Справа № 346/2795/15-ц
Провадження № 22-ц/779/76/2016
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Девляшевського В.А., Меленко О.Є.,

секретар Мельник О.В.,

з участю: відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в червні 2015 року ПАТ «СК «Український страховий стандарт» звернулося з даним позовом, посилаючись на те, що 10.04.2014 з ОСОБА_5 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу Skoda. Оскільки винний у ДТП, що мала місце 15.05.2014 в м. Коломия за участю автомобіля Skoda та автомобіля DAF під керуванням ОСОБА_2, ОСОБА_5 не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, а позивач на підставі страхового акту та заяви потерпілого здійснив виплату страхового відшкодування згідно умов полісу № АС/9062549 в розмірі 45 717,45 грн, просив стягнути з ОСОБА_5 зазначену суму в порядку регресу.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 30 вересня 2015 року залучено до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «СК «Український страховий стандарт» грошові кошти в розмірі 45 717,45 грн та 457,18 грн судового збору. В частині стягнення грошових коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що на відшкодування матеріальної шкоди за ремонт пошкодженого автомобіля ДАФ ОСОБА_3 отримав від нього 2000 доларів США, про що 29.12.2014 надав розписку. Суд не врахував, що оскільки ОСОБА_3 компенсував усі свої матеріальні витрати, пов'язані з ремонтом автомобіля, то потерпілий не мав підстав для звернення до страхової компанії із заявою про ще одне відшкодування, пов'язане із спричиненням йому шкоди в результаті ДТП та внаслідок настання страхового випадку. Однак у своєму рішенні суд зазначив, що вказана сума є компенсацією за втрачену вигоду. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши грошові кошти в сумі 45717,45 грн та судовий збір з ОСОБА_3

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги заперечили. Представник ПАТ «СК «Український страховий стандарт», належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з'явився, що згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.04.2014 року між ПАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_5 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс № АС/9062549) власника транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1. 15.05.2014 в м. Коломия на вул. Б.Хмельницького сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля відповідача та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, винним у якій за вироком Коломийського міськрайонного суду від 26.11.2014 визнано ОСОБА_5 Вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля DAF, становить 56 060,94 грн. ОСОБА_5 письмово не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди та не надав документального підтвердження свого перебування на стаціонарному лікуванні. На підставі страхового акту № 3276 та заяви потерпілого позивач платіжним дорученням № 210 перерахував ОСОБА_3 45 717,45 грн страхового відшкодування.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що згідно ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у статті 33 цього Закону. Так як ОСОБА_3, як власник транспортного засобу DAF, отримав суму страхового відшкодування, то страховик вправі подати регресний позов до страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Оскільки між позивачем і співвідповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не було укладено жодних договорів про страхування автомобіля, останній отримав від ОСОБА_5 2000 доларів США компенсації за втрачену вигоду підприємця, який надає транспортні послуги, внаслідок пошкодження автомобіля DAF, а також відмовився від цивільного позову в кримінальному провадженні, то суд дійшов вірного висновку про відмову в частині стягнення з них страхового відшкодування в порядку регресу.

Колегія судів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що він не повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду, так як в якості відшкодування матеріальної шкоди за ремонт пошкодженого автомобіля ДАФ заплатив ОСОБА_3 2000 доларів США, оскільки ці доводи суперечать вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2014 в м. Коломия на вул. Б. Хмельницького сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ОСОБА_5 Skoda та автомобіля DAF під керуванням ОСОБА_2

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 26.11.2014 ОСОБА_5 визнано винним за ст. 286 ч. 3 КК України у вчиненні цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку № 119 від 11.09.2014 експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля DAF становить 56 060,94 грн.

Від страхувальника ОСОБА_5 повідомлень страховій компанії «Український страховий стандарт» про настання страхової події та документальних підтверджень свого перебування на стаціонарному лікуванні не надходило.

Позивач, як страховик ОСОБА_5, відповідно до умов полісу № АС/9062549 згідно страхового акту № 3276 від 06.04.2015 у зв'язку з настанням страхового випадку виплатив власнику пошкодженого автомобіля з вини відповідача страхове відшкодування в розмірі 45 717,45 грн за платіжним дорученням від 14.04.2015 № 210.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (п. ґ ч. 1 ст. 38.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до п. 33.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника/водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, регламентовано положеннями Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і пов'язується саме із встановленим фактом неповідомлення страховика у встановлені законом строки.

Доводи представника апелянта про те, що ОСОБА_5 з поважних причин не мав можливості повідомити у трьохденний строк страховика про настання страхового випадку, оскільки в день ДТП був госпіталізований, не грунтуються на вище вказаних вимогах закону та спростовуються матеріалами справи.

Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально (п. 33.1.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

ОСОБА_5 з письмовою заявою про настання страхового випадку до ПАТ «СК «Український страховий стандарт» не звертався, як і не надав страховику документальних підтверджень поважних причин неможливості виконати зазначений обов'язок.

Посилання представника апелянта на правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 16 вересня 2015 року (справа № 6-284цс15), колегія суддів відхиляє, оскільки у зазначеній справі та у справі, що переглядається, наявні різні фактичні обставини та різне правове регулювання спірних правовідносин, так як сторони у справі, що переглядалася Верховним Судом України не перебували у договірних відносинах, а у даній справі між ПАТ «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_5 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для відмови в позові до ОСОБА_5 внаслідок отримання ОСОБА_3 від останнього коштів, оскільки інші позадоговірні стосунки між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не впливають на право ПАТ «СК «Український страховий стандарт» подати регресний позов до страхувальника, який спричинив ДТП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення оскаржуваного рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Девляшевський В.А.

Меленко О.Є.