змін до договору.

Разом із тим, установлено, що предметом договору іпотеки між відкритим акціонерним товариством «Універсал банк» і ОСОБА_4 є належні останньому на праві приватної власності об'єкт незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 93 % загальною площею 683.40 кв. м і земельна ділянка площею 0.18 га з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23.02.2011 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 визнано за ОСОБА_2 право власності на об'єкт незавершеного будівництвом готельного комплексу готовністю 51%, розташованого в АДРЕСА_1, зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_5 у ТОВ «Мукачівське РБТІ та ЕО» 21.01.2011 р., реєстраційний номер 19871942, і на земельну ділянку площею 0.18 га, призначену для здійснення комерційної діяльності, розташовану за цією ж адресою, зареєстровану на праві власності за ОСОБА_5 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 10.12.2010 р. в рахунок погашення заборгованості по позиці від 10.11.2010 р. в сумі 800000 грн. Це рішення набрало законної сили та є чинним (т.1, а.с.49-51, 70-72).

На підставі цього рішення право приватної власності на вказаний об'єкт і земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_2 (т.1, а.с.73-75), якому 12.12.2012 р. був також виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 з цільовим призначенням такої для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (а.с.90-91).

02.04.2014 р. між ОСОБА_2 як позичальником і ОСОБА_3 як позикодавцем був укладений нотаріально посвідчений і зареєстрований у реєстрі за № 352 договір позики, згідно з умовами якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 у власність 1200000 грн., що за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору еквівалентно 100000 доларів США, які позичальник зобов'язувався повернути позикодавцеві в строк до 02.04.2034 р. (т.1, а.с.103).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором позики ОСОБА_3 уклала з ОСОБА_2 нотаріально посвідчений і зареєстрований у реєстрі за № 356 договір іпотеки, предметом якого є об'єкт незавершеного будівництвом, готовністю 51 %, разом із земельною ділянкою для здійснення комерційної діяльності площею 0.18 га, що знаходиться за адресою у АДРЕСА_1 (т.1, а.с.148-149). На вказане в цьому договорі майно накладено заборону відчуження. Обтяження зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01.04.2015 р., яке ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 19.06.2015 р. залишено без змін, у позові публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про визнання указаних договір позики та іпотеки недійсними відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 р. указані судові рішення залишені без змін.

Тобто, законність права власності ОСОБА_2 саме на об'єкт незавершеного будівництвом готельного комплексу готовністю 51% і земельну ділянку площею 0.18 га для здійснення комерційної діяльності по АДРЕСА_1 підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, є чинними та мають преюдиціальне значення.

За правилами ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки предметом договору іпотеки між відкритим акціонерним товариством «Універсал банк» і ОСОБА_4 є належні останньому на праві приватної власності об'єкт незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 93 % загальною площею 683.40 кв. м і земельна ділянка площею 0.18 га з цільовим використанням для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_2 належать на праві приватної власності об'єкт незавершеного будівництвом готельного комплексу готовністю 51% і земельна ділянка площею 0.18 га для здійснення комерційної діяльності за вказаною адресою, то немає підстав стверджувати про набуття ОСОБА_2 статусу іпотекодавця у передбаченому ст. 23 Закону України «Про іпотеку» порядку.

У контексті наведеного доводи апеляційної скарги з посиланням на вказану норму закону та п.1.5. договору іпотеки від 04.02.2008 р. між Банком і ОСОБА_4 є необґрунтованими.

Доводи Банку про те, що договори позики грошей та іпотеки від 02.04.2014 р. між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладені вже після подання цієї позовної заяви до суду, з огляду на законність і дійсність цих договорів, не спростовують висновку суду першої інстанції, а твердження про передачу в іпотеку за договором іпотеки від 02.04.2014 р. того самого майна, яке перебуває в іпотеці Банку, суперечать обставинам справи та письмовим доказам.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що таке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

2. Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 жовтня 2015 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: