Номер справи 623/5322/15-ц
Номер провадження 2/623/186/2016
РІШЕННЯ

іменем України

05 січня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Вергун І. В.

при секретарі: Ардашевій Я. В.

за участю судового розпорядника: Павлюченко Т. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області про визнання права власності і порядку спадкування за заповітом, -

В с т а н о в и в:

В грудні 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним вище позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що в листопаді 2010 року помер їх батько ОСОБА_4 , мати померла в 2002 році.

В 2004 році батько склав заповіт яким все своє майно заповів позивачам. Після смерті батька відкрилась спадщина на земельний пай та житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1. Оскільки батько не зареєстрував свідоцтво про право власності на житловий будинок в органах БТІ, нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно.

Позивачі надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач, Бригадирівська сільська рада Ізюмського району Харківської області, надав суду письмову заяву про розгляд справи без їх присутності.

Суд вважає за можливе розглянути справу без не з'явившихся сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с.15).

Із копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.16).

13 лютого 2004 року ОСОБА_4 склав заповіт яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право заповідав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ( а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді будинку № 5 та побутово - господарських будівель по АДРЕСА_1, який належав покійному на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 30 жовтня 2009 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бригадирівської сільської ради Ізюмського району Харківської області ( а.с.17).

В своїй відповіді Ізюмська державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 Ізюмська державна нотаріальна контора не має можливості, так як правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок відсутній ( а.с.18).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом ( ч. 1, ч. 2 статті 328 ЦК України).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника ні підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації ( ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Частиною 1 і 2 статті 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.

При таких даних позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, статтею 182,328,392,1299 ЦК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1, ОСОБА_3, іпн. НОМЕР_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 51,0 кв.м., житловою 17,7 кв.м. і складається з:

- І - тамбур пл. 1,9 кв.м;

- ІІ- коридор - пл. 4,8 кв.м.;

- ІІІ- комора пл. 4,8 кв.м.;

1- кухня пл. 15,5 кв.м.;

2- житлова кімната пл. 5,6 кв.м.;

3- житлова кімната пл. 12,1 кв.м.;

4- кухня пл.6,3 кв.м.;

До якого надходять господарські будівлі:

Б-літня кухня;

В- гараж;

Г- сарай;

Д - убиральня;

Е - гараж;

Ж - погріб;

З - сарай;

И - сарай;

№ 1,2 - огорожа;

№ 3 - колодязь в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати таким, що втратило чинність свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 30 жовтня 2009 року Бригадирівською сільською радою Ізюмського району Харківської області на ім'я ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду І. В. Вергун