Провадження №2/761/2074/2016
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді: Рибака М.А.
при секретарі: Сівоха І.А..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариства «Дельта банк» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2014 року відкрито провадження у вказаній справі.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 26 березня 2015 року рішення суду першої інстанції від 22 грудня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції від 22 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м.Києва від 26 березня 2015 року скасовано та цивільну справу направлено до Шевченківського районного суду міста Києва на новий розгляд.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 815000,00дол. США з розрахунку 12,0 % річних на строк з 28.02.2007 року по 28.02.2025 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 48700 від 28.05.2008 року та передано в іпотеку нерухоме майно, яке належить йому на підставі Договору купівлі продажу нерухомості, посвідченого в Державному реєстрі правочинів 28 лютого 2007 року, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 30 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк», а 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується Договором купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року.

На підставі ст.514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Оскільки відповідач, умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі, й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, утворилася заборгованість, яка станом на 05.09.2014 року складає 1668586,10 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 996204,29 грн.; сума заборгованості за відсотками - 672381,81грн.

Виходячи з наведених підстав, представник позивача, просив суд в рахунок виконання основного зобов'язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості у розмірі 1668586,10грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.02.2007 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № 48700 від 28.02.2007 року шляхом передачі - іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: двохкімнатну квартиру, загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 30 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. та стягнути судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

В ході розгляду справи представником позивача була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив суд в рахунок виконання основного зобов'язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості у розмірі 1668586,10грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.02.2007 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № 48700 від 28.02.2007 року шляхом передачі - іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: двохкімнатну квартиру, загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 30 кв.м., ринкова вартість, якої станом на 12.11.2014 року, відповідно до висновку про вартість майна становить 470834 грн., яка належить відповідачу на підставі Договору купівлі продажу квартири, посвідченого в Державному реєстрі правочинів 28 лютого 2007 року, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. та стягнути судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, представника не направив про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надавав.

Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 28.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 815000,00дол. США з розрахунку 12,0 % річних на строк з 28.02.2007 року по 28.02.2025 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.02.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 48700 від 28.05.2008 року та передано в іпотеку нерухоме майно, яке належить йому на підставі Договору купівлі продажу нерухомості, посвідченого в Державному реєстрі правочинів 28 лютого 2007 року, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 30 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Оскільки відповідач, умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі, й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, утворилася заборгованість, яка станом на 05.09.2014 року складає 1668586,10 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 996204,29 грн.; сума заборгованості за відсотками - 672381,81грн.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.4.3. іпотечного договору, право визначення підстави та способу звернення стягнення належить Іпотекодержателю.

Згідно п. 5.2. іпотечного договору, позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов 'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з п.4.1. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється Іпотекодержателем: у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим Договором; у разі виникнення загрози знищення, пошкодження чи втрати Предмет іпотеки; в інших випадках відповідно до діючого законодавства.

Згідно п.4.2. іпотечного договору, звернення стягнення здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; позасудового врегулювання у відповідності до умов даного Договору та Закону України «Про іпотеку»; з інших передбачених законодавством України, підстав.

Як вбачається з наданого представником позивача висновку про вартість майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Вектор Оцінки» від 12.11.2014 року, вартість предмета іпотеки двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1; загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 30 кв.м., складає 470834, 00 грн., без ПДВ.

Доказів того, що заборгованість за кредитним договором відповідачем була погашена суду не надано.

На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк», а 08 грудня 2011 року своє право вимоги, що виникло з кредитного договору у Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», останнім передано ПАТ «Дельта Банк», що підтверджується Договором купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року.

На підставі ст.514 ЦК України та вказаного Договору до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору та договору іпотеки у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора.

Відповідно до ст. ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити своювимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язаннямшляхомзверненнястягненняна предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановленихстаттею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки

Пунктом 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

03.06.2014 року було прийнято Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який на час розгляду справи є чинним.

Згідно положень даного Закону, протягом його дії не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки). Кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Таким чином, суд вважає за необхідним в порядку ст. 217 ЦПК України застосувати вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та на час дії даного Закону відстрочити виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом України у справі № 6-483цс15 від 09.09.2015 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054ЦК України, ст.ст.7,11,12,33,39,41 Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст. ст.10, 57-60,88,212-215,217,218,223,224-226, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки- задовольнити.

В рахунок виконання основного зобов'язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості у розмірі 1668586,10 грн. за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 28.02.2007 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № 48700 від 28.02.2007 року шляхом передачі - іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодержателем АТ «Дельта банк» на предмет іпотеки, а саме: двохкімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. яка складається з двох житлових кімнат: загальною площею 45,50 кв.м., житловою площею 30 кв.м..

Стягнути з ОСОБА_1на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК