Провадження № 2/235/210/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді : Величко О.В.,

при секретарі: Задерей А.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красно армійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства « Красноарміське автопідприємство «Укрбуд» про відшкодування моральної шкоди у зв»язку з ушкодженням здоров»я при виконанні трудових обов»язків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства « Красноармійське автопідприємство « Укрбуд» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він знаходився у трудових відносинах з відповідачем по справі з 31.07.2002 року по 07.10.2015 року, де працював в якості водія 2 класу на автомобілі КРАЗ 6519. Наказом № 327 від 07.10.2015 року він був звільнений за ст. 40 п. 2 КЗпП у зв»язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров»я. Під час виконання трудових обов»язків з ним стався нещасний випадок, в результаті якого він отримав травму , та встановлено діагноз - контузія лівого очного яблука; ерозія рогівки лівого ока. По даному факту підприємством складено акт за формою Н-5 від 27.07.2015 року та акт за формою Н-1 від 27.07.2015 року як такий, що пов»язаний з виробництвом. З 19.07.2015 року по 24.07.2015 року він знаходився на лікуванні у стаціонарному офтальмологічному відділенні з діагнозом : ерозія роговиці, контузія лівого гласного яблука, потрясіння головного мозку, де отримав лікування. Після виписки зі стаціонару знаходився на амбулаторному лікуванні. Рішенням МСЕК від 12.11.2015 року йому встановлено ступінь втрати працездатності - 25% та потреба в медикаментозному лікуванні за наслідками трудового ушкодження.

Позивач вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що після одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, внаслідок втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач вважає, що діями відповідачів по незабезпеченню безпечних умов праці йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 50000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, пов»язану з травмою на виробництві 50000 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача просив справу розглянути без участі представника, стягнути моральну шкоду, виходячи із принципів розумності та справедливості.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 31.07.2002 року по 07.10.2015 року, де працював в якості водія вантажного автомобілю КРАЗ 6510, зайнятого транспортуванням горної маси у технологічному процесі тяжких та шкідливих умов. ( а.с. 6-7).

19.07.2015 року його було травмовано на підприємстві - в момент розбортування шини внутрішнього колеса середнього моста автомобіля з послідуючим розривом камери сталося миттєве вивільнення повітря з шини у напрямку заднього моста автомобіля, де він знаходився. Внаслідок цього вдару він звернувся до лікарні, де йому було встановлено діагноз: контузія лівого очного яблука, ерозія рогівки лівого ока.( а.с. 15).

За наслідками розслідування нещасного випадку було видано акт за формою Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 19.07.2015 року ( а.с. 11) та акт № 2 за формою Н-1 як такий, що пов»язаний з виробництвом, згідно якого встановлені причини нещасного випадку: руйнування цілісності металу основи ободу 8,5-20-3101020 внутрішнього колеса середнього моста автомобіля КрАЗ 6510 д/н НОМЕР_1 та діагноз потерпілого: контузія лівого яблука; ерозія рогівки лівого ока ( а.с. 8-10).

Відповідно до довідки МСЕК від 12.11.2015 року ОСОБА_1 встановлено втрату працездатності - 25%, визначена потреба у додаткових видах допомоги, а саме: медикаментозне лікування ( а. с. 14).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Законом України « Про охорону праці», а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров»я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»

Згідно пункту 27 статті 77 Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пункту 22 статті 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини третьої статті 34 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на 2006-2007 роки було призупинено.

Відповідно до змін, внесених до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, суд вважає, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов»язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що , у зв»язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 25% професійної працездатності, внаслідок чого у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, мали місце послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров»я.

Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз»яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року « Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» пов»язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв»язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акти про розслідування нещасного випадку, рішення МСЕК про втрату працездатності, виписки із історії хвороби.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК від 12.11.2015 року, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237 КЗпП України, роз»ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у зв»язку з нещасним випадком на виробництві , втрачена на 25 %.

Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000грн.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору - в розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 237-1 КЗпП України, ст.. 23 ЦК України, ст..ст. 3,5,7,8,10,14,57-6-,79,88,208-209,212,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного Акціонерного товариства « Красноармійське автопідприємство « Укрбуд» про відшкодування моральної шкоди у зв»язку з ушкодженням здоров»я при виконанні трудових обов»язків задовольнити частково.

Стягнути з Приватного Акціонерного товариства « Красноармійське автопідприємство « Укрбуд» на користь ОСОБА_1 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного Акціонерного товариства « Красноармійське автопідприємство « Укрбуд» на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: