Справа № 211/6200/15-ц
Провадження № 2/211/476/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.,

при секретарі: Форманчук К.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, у відсутність відповідача ОСОБА_3 та представника третьої особи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Довгинцівський районний сектор у м. Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

17.09.2015 року позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Квартира належить йому на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 16.06.2015року, який нотаріально посвідчений, номер запису 208 та 16.06.2015року. В належній позивачу квартирі зареєстрований відповідач по справі, який є родичем попередніх власників квартири, що підтверджується довідкою з місця проживання. Згідно з актом про не проживання від 14.09.2015року, відповідач ОСОБА_3 за зазначеною адресою не проживає з 01.07.2014року і по теперішній час. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку, комунальні платежі не сплачує. Факт реєстрації ОСОБА_3 у вказаній квартирі порушує права позивача вільно розпоряджатися своїм майном. Тому позивач просив позов задовольнити та усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, яке розташоване по вул. Димитрова, б. 72а, кв.15 у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області.

У судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2, кожний окремо, на позовних вимогах наполягають з підстав, викладених в позові, просили задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, його місце знаходження не відоме, про розгляд справи було повідомлено через засоби масової інформації ( газета " Вісті Придніпров"я " ) .

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з"явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила той факт, що відповідач за вказаною адресою не проживає , його вона не знає.

Вислухавши позивача, його представника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі - продажу від 16.06.2015року (а.с. 4-5- договір купівлі - продажу). Відповідач по справі зареєстрований в квартирі, що підтверджується довідкою з місця проживання (а.с. 7- довідка), але з 01 липня 2014 року і по теперішній час в вказаній квартирі не проживає (а.с. 8 - акт про не проживання). Факт реєстрації відповідача у вказаній квартирі порушує права позивача вільно розпоряджатися своїм майном.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3, з липня 2014року в квартирі АДРЕСА_3, не проживає, в добровільному порядку зніматися з реєстрації не бажає, комунальні платежі не сплачує, тому суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову та визнання ОСОБА_3, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 213,215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

позов задовольнити:

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 квартирою № 15 будинку 72а по вулиці Димитрова у м. Кривому Розі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 15, будинку № 72а по вул. Димитрова в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5