Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/4277/14-ц Головуючий у 1-й інст. Хавронюк О.Л.
Категорія 30 Доповідач Микитюк О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Кочетова Л.Г.

ОСОБА_1

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, відшкодування моральної та матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю - будинковолодінням №49 по пров Левадному у м.Бердичів, заборонивши йому підходити ближче, чим на 20 метрів. Також просив стягнути з відповідача на його користь 2000 на відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 17 липня 2014 року між ним та відповідачем виникло непорозуміння, відповідач металевими предметами пошкодив ворота його будинковолодіння та замок у них, чим заподіяв матеріальні збитки на суму 2000грн., а також заподіяв тілесні ушкодження. Вказані дії відповідача завдали йому моральних страждань. Під час розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги і остаточно просила стягнути 1290грн.47 коп. матеріальної шкоди, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, зобовязати ОСОБА_3 не наближатися ближче ніж 5 метрів до паркану, воріт та вхідної хвіртки будинковолодінням №49 по пров. Левадному у м.Бердичів, вздовж пров. Левадного (а.с.133).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року у позові відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує, що він довів факт заподіяння йому матеріальної і моральної шкоди та розмір такої шкоди. Вважає, що суд не врахував тривале невиконання відповідачем рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2013 року.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ОСОБА_2 є власником будинку і земельної ділянки по пров Левадному, 49 у м.Бердичів. 18 липня 2014 року за вказаною адресою виник конфлікт між дружиною позивача ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 і його дружиною ОСОБА_5, за наслідками якого з останніми працівники органів внутрішніх справ провели профілактичну бесіду (а.с.21).

За змістом ст.ст.1166, 1167 ЦК України матеріальна та моральна шкода відшкодовуються особою, яка її завдала за сукупністю чотирьох умов, а саме: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача, причинний звязок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою та вина в заподіянні шкоди. При цьому потерпілий має довести не тільки наявність шкоди, але її обсяг і розмір.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 пошкодив його ворота і завдав йому тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції переглянув запис камери відеоспостереження, заслухав покази свідків і з урахуванням положень ст.ст.1166,1167 ЦК України зробив обґрунтований висновок про безпідставність вимог про відшкодування шкоди.

Також позивач не довів наявності таких обставин, які б давали підстави заборонити відповідачу користуватися частиною провулку Левадного, який згідно ст.88 Земельного кодексу України належить на праві власності територіальній громаді.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2013 року не має правового значення для вирішення даного спору. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог (ч.1 ст.11 ЦПК України). Доводи щодо невиконання даного рішення не є предметом позову, тому згідно принципу диспозитивності не можуть бути предметом судового розгляду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Залишити без змін рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: