Ухвала

іменем україни

13 липня2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про заборону використання квартири не за призначенням, зобов'язання звільнити квартиру від обладнання салону та офісу, надання доступу для огляду, зобов'язання привести квартиру в первинний стан до поверхового плану будинку, за позовом третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону використання квартири не за призначенням, зобов'язання звільнити квартиру від обладнання салону та офісу, зобов'язання відновити планування квартир та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційнимискаргами ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_4, та ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва «Хрещатик» (далі - КП «Хрещатик»)звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про заборону використання квартири не за призначенням, зобов'язання звільнити квартиру від обладнання салону та офісу, надання доступу для огляду, зобов'язання привести квартиру в первинний стан до поверхового плану будинку.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі є власниками квартир АДРЕСА_2 Зазначав, що при проведенні обстеження зазначених квартир було виявлено, що вони переплановані та об'єднані в одне приміщення. Крім того, квартири використовуються не за призначенням, оскільки там функціонує косметичний салон, що підтверджується актом від 07 грудня 2009 року. Вказував, що документи щодо прийняття в експлуатацію даних квартир після перепланування у власників квартири відсутні, при проведенні відповідачами будівельних робіт з перепланування жилих приміщень було пошкоджено квартири інших мешканців будинку, крім того, функціонування косметичного салону створює їм незручності для проживання.

Враховуючи викладене, позивач просив заборонити ОСОБА_3, ОСОБА_4 використовувати квартири АДРЕСА_2 не за призначенням, зобов'язати звільнити квартири від обладнання косметичного салону та офісного обладнання, зобов'язати відповідачів надати працівникам КП УЖГ «Хрещатик» доступ до квартир для огляду та з'ясування, які саме перегородки перенесені або демонтовані, зобов'язати відповідачів поновити планування квартир відповідно до поверхового плану забудови будинку або надати проектно-дозвільну документацію на проведення ремонтних робіт з перепланування приміщень квартир НОМЕР_1.

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про заборону використання квартири не за призначенням, зобов'язання звільнити квартиру від обладнання салону та офісу, зобов'язання відновити планування квартир та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що відповідачами проводилась перебудова належних їм квартир НОМЕР_1 в одне приміщення з порушенням закону, що призвело до руйнування її квартири АДРЕСА_1, в якій з'явились тріщини на стелі та стінах, частково лопнула кахельна плитка на кухні та у ванній кімнаті на стінах і підлозі. Зазначала, що відповідачі при проведенні ремонтних робіт в квартирах знесли несучу капітальну стіну між цими квартирами і замість неї влаштували широку арку, що з'єднує обидві квартири; демонтували верхній шар міжповерхового перекриття, а замість нього поклали двотаврові балки; чим порушили звукоізоляцію; перенесли та встановили над житловою кімнатою санвузол, кухню і стояки водопостачання; у квартирі влаштували сауну. Вказували, що з функціонуванням у квартирах відповідачів косметичного салону було порушено її спокій та нормальне життя, чути постійний шум зливу води, гуркіт каблуків, грюкання дверима, голосні розмови. Внаслідок дій відповідачів їй спричинена матеріальна шкода, яка полягає у проведенні ремонтно-будівельних робіт по усуненню пошкоджень і відновлення попереднього технічного стану квартири, яке існувало до її руйнування. Розмір майнової шкоди відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 вересня 2013 року складає 27 702 грн. Зазначала, що крім матеріальної шкоди їй спричинена моральна шкода, яка полягає у протиправному пошкодженні її майна, втраті спокою, суттєвому погіршенні стану здоров'я.

Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 100 тис. грн, майнову шкоду у розмірі 27 702 грн, витрати за проведені експертизи у розмірі 16 024 грн 02 коп. та заборонити відповідачам використання квартир АДРЕСА_2 не за призначенням, зобов'язати звільнити квартиру від обладнання салону та офісу, зобов'язати відновити планування квартир.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року у задоволенні позову КП «Хрещатик» відмовлено.

Позов третьої особи із самостійними вимогами - ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 27 702 грн, на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн, судові витрати в розмірі 506 грн 42 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4на користь ОСОБА_5 майнової і моральної шкоди та судових витрат скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 13 851 грн майнової шкоди, 10 000 грн моральної шкоди, 8 101 грн 51 коп. судових витрат, а всього стягнуто 31 952 грн 51 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 про зобов'язання відповідачів відновити планування квартир АДРЕСА_2 відповідно до проектної документації, наданої бюро технічної інвентаризації м. Києва, скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2015 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 грудня 2013 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_5 про відновлення планування квартири скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення зазначених позовних вимог. Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 відновити квартиру АДРЕСА_2 відповідно до проектної документації, наданої БТІ м. Києва, до здійснення ОСОБА_3, ОСОБА_4 перепланування з об'єднанням квартири НОМЕР_1 в одну квартиру АДРЕСА_2 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_4, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_5 відмовити, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_5 та передати справу на новий розгляд в цій частині, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з заявами щодо отримання дозволу на виконання робіт із переобладнання та перепланування квартир АДРЕСА_2 не звертались, погоджена проектна документація на перепланування вказаних квартир відсутня; дозвіл на встановлення додаткового обладнання в квартирах НОМЕР_1 не надавався; введення в експлуатацію перепланованих квартир НОМЕР_1 Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією не погоджувалось.

Як встановлено судом першої інстанції, внаслідок проведення робіт по зміні планування належних відповідачам квартир були порушені права ОСОБА_5, оскільки проведення будівельних робіт призвело до руйнування належної ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено суть робіт з реставрації та пристосування, до складу яких не входять роботи з переобладнання, перепланування, реконструкції з капітальним ремонтом або зміни цільового призначення приміщень.

Судами установлено, що за переліком будівельних робіт, проведених відповідачами, вони фактично виконали роботи з переобладнання, перепланування, реконструкції з капітальним ремонтом або зміни цільового призначення своїх квартир, що порушило несучу спроможність капітальної стіни та підтверджується висновком експертизи.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК Україниобов'язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів.

Як роз'яснено у п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6, відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (статті 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 ЦК України та стаття 391 ЦК України).

З метою з'ясування питання про те, чи впливає перепланування квартир відповідачів після закінчення в цих квартирах ремонтно-будівельних робіт по переплануванню на технічний стан квартири ОСОБА_5 апеляційним судом за клопотанням її представника ухвалою від 07 квітня 2015 року була призначена повторна судова будівельно-технічна експертиза.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 29 квітня 2015 року на час обстеження експертом квартири АДРЕСА_1 пошкодження та дефекти збільшились за розмірами та кількістю у порівнянні з дефектами та пошкодженнями, виявленими та зафіксованими у висновку експертизи від 05 вересня 2013 року. На даний час перепланування квартир АДРЕСА_2 (після закінчення ремонтно-будівельних робіт по переплануванню в 2011 році) на технічний стан квартири АДРЕСА_1, впливає по причині: порушення просторової жорсткості несучих конструкцій будинку, зміни навантаження на перекриття під час переносу цегляних перегородок, дії додаткового навантаження на перекриття між другим і третім поверхами металевими балками; переміщення сантехнічних приладів у квартирах НОМЕР_1 третього поверху над житлові кімнати квартири НОМЕР_2 на другому поверху, що призводить до підтоплення квартири НОМЕР_2.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що внаслідок проведеного відповідачами перепланування своїх квартир з об'єднанням їх в одну квартиру НОМЕР_1 продовжується руйнування квартири ОСОБА_5, отже, порушуються її права.

Апеляційний суд обґрунтовано відхилив доводи відповідача ОСОБА_4 та його представника про те, що відповідачі здійснювали перепланування не самовільно, а з отриманням необхідних дозвільних документів, і в лютому 2015 року відповідачами отримано технічний паспорт та свідоцтва про право власності на квартири НОМЕР_1, оскільки вказані обставини не спростовують висновків експертизи, про те, що внаслідок перепланування квартир відповідачів продовжується руйнування квартири ОСОБА_5

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 про зобов'язання відповідачів відновити квартири АДРЕСА_2 відповідно до проектної документації, наданої БТІ м. Києва, є доведеними та підлягають задоволенню.

До зазначених висновків суд дійшов на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом апеляційної інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів з їх оцінки, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_4, та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана