АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/160/16 Справа № 204/460/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нізік О. В. Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Котушенко С.П.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вказаним позовом, просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNZ0AK09980122 від 23 травня 2007 року у розмірі 3 614,46 доларів США, що еквівалентно 28 879,54 грн., яка виникла з причини неналежного виконання відповідачем 1 його зобов'язань щодо повернення кредитних коштів.(а.с.2-4)

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNZ0AK09980122 від 23 травня 2007 року у розмірі 3614,46 доларів США, що еквівалентно 28 879,54 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом - 1220,31 доларів США, процентам - 735,36 доларів США, по комісії - 448,64 доларів США та пені у сумі 1210,15 доларів США. В решті заявлених позовних вимог було відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.( а.с.125-130)

З таким рішенням, в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» не погодився ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити банку у задоволенні зазначених вимог.(а.с. 139-143)

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № DNZ0АК09980122 від 23 травня 2007 року в сумі 3614,46 дол. США, що за курсом 7,99 грн. складає 28979,54 грн. та судових витрат скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2В іншій частині рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року залишено без змін.(а.с.162-164)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 11 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.(а.с.194-195)

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржуються лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, то в іншій частині його законність і обґрунтованість колегією суддів не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 травня 2007 року між ПриватБанком, правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNZ0AК09980122, згідно якого останній отримав кредит на купівлю автомобіля у розмірі 10 873,79 доларів США, зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, з кінцевим терміном повернення - по 23 травня 2012 року включно. (а.с. 10-12).

Відповідно до умов укладеного договору, відповідач 1 зобов'язався з «21» по «28» число кожного місяця, сплачувати кредит у сумі 217,39 доларів США, а у разі неналежного виконання зобов'язань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № DNZ0AK09980122/1 від 23 травня 2007 року. (а.с. 13)

У порушення умов договору ОСОБА_2 свої зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, наданого банком, станом на 17 грудня 2013 року виникла заборгованість у сумі 3614,46 доларів США, що за курсом 7,99 грн., відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 грудня 2013 року, складає 28 879,54 грн., яка складається із заборгованості за: кредитом - 1220,31 доларів США, процентами - 735,36 доларів США, комісією - 448,64 доларів США та пенею за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 1210,15 доларів США. (а.с.5,6).

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, належні йому відповідно до ст. 1048, 1056-1 цього Кодексу.

За статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

З урахуванням того, що у ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк» існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її стягнення з відповідача 1.

Між тим, визначаючи розмір пені, як складової заборгованості за кредитним договором, суд першої інсанції не прийняв до уваги положення ч.2 ст. 258 ЦК України, згідно якої до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, а тому дійшов помилкового висновку про її стягнення за весь заявлений банком період. Також стягнення пені у доларах США є безпідставним та такими, що не відповідає нормам чинного законодавства та умовам кредитного договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» слід стягнути пеню за період з 17 грудня 2012 року по 17 грудня 2013 року, що становить 1697,80 грн. (а.с.6 звор.)

Доводи апеляційної скарги стосовно пропуску позивачем строку позовної давності стосовно вимог про стягнення основного платежу та відсотків, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.

Згідно із ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

А отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов*язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Оскільки позов подано банком 27 січня 2014 року, банк не пропустив позовну давність щодо стягнення тих платежів, обов'язок по сплаті яких виник у відповідача з 27 січня 2011 року.

Так, як було зазначено вище, умовами кредитного договору передбачена щомісячна сплата кредиту позичальником - з «21» по «28» число кожного місяця по 217,39 доларів США. З розрахунку заборгованості вбачається, що частина заборгованості була сплачена ОСОБА_2 наперед, а з 29 грудня 2011 року має місце заборгованість за кредитом у сумі 1220,31 доларів США, заборгованість за відсотками складає 735,36 доларів США, за комісією 448,64 доларів США. А відтак розмір зазначених складових заборгованості був правильно визначений районним судом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення заборгованості по пені в розмірі 1210,15 доларів США та розмір загальної суми заборгованості за кредитним договором, слід змінити, на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по пені в сумі 1697,80 грн., зазначивши загальний розмір заборгованості за кредитним договором - 2 404,31 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно - 19210,44 грн. (яка складається із заборгованості за: кредитом - 1220,31 доларів США, процентами - 735,36 доларів США, комісії - 448,64 доларів США та пені у сумі 1697,80 грн.)

Крім того, рішення суду першої інстанції, на підставі ст.88 ЦПК України, слід змінити і в частині стягнення судового збору в сумі 288,80 грн., зменшивши її до 209,08 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року в частині стягнення заборгованості по пені в розмірі 1210,15 доларів США, судового збору та загального розміру заборгованості за кредитним договором - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по пені в сумі 1697,80 грн., зазначивши загальний розмір заборгованості за кредитним договором № DNZ0AK09980122 від 23 травня 2007 року - 2404,31 доларів США, що еквівалентно 19210,44 грн., (яка складається із заборгованості за: кредитом - 1220,31 доларів США, процентами - 735,36 доларів США, комісії - 448,64 доларів США та пені в сумі 1697,80 грн.)

Зменшити стягнутий з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір з 288,80 грн. до 209,08 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: