провадження 2/201/467/2016
УХВАЛА

18 січня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську клопотання про закриття провадження в справі по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, Акціонерного товариства закритого типу «Науково-виробниче обєднання «Созидатель», ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору і витрат,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Укрсоцбанк» 13 липня 2015 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, АТЗТ «Науково-виробниче обєднання «Созидатель», ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору і витрат. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2015 року провадження по цій справі було відкрито та призначено дату судового засідання.

В судове засідання від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про закриття провадження по справі за цим позовом через неможливість її розгляду, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення третейського суду від 30 серпня 2011 року з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав, тому суд повинен справу закрити провадженням.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Відповідно до ч. 1 ст. 129 Конституції України при здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно статті 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Зясувавши думку сторін та учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та клопотання вказаного відповідача, суд вважає можливим в задоволенні клопотання відмовити, оскільки позовні вимоги заявлені в рамках ЦПК України, де передбачено право позивача на звернення до суду за захистом (ст. 3 ЦПК України), позивач звернувся до суду з позовом про захист прав банку, раніше винесене рішення «Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків» (м. Київ) від 30 серпня 2011 року дійсно було, але по спору не між тими самими сторонами (там була учасником лише ОСОБА_1 і банк), воно було постановлене по спору з інших підстав і за інший період часу виникнення заборгованості (ці вимоги заявлені не на суму позову по рішенню третейського суду), підстави і посилання на закон різні, заявлені позовні вимоги мають посилання і на спричинення загальної заборгованості і стосуються прав сторін та права цивільного, спір про це ще не розглянуто, справа по суті не слухалася, матеріали не досліджувалися.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або повернув справу на новий розгляд до третейського суду, який ухвалив рішення, але розгляд справи у тому самому третейському суді виявився неможливим.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що справа на даний час підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, прийнята до провадження правомірно, клопотання не обґрунтоване і не основане на законі, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 168, 205, 208-210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження в справі з підстав наявності того, що набрало законної сили рішення третейського суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав відмовити.

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Суддя -