Справа № 285/4242/15-ц
провадження у справі № 2/0285/136/16
24 лютого 2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді……..Савицької Л. Й.
секретар……………….Дуянова Г.Г.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу
про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
Позивач звернулася до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно працює і може утримувати свою дочку.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивачка надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд, за згодою позивачки, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітньої, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.3/, яка знаходиться на утриманні позивачки /а.с. 8/.
Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Домовленості про утримання спільної дочки сторони не досягли.
Оскільки відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, не достатньо приймає участі в вихованні неповнолітньої дитини, будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги дитині, на момент розгляду справи не існує, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.
На думку суду, визначена судом сума аліментів є реальною та дає змогу забезпечити достатні життєві потреби дитини. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне її утримання.
Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16 листопада 2015 року до повноліття дочки - ІНФОРМАЦІЯ_4.
Стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів після одержання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Л. Й. Савицька