Справа № 707/2-1346/2011
У Х В А Л А

Іменем України

23 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів ЛЕСКА В.В., КОЖУХ О.А.

при секретарі КУХТІ М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення його до виконання у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 24 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» оскаржило ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 24.12.2015, якою відмовлено у задоволенні заяви банку про видачу дубліката втраченого виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12.05.2011 про стягнення на користь банку з ОСОБА_2 боргу в розмірі 158421,10 грн, судового збору в розмірі 1584,21 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн і про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

На думку стягувача, суд постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права. Так, питання видачі дубліката виконавчого листа і питання щодо строку пред'явлення цього листа до виконання стосуються різних предметів регулювання (різних процесуальних дій) і для вирішення їх окремо одне від одного перешкод немає. Суд не врахував, що стягувач належно виконав свої обов'язки, пов'язані із пред'явленням виконавчого листа до примусового виконання, що підтверджується доказами, однак, виконавчий документ був вочевидь втрачений під час пересилання до органу ДВС не з вини стягувача. Рішення суду про стягнення коштів із боржника залишається невиконаним, суд не перевірив належним чином обставини щодо втрати виконавчого листа, тому прийняв необґрунтоване і передчасне рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого листа, а відтак, і про відмову в поновленні строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, тоді як за наведених обставин немає достатніх підстав вважати неповажними причини пропущення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Стягувач просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а його заяву - задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність учасників процесу, обговоривши доводи скарги, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до:

ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат (ч. 1); заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб (ч. 2);

ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч. 1); заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі (ч. 2).

Неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, не є перешкодою для розгляду судом питань про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення строку для пред'явлення його до виконання (ст. 370 ч. 2, ст. 371 ч. 2 ЦПК України).

14.12.2015 до Мукачівського міськрайонного суду надійшла датована 18.11.2015 заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката втраченого виконавчого листа, виданого на виконання заочного рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12.05.2011 про стягнення на користь банку з ОСОБА_2 боргу в розмірі 158421,10 грн, стягнення судового збору в розмірі 1584,21 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн і про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання (а.с. 48-49). Копію виконавчого листа у справі № 2-1346/11, виданого Мукачівським міськрайонним судом 27.11.2011, додано до заяви (а.с. 51). Заяву стягувача мотивовано, зокрема, тим, що у зв'язку з відсутністю відомостей про заходи, спрямовані на виконання виконавчого документа, на його звернення було від Міського відділу ДВС Мукачівського МРУЮ одержано відповідь від 17.04.2015 про те, що виконавчий лист на виконання до органу ДВС не надходив. Проте, фактично банк надсилав цей документ органу ДВС цінним листом, але вочевидь він був втрачений при пересиланні.

У справі наявні копії поштових документів, які вказують на те, що заява банку від 03.04.2011 разом із оригіналом вищезгаданого виконавчого листа та його копією була 05.04.2011 надіслана до МВ ДВС Мукачівського МРУЮ цінним листом (а.с. 50-53), водночас доказів отримання адресатом цих документів у справі немає.

За змістом копії листа МВ ДВС Мукачівського МРУЮ від 17.04.2015 № 06-20/2052, адресованого стягувачу, надходження на виконання вищезгаданого виконавчого листа у документах органу ДВС не зафіксовано (а.с. 55). Колегія суддів зауважує й ту обставину, що дані, зазначені у листі органу ДВС щодо виконавчого документа, не відповідають дійсному змісту цього виконавчого документа, позаяк номер виконавчого листа (номер справи) зазначено як «№ 2-1346/11/09», тоді як у виконавчому документі - «2-1346/11», розмір боргу зазначено як «158421,21 грн. та 120,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення», тоді як у виконавчому документі - «заборгованість… у розмірі 158421,10 гривень, … судовий збір у розмірі 1584,21 гривень … та 120 гривень на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи».

ЦПК України встановлено порядок розгляду цивільної справи, відповідно до якого, зокрема, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ч. 4).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності учасників процесу перед законом і судом, останні мають рівні права на участь у розгляді справи, що стосується їх інтересів, на надання своїх доводів, пояснень, доказів, висловлення міркувань щодо позиції, доводів, міркувань інших учасників процесу, наданих ними доказів тощо (ст.ст. 5, 10, 11, 26, 27, 31 ЦПК України). Розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі (ст. 158 ч. 1 ЦПК України), порядок повідомлення учасників процесу про час місце судового розгляду встановлений нормами ст.ст. 74, 76 ЦПК України і передбачає забезпечення фіксації факту повідомлення особи або її виклику до суду. Забезпечення особі, яка бере участь у справі, можливості здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків є обов'язком суду, головуючий керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи (ст. 160 ч. 2).

