Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5054/15-ц
Провадження №: 2/332/95/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

відкритого акціонерного товариства

«Запоріжжяобленерго» в

особі Центральних районних електричних мереж

до ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ОСОБА_3

про стягнення суми боргу за електроенергію, -

В С Т А Н О В И В :

ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Центральних районних електричних мереж звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суми боргу за електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачами електричної енергії на підставі особового рахунку №540207412, який відкритий на ім.»я відповідача ОСОБА_1, але своїх обовязків по сплаті за використану електроенергію відповідачі не виконують, у звязку з чим за період з 19.10.2013 року по 29.05.2015 року утворилась заборгованість у сумі 5659,78грн., яку просять стягнути на їх користь, а також стягнути судовий збір в сумі 1218,00грн., сплачений при подачі позову до суду.

Представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які діють на підставі довіреностей, в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надали аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та суду пояснив, що він за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_2, де по особовому рахунку виник борг по сплаті за спожиту електроенергію, не поживає з 24.08.2013 року. Вказана квартира не є приватизованою і її основним наймачем є його мати ОСОБА_2. Крім матері в квартирі значиться зареєстрованою та фактично проживає його сестра ОСОБА_3 разом зі своєї сім»єю, які фактично і є споживачами послуг, які надаються позивачем. Він зі своєю сім»єю проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і користується електроенергією саме за цією адресою, сплачує за її користування і заборгованості по сплаті за спожиту електроенергію немає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та суду пояснила, що її син ОСОБА_1 дійсно в квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_3 не проживає майже три роки, оскільки переїхав проживати в будинок, який залишився після смерті її батьків, та він сплачує за спожиту електричну енергію в цьому будинку. В квартирі за вище вказаною адресою проживає вона, її дочка ОСОБА_3 з двома дітьми та чоловіком. З приводу сплати за спожиту електричну енергію між нею та дочкою відбуваються сварки, оскільки дочка не йде з нею на контакт з приводу сплати комунальних послуг. Повністю самостійно сплачувати за спожиту електричну енергію вона не має змоги, оскільки є інвалідом 2 групи та отримує маленьку пенсію, а ще їй необхідно купувати ліки. Але, вона не заперечує проти задоволення позовних вимог та має намір погашати заборгованість поступово.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, в зв»язку з чим суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи у її відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні(споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Крім того, відносини між громадянином споживачем електричної енергії та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, з наступними змінами та доповненнями, і є обовязковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено довідкою, виданою МКП «Основаніє», відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 значаться зареєстрованими за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.50). Особовий рахунок № 540207412 за вище вказаною адресою відкритий позивачем на імя відповідача ОСОБА_1 (а.с.3-4).

Відповідно до п.19 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку.

Згідно з п.20 вище вказаних Правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п.42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобовязаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за електроенергію за адресою: АДРЕСА_4, за особовим рахунком №540207412, відкритим на імя ОСОБА_1, станом на 19.10.2013 року зафіксовані покази лічильника 11321 кВт/г, на час контрольного виходу 29.05.2015 року зафіксовані покази 21718 кВт/г. За вказаний період спожито 10397 кВт/г, з яких по тарифу 0,3084*1500 = 462,60грн., по тарифу 0,4194*5053 = 2114,68грн., по тарифу 1,3404*1533 = 2054,83грн., по тарифу 0,63*972 = 612,36грн., по тарифу 0,366*200 = 73,20грн., по тарифу 0,2802*955 = 267,59грн., по тарифу 0,3648*234 = 85,36грн. За цей період споживачем сплачено 10,04грн., а отже, заборгованість за період з 19.10.2013 року по 29.05.2015 року складає 5659,78грн.(а.с.2).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач ОСОБА_1 посилається на ту обставину, що він за місцем своєї реєстрації в квартирі № 2, розташованій в будинку № 12 по вул. Вузловій м. Запоріжжя не проживає з серпня 2013 року. На підтвердження цього факту в якості доказів відповідачем ОСОБА_1 надана довідка квартального комітету № 52 Заводського району м. Запоріжжя за № 138 від 26.02.2016 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 з 28.08.2013 року дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своєю дружиною та дитиною(а.с.51). Разом з тим, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що він працює разом з відповідачем ОСОБА_1. Наприкінці серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до нього з проханням допомогти перевезти речі з квартири в будинок, оскільки він змінював місце проживання. З вказаного періоду часу і по теперішній час відповідач ОСОБА_1 проживає в будинку зі своєю сім»єю.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він проживає в квартирі № 4, розташованій в будинку 12 по вул. Вузловій м. Запоріжжя. По сусідству з ним проживає ОСОБА_2 зі своєю дочкою ОСОБА_3 та її сім»єю. Відповідач ОСОБА_1 приблизно у 2013 році виїхав з цієї квартири та став проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3 і з цього часу він в квартирі не проживає.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 дав суду пояснення аналогічні поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стосовно фактичного місця проживання відповідача ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вузлова, буд.5.

Положеннями ч.1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Суд вважає, що відповідачем ОСОБА_1 в судовому засіданні було надано достатньо достовірних та належних доказів на підтвердження свого місця проживання не за адресою реєстрації. Крім того, судом встановлено, що за місцем свого фактичного постійного місця проживання відповідачем ОСОБА_1 провадяться оплати за спожиту електричну енергію та заборгованості по цьому особовому рахунку немає, що було визнано в судовому засіданні як представником позивача, так і відповідачем ОСОБА_2. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 фактично є споживачем послуг з енергопостачання за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вузлова, буд. 5 та користується вказаним послугами саме за цією адресою і проводить оплату за їх використання, а тому, на думку суду, на нього не може бути покладено ще й зобовязання щодо оплати послуг з енергопостачання за адресою його реєстрації, оскільки судом встановлено, що він за місцем реєстрації не проживає, послугами, які надаються позивачем за адресою його реєстрації не користується і не є споживачем цих послуг, а тому позовні вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в частині стягнення суми боргу за електроенергію з відповідача ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Разом з тим, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума боргу у розмірі 5659,78грн. підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у повному обсязі, так як позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, суд враховує вимоги ст.ст. 10,60 ЦПК України відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони у процесі та не надала суду жодних доказів, якщо такі у неї малися, що спростовують доводи позивача і надані ним докази в обґрунтування позовних вимог.

Крім того, у відповідності зі ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи та відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору, сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1218,00грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст.525,526,714 ЦК України, ст.ст. 15,15-1,26,27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, з наступними змінами та доповненнями, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Центральних районних електричних мереж задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Центральних районних електричних мереж суму боргу за спожиту електричну енергію за період з 19.10.2013 року по 29.05.2015 року у розмірі 5659,78грн.(пять тисяч шістсот пятдесят дев»ять гривень 78 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Центральних районних електричних мереж судовий збір у розмірі 1218,00грн..

В задоволенні решти позовних вимог ВАТ «Запоріжжяобленерго» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.