Провадження № 22ц/790/494/16 Головуючий 1-ї інстанції - Лігус С.М.
Справа № 644/8808/15-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 боргу.

Крім того, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом арешту майна та грошових коштів, що належать ОСОБА_3 в межах ціни позову.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року у задоволені заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити клопотання про забезпечення позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено майно, що знаходиться у власності відповідача, на яке він просить накласти арешт.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2015 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2015 року відкрито провадження у справі.

07 жовтня 2015 року до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача в межах ціни позову, що становить 44132 грн. 35 коп.

Відповідно до вимог частин 2, 3 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Матеріали справи не містять доказів на підставі яких можливо пересвідчитись в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, відсутні дані про майно належне відповідачу.

Представник позивача зазначає, що він переконаний в намірах відповідача відчужити все належне йому майно за фіктивними документами, але жодних доказів цього не надає.

Таким чином, вивчивши матеріали справи в їх сукупності та проаналізувавши відповідні норми процесуального права, а також врахувавши зміст позовних вимог, суд першої інстанції цілком правомірно дійшов висновку, що позивачем необґрунтовано та не наведено достатніх обставин та підстав для накладення арешту на майно відповідача, необхідності вжиття судом саме такого заходу, та наявності підстав вважати, що невжиття цього заходу забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що закон не передбачає такого виду забезпечення позову як арешт на індивідуально визначене майно позивачем, не ґрунтуються на вимогах процесуального закону, який встановлює, що арешт може бути накладений лише на майно відповідача, з метою недопущення порушень прав інших осіб.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог процесуального закону, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 .ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суд набирає законної сили негайно і оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді -