Справа № 317/3780/15-ц
25 січня 2016 р. м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді: Нікітіна В.В.
при секретарі: Московкіній І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
30 листопада 2015 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі.
-6993,61 гривень (заборгованість по процентам за користування кредитом);
-587,22 гривень (заборгованість за пенею та комісією);
-500,00 гривень (фіксована частина штрафу);
-1035,01 гривень (процентна складова штрафу).
Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача.
В судове засідання представник позивача не зявився, подавши заяву, згідно до якої підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не зявилась, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать два рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення особисто відповідачу.
На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи заяву, подану представником позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
25 січня 2016 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків.
У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як визначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ч. 2 ст. 202 ЦК України, договір є однією з форм правочинів.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України встановлено, що правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього кодексу (які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення), належить вчиняти у письмовій формі.
Необхідність додержання письмової форми правочину при укладенні кредитного договору, передбачено й ч. 1 ст. 1055 ЦК України.
Статтею 207 ЦК України встановлено вимоги до письмової форми правочину: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Позивачем долучено до позовної заяви Анкету-заяву про приєднання до ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 26 березня 2012 року (а.с. 6).
Вказана Анкета-заява, яка підписана відповідачем ОСОБА_1, містить, з?поміж іншого, посилання на ОСОБА_2 та правила надання банківських послуг, які за змістом Анкети-заяви є невідємною частиною кредитного договору, підписаного сторонами по справі.
Позивачем додано до матеріалів справи витяг з ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг, що затверджені наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 (а.с.8-31).
Вказаний документ не підписувався відповідачем ОСОБА_1
Враховуючи вищевикладене та оскільки ОСОБА_2 не містять підпису відповідача ОСОБА_1, суд констатує відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при підписанні Анкети-заяви про приєднання до ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, сторонами кредитного договору розумілись саме ті ОСОБА_2, які долучені позивачем до матеріалів справи.
При цьому суд враховує правові висновки з аналогічних питань, яких дійшов Верховний Суд України в Постановах: № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року; № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року та № 6-757цс15 від 01 липня 2015 року.
У відповідності до абзацу 2 ч. 1 ст. 3607 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати надані позивачем ОСОБА_2 (а.с. 8-31) невідємною частиною кредитного договору від 26 березня 2012 року, укладеного у формі Анкети-заяви про приєднання до ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Системний аналіз параграфів 1 та 2 Глави 71 Цивільного кодексу України призводить суд до висновку, що істотними умовами кредитного договору є його предмет (сума кредиту), строк повернення та ціна (проценти, які позичальник виплачує кредитору як плату за користування кредитними коштами).
Анкета-заява про приєднання до ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка підписана відповідачем ОСОБА_1 та працівником банку, взагалі не містить відомостей щодо: суми кредиту, наданого банком позичальнику (або ліміту кредитної лінії); процентів за кредитом та строків погашення кредиту позичальником (або графіку періодичних платежів).
Крім того, графа Анкети-Заяви, яка має містити відомості щодо виду кредитної картки, яку бажає оформити позичальник на своє імя, взагалі не містить будь-яких відомостей, окрім прізвища та ініціалів позичальника, її підпису та дати. Всі інші пункти, які є в цій графі, - не заповнені.
Жодних інших доказів на підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору (як-то: фактичне отримання грошових коштів, отримання банківської картки, здійснення відповідачем оплат за кредитом тощо) позивач не надав.
Вищевикладене, на думку суду, свідчить про необґрунтованість позову та, відповідно, про відсутність підстав для його задоволення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, -
Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заочне рішення може бути переглянуте Запорізьким районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На заочне рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя В.В. Нікітін