Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2016 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр»ївка, в порядку заочного розгляду справи, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 15 449, 54 грв., в редакції уточненої позовної заяви, що надійшла до суду 30.06.2016 року (ас. 58-61), в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.06.2007 року відповідач ОСОБА_1 27 червня 2007 року отримав кредит у розмірі 2 000, 00 грв., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява , разом з Умовами та правилами надання банківських послуг , «Правилами користування платіжною карткою» та Тарифами банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом останнього у заяві.

Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт за даним договором встановлюється за рішенням Банку та останній має право в будь - який момент змінити ( збільшити або зменшити ) такий, а відтак кредитний ліміт змінювався наступним чином: 27.06.2007 року встановлений в розмірі 2 000 грв.; 24.04.2009 року зменшений та встановлений в розмірі 1 870, 00 грв.; 19.07.2010 року зменшений та встановлений в розмірі 1 750, 00 грв.; 17.12.2012 року зменшений та встановлений в розмірі 1 580, 00 грв..

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Позивач свої зобов»язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит у розмірі, визначеному договором.

В свою чергу, відповідно до п. 6.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду Банку.

Відповідно до кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грв. + 5% від суми позову.

Відповідач свої зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконував, а саме не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Так, відповідач неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом в період з 30.09.2013 року по 29.002.2016 року; на погашення процентів в період з 23.04.2013 року по 29.02.2016 року; на погашення пені в період з 01.11.2013 року по 29.02.2016 року, чим допустив порушення умов договору, а відтак станом на 29.02.2016 року має заборгованість в сумі 15 449, 54 грв., яка складається з : 1 572, 42 грв. - заборгованість за кредитом; 10 103, 33 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 800, 00 грв. - заборгованість за пенею; 250 грв. - штраф та 723, 79 грв. - його процентна складова.

Посилаючись на ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача по справі на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 449, 54 грв., а також судові витрати по справі.

В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (ас. 67), при цьому в матеріалах справи мається клопотання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд даної справи у відсутності позивача із зазначенням про підтримання позовних вимог в повному обсязі, а також в п. 3 уточненої позовної заяви заявлено клопотання про розгляд даної справи у відсутності представника банку (ас. 16, 21, 61).

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за місцем проживання відповідача зареєстрованим у встановленому законом порядку (ас. 54, 108), будь яких заяв про розгляд справи в його відсутності суду не надав. Разом з тим, повідомлення про виклик відповідача до суду останньому не вручено через відмову адресата одержати таке (ас. 107). Натомість, відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку вважається повідомленою.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги те, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у клопотанні про розгляд справи за відсутності позивача та п. 3 уточненої позовної заяви (ас. 21, 61), суд знаходить можливим розглянути дану справу та ухвалити заочне рішення у відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

- так, судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 05 червня 2007 року між Закритим акціонерним товариством КБ «Приватбанк», правонаступником якого в даний час є ПАТ КБ «Приватбанк» (ас. 19) та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, при цьому кредитний ліміт на платіжну картку відповідача № 4149 6053 5255 1451 було встановлено:

- 27.06.2007 року в розмірі 2 000, 00 грв.; 24.04.2009 року в розмірі 1 870, 00 грв.; 19.07.2010 року в розмірі 1 750, 00 грв.; 17.12.2012 року в розмірі 1 580, 00 грв. за рішенням Банку, відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг і в подальшому кредитний ліміт не змінювався, про що свідчить виписка з особового рахунку відповідача (ас. 38-49).

Договір складається із заяви позичальника від 05 червня 2007 року, Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та «Тарифів Банку», з чим відповідач ознайомлений, про що свідчить власноручний підпис останнього на заяві про надання кредиту (ас. 8, 9-14 ).

Відповідно до п. п. 6.5, 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов»язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов»язань за договором відповідач на вимогу Банку повинен виконати зобов»язання з повернення кредиту (в тому числі овердрафта), оплатити винагороду Банку (ас. 12).

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується пунктом п. 5.5 Правил користування платіжною карткою (ас. 14).

Одночасно п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість зміни тарифів та інших умов обслуговування рахунків (ас. 12).

Згідно п. 5.6 Правил користування платіжною карткою - відповідач доручає Банку списувати з будь якого рахунку відкритого в банку, а зокрема і з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань (ас. 14).

Згідно п. 4.6 Умов та правил надання банківських послуг клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків ОСОБА_3, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним Договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами ОСОБА_3 в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку (ас. 11).

Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грв. + 5% від суми позову (ас. 12).

Відповідно до п. 5.7 Правил користування платіжною карткою, ОСОБА_4 має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі, в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором (ас. 14).

Відповідно до п. 5.2 Умов та Правил надання банківських послуг - у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/ або умов даного Договору та/ або у разі виникнення ОСОБА_4 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та / або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обовязків в цілому або у визначеній Банком долі , в разі невиконання держателем або довіреною особою держателя своїх боргових обовязків та інших обовязків за цим Договором (ас. 12).

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання, при цьому, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк (ас. 13).

Пролонгація договору полягає у продовженні його строку зі збереженням тих умов, на яких його було укладено, зокрема щодо самої умови про порядок пролонгації договору, які також залишаються чинними.

Відповідно до п. 9.3 Умов та правил надання банківських послуг карткові рахунки відкриті на невизначений термін за виключенням настання умов, передбачених п. п. 9.6, 9.7 даних Умов (ас. 12).

Відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг ( розділ Правила користування платіжною карткою) по закінченню строку дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк ( шляхом надання ОСОБА_3 з новим строком дії), якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви Держателя про закриття Картрахунку ( п.3.1.3 Умов та Правил) (ас.13).

Відповідно до п. 5.2 Правил користування платіжною карткою погашення кредиту здійснюється шляхом внесення коштів в готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картковий рахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору (ас. 14).

Згідно п. 5.3 Правил користування платіжною карткою строки і порядок погашення кредиту по платіжним карткам із встановленим мінімальним обовязковим платежем наведений в памятці клієнта, яка є невідємною частиною договору (ас. 14).

Згідно довідки про умови кредитування, з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова процентна ставка на місяць становить 3, 00 %; розмір щомісячних платежів встановлений - 7 % від заборгованості, але не менше 50 грв. і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа кожного місяця, що слідує за звітним, при цьому, у разі виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як: пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) - базова процентна ставка за договором / 30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) - 1 % від заборгованості, але не менше 10 грв. в місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом і відсотками п»ять або більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грв. (ас. 50-51).

За зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки Приватбанка встановлена комісія в розмірі 3 % від суми операції, в банкоматах інших банків України - 3 % + 5 грв. (ас. 50).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов»язання. Так, згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач ОСОБА_1 по договору від 05 червня 2007 року , станом на 29 лютого 2016 року, має заборгованість яка становить 15 449, 54 грв. та складається з : 1 572, 42 грв. - заборгованість за кредитом, яка виникла в період з 30.09.2013 року по 29.02.2016 року; 10 103, 33 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом, яка виникла в період з 23.04.2013 року по 29.02.2016 року; 2 800, 00 грв. - заборгованість за пенею, розрахована за період з 01.11.2013 року по 29.02.2016 року, а також 250 грв. - штраф та 723, 79 грв. - його процентна складова (ас. 34-37).

Дана заборгованість відповідачем до теперішнього часу не погашена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобовзання згідно зі статтею 525 ЦК України не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 1 572, 42 грв. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 10 103, 33 грв. підлягають до повного задоволення.

В частині стягнення пені в розмірі 2 800, 00 грв. суд зазначає наступне:

- так, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки встановлений законом може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення платежів за кредитом, позичальник зобовязується сплачувати позикодавцю пеню за кожен день прострочення, при цьому визначення розміру такої пені встановлено в довідці про умови кредитування (ас. 50-51).

За загальним правилом період за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) (постанова ВСУ № 6-100цс14 від 03.09.2014 року, постанова ВСУ № 6-474цс16 від 18.05.2016 року).

При цьому, виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст. 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Так, в позовній заяві позивач зазначив, що пеня у розмірі 2 800, 00 грв. нарахована ним за період з 01.11.2013 року по 29.02.2016 року.

Разом з тим, з огляду на вищевикладене нарахування суми пені за період який перевищує один рік суперечить вимогам закону, а зокрема п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відтак, вважаю, що з відповідача до стягнення підлягає пеня у розмірі 1 300, 00 грв., обрахована за період з 28.02.2015 року по 29.02.2016 року включно, згідно розрахунку заборгованості за договором (ас. 34-37).

Суд зауважує, що у матеріалах справи не має заяви відповідача про застосування строків як загальної так і спеціальної позовної давності.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою ( штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме довідкою про умови кредитування передбачено застосування пені, як виду цивільно-правової відповідальності, за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (ас. 50-51).

У той самий час, згідно з п. 8.6 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності, за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більше чим на 120 днів (ас. 12).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова ВСУ від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15).

Відтак, в частині стягнення штрафу в розмірі 250 грв. та його процентної складової в розмірі 723, 79 грв., суд знаходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в сумі 12 975, 75 грв., яка складається з : 1 572, 42 грв. - заборгованість за кредитом; 10 103, 33 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 300, 00 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, в задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно п. 36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (ч. 1 ст. 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою визначеною Законом № 3674-VІ).

При предявлені позову позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1 378, 00 грв. (ас. 1).

Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 157, 52 грв., з наступного розрахунку: 12 975, 75 : 15 449, 54 х 100 = 84 % (тобто позовні вимоги задоволені на 84 % від заявлених); 1 378 х 84 % = 1 157, 52.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 222, 224-228, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, зареєстрованого за адресою - смт. Юрївка, вул. Запорожченка, буд. 7 Юр»ївського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ заборгованість за кредитним договором б/н від 05 червня 2007 року, що утворилася станом на 29 лютого 2016 року, в розмірі 12 975, 75 грв. ( дванадцять тисяч девятсот сімдесят пять грв., 75 коп.), яка складається з : 1 572, 42 грв. - заборгованість за кредитом; 10 103, 33 грв. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 300, 00 грв. - пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 "ПриватБанк" м. Дніпропетровськ судові витрати по справі в загальному розмірі 1 157, 52 грв. ( одна тисяча сто пятдесят сім грв. , 52 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : С.О. Маренич