За приписами ст.ст. 212-215 ЦПК України, серед іншого: законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; суд зобов'язаний встановити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Заява стягувача про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання розглядається за загальними правилами цивільного судочинства з винятками і особливостями, що випливають із суті та предмету відповідного питання.

У справі немає доказів повідомлення судом відповідно до вимог ст.ст. 74, 76, ст. 370 ч. 2, ст. 371 ч. 2 ЦПК України стягувача про час і місце розгляду його заяви, стягувач не брав участі у розгляді заяви (а.с. 61), проте, суд ухвалою від 24.12.2015 відмовив у її задоволенні (а.с. 62-63).

Таким чином, всупереч вимогам закону суд не забезпечив стягувачу можливості реалізації процесуальних прав та виконання процесуальних обов'язків, вирішив істотне питання без відома та участі стягувача за відсутності доказів про належне його повідомлення про час і місце розгляду справи, чим порушив права стягувача.

Згідно із копіями поштових документів, оригінал виконавчого листа був надісланий до органу ДВС, а в копії відповіді цього органу вказується на перевірку факту надходження документа у алфавітних книгах. При цьому, у справі немає копій цих книг чи їх сторінок за період, який має стосунок до поставленого стягувачем питання, відповідь органу ДВС не підтверджується доказами (документами). Відповідно до ст. 64 ч. 2 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, а якщо подано копію доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. З огляду на подання заявником письмових доказів щодо надсилання документів, на фактичну відсутність доказів, які б документально підтверджували те, що виконавчий документ не надходив до органу ДВС, а також враховуючи розбіжності між реквізитами виконавчого документа та змістом листа органу ДВС, відповідні обставини підлягали перевірці, в т.ч., за потреби, шляхом огляду оригіналів письмових доказів, чого суд не зробив, а стягувач, не будучи повідомленим про розгляд заяви, був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права.

Беручи до уваги, що виконавчий лист надсилався до МВ ДВС Мукачівського МРУЮ, стягувач звертався до цього органу з приводу здійснення примусового виконання виконавчого документа, саме в цьому органі ДВС перевірявся факт надходження документів і, зрештою, саме цьому органу належатиме виконувати рішення суду у разі видачі дубліката виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження, суду належало обговорити питання про участь органу ДВС у справі в якості заінтересованої особи. У випадку, що розглядається, участь органу ДВС у справі викликається й необхідністю з'ясування обставин щодо пересилання виконавчого документа.

Отже, в порядку, передбаченому нормами ЦПК України, суд не діяв і прийняв рішення про відмову в задоволенні заяви без з'ясування та перевірки обставин, що мають значення для її вирішення.

Поза тим, суд першої інстанції ухвалою від 24.12.2015 фактично пов'язав відмову у видачі дубліката виконавчого листа із пропуском стягувачем строку для пред'явлення документа до виконання (стягувач тривалий час не цікавився виконанням, в органі ДВС виконавчого листа не виявлено, що не є вагомою причиною пропущення строку, у зв'язку з чим суд не має правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа). Тим часом, видача дубліката виконавчого листа замість втраченого і поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є різними правовими інститутами, встановленими цивільним процесуальним законом, у яких вирішуються питання щодо різних предметів, при цьому, питання щодо видачі дубліката виконавчого листа може вирішуватися окремо від питання про поновлення строку для його пред'явлення до виконання та може взагалі не бути пов'язаним із іншим питанням. Сам по собі факт пропуску вищевказаного строку, якщо такий має місце, не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа та для видачі такого, відповідні питання, пов'язані з виконанням ухваленого на його користь судового рішення, стягувач вирішує згідно зі своїм волевиявленням, розпоряджаючись цивільними та процесуальними правами вільно, на свій розсуд.

Таким чином, суд відмовив у видачі дубліката виконавчого листа із підстави, що не могла бути застосована для цього, отже, з неналежної підстави. Враховуючи, що вирішення питання про видачу дубліката не може бути визнано таким, що відповідає вимогам цивільного процесуального закону та встановленому ним порядку, не може йтися і про правильність відповідного вирішення питання про строк пред'явлення документа до виконання.

Вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа належить до компетенції суду, який видав виконавчий лист, а питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання належить до компетенції суду, який видав виконавчий лист, або суду за місцем виконання судового рішення.

Відтак, заяву вирішено із порушенням вимог цивільного процесуального закону та встановленого ним порядку, тому на підставі ст. 312 ч. 1 п. 3 ЦПК України апеляцію стягувача слід задовольнити частково, ухвалу суду першої інстанції скасувати, питання, що належить до компетенції місцевого суду, передати на новий розгляд.

Керуючись ст. 312 ч. 1 п. 3, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково, ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 24 грудня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді