АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А.І.

суддів: Лисака І.Н., Литвинюк І.М.,

секретар: Шерівська Ю.А.

з участю сторін: позивача -ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива" про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2, на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17.10.2011 року, між ним та ліквідатором СТОВ «Ожівське» - арбітражним керуючим Поповичем Д.М., був укладений договір купівлі-продажу №2/1, у відповідності до якого, він придбав завантажувальний лоток (металобрухт), який знаходиться в с. Ожеве, Сокирянського району Чернівецької області на території току, яка належить ТОВ «Зелена Нива».

25.06.2015 року, маючи намір подрібнити вказаний лоток на частини, з метою його подальшої реалізації, він перемістив його до належного йому складу.

____________________________________________________________________________

№ 22ц/794/29/2016 р. Головуючий у І інстанції:Ратушенко О.М.

Категорія: 2 Суддя-доповідач: Владичан А.І.

Проте, представник відповідача, заперечуючи факт належності йому вказаного лотка, самовільно перемістив його до складу ТОВ «Зелена Нива», чим перешкоджає йому в реалізації його майнових прав.

З приводу незаконного заволодіння його майном він звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів які здійснили перевірку незаконного заволодіння чужим майном якою встановлено, що по даному факту відсутні ознаки кримінального правопорушення, та вбачаються цивільно-правові відносини.

Оскільки відповідач незаконно заволодів належним йому майном і перешкоджає в його реалізації, просив суд зобов'язати відповідача повернути належний йому лоток кормоцеху.

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, обставини які суд вважав встановленими не є доведеними.

В своїй апеляційній скарзі посилається на те, щоз огляду на бірку, яка розміщена на завантажувальному лотку, придбане ним на прилюдних торгах майно відноситься до комплексу кормороздачі кормів і виготовлений у 1990 році, а тому не має будь-якого відношення до комплексу АВМ-065(агрегатно- вальцювальний млин) 1986 року випуску, який перебував на балансі ТзОВ «Зелена нива» та був проданий у 2009 році ПП «Профіт Рівне Плюс», а тому твердження відповідачів, що придбаний ним завантажувальний лоток належне ТзОВ «Зелена нива» є безпідставними та не ґрунтуються на належних доказах.

Більше того, безпосереднім доказом того, що придбане майно відноситься до комплексу кормороздачі кормів, є додані самими відповідачами і приєднані судом до матеріалів справи витяги з Інтернету малюнків комплекту обладнання кормоздаточного комплексу (КОРК-5), на яких зокрема зображено під цифрою 1 питатель-дозатор ПДК-Ф-3, а тому вважає твердження відповідачів, що спірне майно належить ТзОВ «Зелена нива» є безпідставними та не об'єктивними, проте судом ці обставини належним чином не були досліджені та не встановлені.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно взято до уваги акт комісії Сокирянської РДА від 18.08.2015 року, оскільки судом не встановлено належним чином правоздатність створеної комісії, її функціональних обов'язків, яка без його присутності здійснила огляд спірного майна.

Вважає, що суд належним чином не повно з'ясував всіх обставин справи, не дослідив та не надав відповідної правової оцінки наданим сторонам письмовим доказам, суб'єктивно та упереджено віднісся до його пояснень, що призвело до неправильного вирішення справи, тому просив скасувати рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області та ухвалити нове рішення, яким в повному обсязі задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, якщо неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено суду належними доказами наявність права власності на завантажувальний лоток, який знаходиться на території зернотоку ТОВ «Зелена Нива».

Однак, колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Згідно ст. ст. 316,317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків - зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В свою чергу , згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Постановою Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», встановлено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Дослідивши матеріали справи колегією суддів встановлено, що позивач набув право власності на спірне майно, шляхом придбання його 17.11.2011 року на аукціоні за договором купівлі-продажу №2/1, який передано арбітражним керуючим-ліквідатором СТОВ «Ожівське», що підтверджується копією протоколу торгів №1/2 від 17.10.2011 року, договором купівлі-продажу та актом прийому -передачі(а.с.4-6), тобто набув права власності на законних підстава і є його власником.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі протоколу №1/2 про хід аукціону від 17.10.2011 року, між СТзОВ «Ожівське», в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Поповича Д.М. та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу №2/1 від 17.10.2011 року, згідно умов якого, позивач придбав завантажувальний лоток кормоцеху (металобрухт) загальною вартістю 1350 грн.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 190 ЦК України, майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права.

Відповідно до ч.2 ст. 184 ЦК України, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою.

Судом першої інстанції не вірно встановлено характер правовідносин, суд не дослідив та не проаналізував суть спору, оскільки матеріали справи містять докази, які фактично підтверджують, що ОСОБА_1 є власником цього майна, що вбачаєтьсяз договору купівлі-продажу №2/1 від 17.10.2011 року.

Крім того, будучи допитаними в суді апеляційної інстанції в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 показали, що вони в складі комісії 18.08.2015 року оглянули лоток, який знаходиться на тоці в с. Ожеве Сокирянського району Чернівецької області, і комісія дійшла висновку що даний лоток є дійсно складовою частиною агрегату АВМ-065.

Разом з тим, під час огляду фотокопій спірного обладнання, що знаходиться на аркуші 50 цивільної справи, та на а.с.20 звіту №83/11 про незалежну оцінку вартості майна, що обліковується на балансі ТзОВ «Ожівське», вказаними свідками підтверджено тотожність обладнання зображеного як в матеріалах цивільної справи так і в звіті оціночного майна ОСОБА_9, який також підтвердив в судовому засіданні, що він провів оцінку вартості металобрухту у вигляді завантажувального лотка.

З довідки ТзОВ «Зелена Нива» від 06.08.2015 року за №92 та накладної №70 від 07.10.2009 року вбачається, що обладнання АВМ-065 реалізовано ПП «Профіт Рівне плюс», що вказує на відсутність підстав, що наведене обладнання належить ТзОВ « Зелена Нива».

Вирішуючи спір суд першої інстанції посилався на ст.387 ЦК України, вважаючи таким чином, що вимоги позивача стосуються витребування власником майна, яке перебуває в чужому незаконному володінні, однак це не відповідає дійсності.

Колегія суддів вважає, що відповідач перешкоджав позивачу в користуванні та розпорядженні своїм майном, коли той 25.06.2015 року намагався під єднати до електромережі живлення зварювальний пристрій з метою подрібнення належного йому завантажувального лотка.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що права позивача слід захистити на підставі ст..391 ЦК України, оскільки відповідач перешкоджає позивачу в розпорядженні своїм майном.

Таким чином рішення суду першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2015 року, скасувати.

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Нива" задовольнити частково.

Зобов'язати ТзОВ «Зелена Нива», яке розташоване в с. Василівка Сокирянського району Чернівецької області не чинити ОСОБА_1 перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження завантажувального лотка кормоцеху (металобрухт).

Стягнути з ТзОВ «Зелена Нива» на користь ОСОБА_1 365 гривень 40 копійок відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: