Справа № 182/8805/15-ц
Провадження № 2/0182/60/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10.02.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.

секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 червня 1997 року помер його дідусь ОСОБА_3.

У листопаді 2015 року від ОСОБА_2 сільської ради йому стало відомо, що після смерті його дідуся залишилась земельна частка (пай) у землі колишнього КСП ім. Калініна в с. Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області, розміром 7.40 в умовних кадастрових гектарах. Даний факт підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0251459, виданного на ім'я ОСОБА_3 та зареєстровано 14 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0459.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 спадковим майном не розпорядився.

Спадкоємців першої, другої, третьої або четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 немає.

Позивач є спадкоємцем за законом п'ятої черги та прийняв спадщину після смерті дідуся ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно з 1989 року та до дня смерті спадкодавця проживав разом з ним в с. Приют Нікопольського району Дніпропетровської області.

24 грудня 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину.

Листом-розясненням приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 за № 19/01-16 від 24 грудня 2014 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав на вищезазначене спадкове майно у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на спадкове майно.

Тому позивач просив суд визнати не ним право власності на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП ім. Калініна в с. Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області, розміром 7.40 в умовних кадастрових гектарах, яка належить його дідусю ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, від його представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Нікопольського району Дніпропетровської області з позовом ознайомлені, про день та час розгляду справи були належним чином повідомлені, в судове засідання не з'явилися та надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнали, не заперечили протии їх задоволення (а.27).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, 19 червня 1997 року помер ОСОБА_3, який доводиться дідусем позивачу ОСОБА_1 (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП ім. Калініна, розміром 7.40 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0251459, виданного на ім'я ОСОБА_3 та зареєстровано 14 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0459.

Вартість даної земельної ділянки станом на 14 травня 1997 року складає 23 438,00 грн. (а.с.8).

За життя ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном.

Спадкоємців першої, другої, третьої або четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 немає.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п'ятої черги.

ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом з дідусем постійно з 1989 року до дня його смерті в с. Приют Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.9).

У встановлений законом строк позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся, оскільки йому не було відомо про існування данного спадкового майна. Лише у листопаді 2015 року від ОСОБА_2 сільської ради йому стало відомо про спірну земельну ділянку (пай).

24 грудня 2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину.

Листом-розясненням приватного нотаріуса Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 за № 19/01-16 від 24 грудня 2014 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій по оформленню спадкових прав на вищезазначене спадкове майно у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності померлого ОСОБА_3 на спадкове майно (а.с.18).

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування також визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 „Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та витягу з Державного земельного кадастру.

Ст. 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень передбачено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної сили;

6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Із зазначених норм закону вбачається, що оскільки без державного акту на право приватної власності на землю отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку неможливо, то оформити право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріуса ОСОБА_1 позбавлений можливості.

Враховуючи те, що позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 та прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП ім. Калініна, розміром 7.40 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 37, 57, 60, 212-215, 218, ЦПК України, 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), 81 ЗК України, Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 7,40 в умовних кадастрових гектарах, у землі колишнього КСП ім. Калініна розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0251459, зареєстрованого 14 травня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0459, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 19 червня 1997 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6