Провадження №4-с/639/9/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Жовтневий районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця, в якій просив суд визнати бездіяльність та дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції неправомірними та зобовязати Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відновити його порушені права.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 09 грудня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова видав йому виконавчий лист по справі № 639/3083/13-ц за його зустрічним позовом до комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про визнання дій неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди. Суд вирішив: зобовязати КП «Харківські теплові мережі» укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

30 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції із заявою з приводу примусового укладення КП «ХТМ» з ним договору, до якої додав копію вказаного вище виконавчого листа, виданого 09 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Харкова.

04 серпня 2015 року Жовтневий районний суд постановив ухвалу по справі № 639/5372/15-ц, якою задовольнив скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа. Суд визнав бездіяльність Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції незаконною, зобовязав Жовтневий ВДВС ХМУЮ усунути порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та виконати рішення суду. Також судомухвалою від 04 серпня 2015 року було зобовязано Жовтневий ВДВС ХМУЮ не пізніше місяця з дня отримання ухвали повідомити Жовтневий районний суд м. Харкова і ОСОБА_1 про виконання ухвали суду.

Однак, заявник вказує, що тривалий час Жовтневий ВДВС ХМУЮ не виконував ухвалу суду від 04 серпня 2015 року всупереч вимогам ч. 5 ст. 124 Конституції України про обовязкове виконання судових рішень на всій території України.

Заявник вказує, що 22 грудня 2015 року він звернувся до голови Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою з проханням повідомити про виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 серпня 2015 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ.

26 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримав рекомендованою кореспонденцією копію постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 від 24 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження.

ОСОБА_2 встановив місцезнаходження КП «ХТМ» в Комінтернівському районі м. Харкова відповідно до територіально-адміністративного устрою м. Харкова і саме тому виніс постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_1 зазначає, що станом на 31 грудня 2015 року він не отримав копію про відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження». Очевидно, що ОСОБА_2 не відповідав за свої дії, так як повністю не виконав вимог ухвали суду від 04 серпня 2015 року.

У звязку з викладеним ОСОБА_1 вважає дії та бездіяльність державного виконавця неправомірними, у звязку з чим і звернувся до суду з даною скаргою.

Заявник в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся, причина неявки суду невідома.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, в якій проти задоволення скарги заперечував.

З урахуванням положення частини другої статті 386 ЦПК неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яких повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні було встановлено,що постановою державного виконавця Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 24.12.2015 року було закінчено виконавче провадження №46218841 з примусового виконання виконавчого листа №639/3083/13-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 09.12.2014 року про зобовязання КП «Харківські теплові мережі» укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що згідно адміністративно-територіального устрою м. Харкова місце реєстрації боржника належить до підвідомчості Комінтернівського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 5).

22 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до голови Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою з проханням повідомити про виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 серпня 2015 року Жовтневим ВДВС ХМУЮ (а.с. 4).

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Відповідно до п.3 Постанови № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчому документі), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

В судовому засіданні було встановлено, що комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Доброхотова, 11 та згідно територіально-адміністративного устрою м. Харкова відноситься до Комінтернівського району м. Харкова.

Отже, в даному випадку суд не вбачає неправомірних дій чи бездіяльності державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, дії державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 з приводу виконання виконавчого листа №639/3083/14-ц, виданого Жовтневим районним судом м. Харкова 09.12.2014 року про зобовязання КП «Харківські теплові мережі» укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 383, 385, 386, 387, 389 ЦПК України, ст.ст. 8, 19, 55, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 5, 11, 49 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Труханович