Справа № 305/2330/15-ц
Провадження по справі № 2/305/269/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як представника за дорученням в інтересах ОСОБА_2 до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, що діє по дорученню в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Рахівське районне управління юстиції Закарпатської області в особі реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 березня 2005 року, ОСОБА_3 у Водицькій сільській раді Рахівського району Закарпатської області уклала заповіт на ім"я свого внука ОСОБА_2, згідно якого заповіла все своє майно, житловий будинок з усіма прибудовами, а також приватизовану земельну ділянку в розмірі 0,26 га та сінокіс 0,70 га, що належали їй на праві особистої власності. Даний заповіт на час звернення з позовною заявою до суду не змінено та не скасовано, про що свідчить запис сільського голови с. Водиця - Ватрали І.І., завірений гербовою печаткою. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть, яке видано виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, та про що зроблено відповідний запис про смерть за №9 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори, про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі таких дїй нотаріусом було відмовлено, у зв"язку з відсутністю первинної реєстрації спадкового будинку. На підставі наведеного просив визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1

Позивач, ОСОБА_2, в судове засідання не з"явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, виконавчого комітету Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, Ватрала І.І., надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла громадянка ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть, яке видане виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області та про що зроблено відповідний запис про смерть за №9.

Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок АДРЕСА_1

Оскільки спадщина на за померлою ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті, ОСОБА_3, 17 березня 2005 року було складено заповіт, згідно якого все її майно, житловий будинок з усіма прибудовами, а також приватизовану земельну ділянку в розмірі 0,26 га та сінокіс 0,70 га, що належали їй на праві особистої власності заповіла ОСОБА_2.

На день звернення до суду заповіт, складений ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2, є чинним - ніким не оскаржений та не скасований, підтвердженням чого являється Витяг зі Спадкового реєстру №42607931 від 28.12.2015 року.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на житловий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З довідки № 72 від 25.01.2016 року, виданої виконавчим комітетом Водицької сільської ради, встановлено, що за померлою громадянкою ОСОБА_3, згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок, АДРЕСА_1 спадкоємцем вказаного майна являється ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., інших спадкоємців на вказане майно немає.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлнено, що позивач ОСОБА_2, як спадкоємець за заповітом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті ОСОБА_3, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою №1122 від 28.12.2015 року, виданої виконавчим комітетом Водицької сільської ради.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.