Номер провадження: 22-ц/785/1650/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М., Кравця Ю.І.,

секретаря Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на рішенні Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 04 листопада 2015 року, в цивільній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство» до ОСОБА_2 про стягнення завданої матеріальної шкоди у розмірі 295 грн. 38 коп.,

встановила:

09.03.2015 року ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 295 грн. 38 коп., завдану в результаті неналежного виконання службових обовязків зазначивши, що під час несення вахти ОСОБА_2 на теплоході «Валеріан Зорін» були демонтовані розетки із вимикачами та кусками силових кабелів енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць на загальну суму 3840 грн. За результатами викрадення було проведене службове розслідування та виданий наказ за №25л від 26.03.2014 року, яким притягнуто екіпаж вказаного судна, у тому числі і відповідача, до матеріальної відповідальності, та визначений розмір майнової шкоди кожного із членів екіпажу, які винні у розкрадання майна судна. За зробленими розрахунками ОСОБА_2 зобовязаний був відшкодувати 295 грн. 38 коп., але у добровільному порядку від відшкодування цієї суми він відмовився. Тому товариство вимушене було звернутися до суду із цим позовом.

Позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати майнову шкоду, завдану ним при виконання своїх службових обовязків, посилаючись при цьому на вимоги ч.1ст.130 КЗпП України.

Відповідач позовні вимоги товариства не визнав, посилаючись на те, що він своїми діями та бездіяльністю під час несення служби на теплоході «Валеріан Зорін» майнової шкоди не завдавав, а тому не повинен її відшкодовувати. Крім того, вказане у позові майно було викрадене ще раніше, до початку несення ним вахти, про що неодноразово він і члени екіпажу, де він працював, попереджали про це позивача.

Рішенням Ізмаїльського міськрайсуду від 04.11.2015 року в задоволенні позову ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» відмовлено у повному обсязі, так як заявлені позивачем вимоги не доведені у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» просить рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги товариства задовольнити у повному обсязі вказуючи, що майнова шкода позивачу була завдана відповідачем в результаті недбалого виконання останнім своїх службових обовязків. Суд у цій частині не у повному обсязі встановив обставини, які мають значення для розгляду справи, пославшись на те, що відповідач не виконував роботи з електричного устаткування на судні.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, за наступних підстав;

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство», суд першої інстанції виходив з того, що заявлені товариством вимоги не доведені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків.

При покладанні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського риску, а також за неодержані підприємством, установою, організацією прибутки і за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності.

Працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу - ст.60 ЦПК України.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір ч.3ст.60 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч.4ст.60 ЦПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» за №кп/95 від 19.03.2013 року, капітану теплохода «Валеріан Зорін» належало прийняти та забезпечувати зберігання судів та облаштування на судах зчалу. Матеріальні цінності передбачено передати в опечатаних приміщеннях з наявністю непошкоджених контрольних пломб. У разі встановлення порушення цілісності пломб належало провести контрольну перевірку по опису, а представнику КРО виконати повторне опломбування приміщень, спільно з представником ОБО. Виконання вказаних обов'язків покладено на посадових осіб ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство».

27.02.2014 року комісією суперінтендантів технічної служби ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» був встановлений факт демонтажу розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць на судах зчалу теплохода «Валеріан Зорін» на загальну суму 3840 грн., про що був складений акт.

Наказом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» за №25л від 26.03. 2014 року датою зникнення розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів встановлено липень місяць 2013 року, та покладено на відповідача та інших членів екіпажу теплоходу «Валеріан Зорін» у добровільному порядку внести на рахунок позивача вартість демонтованого майна у загальному розмірі 3840 грн., а на кожного члена екіпажу 295 грн. 38 коп..

Наказом №200 від 12.12.2013 року ОСОБА_2 призначений на посаду матроса теплохода «Валеріан Зорін».

У відповідності до вимог ст. 392 Статуту служби на судах Міністерства морського флоту Союзу РСР (який є чинним на час розгляду справи), відповідальність за організацію вахтенної служби покладається на капітана судна, а безпосереднє керівництво організацією вахтенної служби на старшого помічника капітана і старшого механіка.

ОСОБА_2 виконував обовязки вахтенного матроса теплоходу «Валеріан Зорін», та під час виконання своїх службових обовязків не допускав демонтажу розеток із вимикачами та кусками силових кабелів енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць. Доказів того, що під час несення ним вахти на вказаному теплоході було демонтоване вказане у позові майно позивачем до суду не надано.

З урахуванням встановлених обставин, що мають значення для розгляду справи, та вказаних вище норм матеріального права суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, так як вони не доведені позивачем у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки висновків суду вони не спростовують, та не містять правових підстав, передбачених ст.309 ЦПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог товариства у повному обсязі. Апелянтом не надано доказів того, що в результаті неналежного виконання службових обовязків відповідачем товариству була завдана майнова шкода, та що саме розмір майнової шкоди, яку зобовязаний відшкодувати ОСОБА_2 становить 295 грн. 38 коп..

Колегія суддів визнає, що доводи апелянта ґрунтуються на припущеннях, які не є належним доказом вини відповідача у завданні майнової шкоди позивачу, відповідно до вимог ч.4ст.60 ЦПК України.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українське дунайське пароплавство» - відхилити.

Рішенні Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 04 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П.Фальчук

ОСОБА_3

ОСОБА_4