У х в а л а

5 січня 2016 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Романюк Я.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко», треті особи : уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» Красюк Ігор Іванович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання права власності на грошові кошти та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

В грудні 2015 року до Верховного Суду України звернулась ОСОБА_1 із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 23 квітня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року.

Заява про перегляд судових рішень не відповідає вимогам ст.ст. 357, 358 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України у заяві про перегляд судових рішень зазначається обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 355 ЦПК України.

Однак, заявницею не вказано з яких саме підстав подається заява про перегляд судових рішень, тому заявниці слід уточнити з яких підстав подається заява про перегляд судових рішень та яка саме норма права неоднаково застосована судом касаційної інстанції.

Крім того, заява про перегляд судових рішень не відповідає вимогам ст. 358 ЦПК України, зокрема до заяви про перегляд судових рішень не додано: копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу; копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень також додається документ про сплату судового збору.

Однак, заявникцею не додано квитанцію про сплату судового збору.

1 вересня 2015 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру ставок судового збору (стаття 4 Закону) й щодо пільг по сплаті судового збору (стаття 5 Закону).

Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Отже, у частині вимоги майнового характеру необхідно сплатити судовий збір у розмірі 130% від 1 відсотку ціни позову, але не менше 316 грн 68 коп. (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %) та не більше 4750 грн 20 коп. (3 х 1218 грн х 130 %). За кожну вимогу немайнового характеру заявниці необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 130 % від 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (0,2 розміру мінімальної заробітної плати х 1218 грн х 130 %), що складає 316 грн 68 коп.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі; 22030002 р/о № 0007; банк отримувача -

ГУ ДКСУ у м. Києві; код класифікації доходів бюджету - 22030002; код банку отримувача - 820019; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897. У графі платіжного доручення "Призначення платежу" зазначається "судовий збір (Верховний Суд України, 060) " символ звітності 207.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п.1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

Надати ОСОБА_1 строк до 26 січня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Я.М. Романюк