АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Білич І.М.

ПоліщукН.В.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Айрос», про визнання правочину недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року,-

у с т а н о в и в:

У лютому 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа - ТОВ «Айрос», про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 від 9 грудня 2010 року, укладеного між ТОВ «Айрос» в особі директора ОСОБА_2 і ОСОБА_5 та договору дарування нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 від 9 грудня 2010 року, укладеного між ОСОБА_5 і ОСОБА_2, з застосуванням наслідків недійсності правочинів.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року у вказаній справі за заявою позивачів вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 (том І, а. с. 19).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено (том ІІ, а. с. 88-92).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року зазначене рішення скасовано і ухвалено нове рішення наступного змісту, яким позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 від 9 грудня 2010 року, укладеного між ТОВ «Айрос» в особі директора ОСОБА_2 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івченко

_____________________________________________________

Справа № 752/3452/13-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/7800/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Чередніченко Н.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1075; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено (том ІІІ, а. с. 13-16).

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року вказану заяву задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 27 лютого 2013 року.

В апеляційній скарзі представником ОСОБА_3 ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Представник, зокрема, посилається на передчасність скасування заходів забезпечення позову. Зазначає, що заходи не порушують прав і інтересів ОСОБА_2 як власника спірного майна. Крім того, не скасування договору дарування як правовстановлюючого документу, на підставі якого було відчужене майно, не надає право ОСОБА_2 відчужити спірне майно, так як воно було отримано за недійсним договором.

Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року вказану заяву задоволено, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 27 лютого 2013 року, - скасовано заборону на відчуження нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б), загальною площею 32,80 кв. м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та належать ОСОБА_2 (том ІІІ, а. с. 48-49).

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для заборони на відчуження нежилих приміщень.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Так, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2015 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25 травня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., в будинку АДРЕСА_1 від 9 грудня 2010 року, укладеного між ТОВ «Айрос» в особі директора ОСОБА_2 і ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Івченко А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1075; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено (том ІІІ, а. с. 13-16).

Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Натомість, судом першої інстанції не було з'ясовано всіх обставин справи, що зняття арешту з нежилих приміщень з № 1 по № 4 (групи приміщень № 19) (в літері Б) загальною площею 32,80 кв.м., в будинку АДРЕСА_1, порушує право позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на спірне нерухоме майно.

За приписами ч. 3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Постановивши ухвалу про скасування арешту, суд не перевірив про наявність справи про витребування майна.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що при постановленні ухвали про суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені обставини, належним чином їх не перевірив, не врахував, що скасування заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого дійшов передчасного висновку по суті заяви.

За таких обставин ухвалу суду назвати законною та обґрунтованою не можна, а тому остання підлягає скасуванню з передачею питання до суду першої інстанції на новий розгляд на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 3 березня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: І.М. Білич

Н.В.Поліщук