Справа № 135/91/16-ц
Провадження у справі № 2/135/35/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15.01.2016 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 9620 грн.

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про залишення заяви без руху, оскільки вона подана без додержання вимог статті 119, 120 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1)найменування суду до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Натомість, в порушення приписів пункту 1 частини 2 статті 119 ЦПК України позивачем не вказано номерів засобів зв'язку сторін.

В порушення пункту 4 частини 2 статті 119 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову для вимог майнового характеру, яка відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 ЦПК у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ст.9 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) суд перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вимог ст. 9 зазначеного закону судом перевірено зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Проте згідно наданої позивачем квитанції № QS27116719 від 15 січня 2016 року підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за поданою позовною заявою від 15 січня 2016 року відсутнє.

Таким чином, відсутність підтвердження зарахування судового збору в сумі 551 грн 21 коп. за квитанцією № QS27116719 від 15 січня 2016 року за подання до суду позову від 15 січня 2016 року до спеціального фонду Державного бюджету України, не може бути належним доказом підтвердження сплати судового збору в установленому порядку, що є також підставою для залишення позовної заяви без руху.

Також, на думку суду, позивачу слід конкретизувати вимоги, викладені в п.1 позовної заяви, в частині зазначення відомостей на користь якої особи необхідно стягнути грошові кошти.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи зазначене вище, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання нової, належним чином оформленої позовної заяви та належного доказу сплати судового збору.

Крім того, перевіркою змісту позовної заяви встановлено, що у позовній заяві міститься клопотання про витребування доказів.

Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, у випадках, коли у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться,- до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до частини 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд дослідивши зміст заяви вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведено суду обставин, які свідчать про те, що у заявника існують складнощі у витребуванні доказів, а також не надано відомостей, які б свідчили про неможливість отримання таких доказів самостійно. В той же час суду не надано будь-яких доказів, що позивач самостійно звертався із заявами про витребування вище зазначених доказів.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати двох днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буду визнана неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя Ладижинського міського суду Т.В. Волошина