РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1390/15-ц

18 січня 2016 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мініча Г. Г.

з участю:

секретаря Піонтківської О. О.

представника позивача не з'явився

відповідача не з'явився

відповідача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки "ОБЕРІГ" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, обґрунтовуючи його тим, що 11.07.2014 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 150к4 (далі договір) та отримано кредит у сумі 9800,00 грн. строком на 12 місяців зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1644 % за один календарний день та частковим погашенням кредиту. Відповідно до умов договору вказані платежі позичальник зобовязувався вносити не пізніше ніж 11 числа кожного місяця та погасити отриманий кредит до 11.07.2015. В забезпечення виконання зобовязань за договором між позичальником (позивачем по справі) та ОСОБА_2, ОСОБА_3 укладено договір поруки № 150к4 від 11.07.2014 (далі договір поруки), за яким поручителі взяли на себе перед кредитором солідарну з позичальником відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання останнім зобовязань по договору.

Позивач зазначив, що виконав умови договору кредиту, надав грошові кошти позичальнику в розмірі та умовах, встановлених договором, однак відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання за договором та за договором поруки.

Внаслідок порушених взятих на себе зобовязань за договором та договором поруки станом на 11.07.2015 заборгованість відповідачів перед позивачем по договору становить 17574,59 грн.

Позивач у позові просить суд у звязку з невиконанням відповідачами умов договору та договору поруки стягнути з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку суму заборгованості за договором у сумі 17574,59 грн., а також понесені судові витрати в дольовому порядку у сумі 1378,00 грн.

Позивач в судове засідання 18.01.2016 не з'явився, в поданому позові просив справу розглядати без участі їх представника (а.с. 5), повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання 18.01.2016 не з'явилися.

Відповідач ОСОБА_1 30.11.2015 подав заперечення проти позову (а.с. 47-49), однак 18.01.2016 відповідач ОСОБА_1 подав до суду заяву від 18.01.2016, в якій просив справу розглянути без його участі, повідомив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 18.01.2016 подала до суду заяву від 18.01.2016, в якій просила справу розглянути без її участі, повідомила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи, що визнання відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання ними позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_3 про слухання справи 03.12.2015 повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, оригінал якого наявний в матеріалах справи (а.с. 40). Про судове засіданні 18.01.2016 відповідач ОСОБА_3 повідомлявся належним чином, однак судова повістка повернулася на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", що є свідченням того, що вказаний відповідач на власний розсуд не реалізував своє право їх отримати. Заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач ОСОБА_3 до суду не подавав, про причини неявки в судове засідання суду не повідомив.

За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11.07.2014 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір споживчого кредиту № 150к4 (далі договір) (а.с. 11,12).

Згідно з заявою від 11.07.2014 відповідач ознайомився з умовами кредитування позивача, що підтверджується підписом відповідача у вказаній заяві (а.с. 9). Заява відповідачем підписана. Дана обставина сторонами не заперечується.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 по поверненню кредиту 11.07.2014 укладено договір поруки між позивачем по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі договір поруки) (а.с. 14), за яким останні взяли на себе перед позивачем солідарну з позичальником ОСОБА_1 відповідальність у випадку невиконання або неналежного виконання ним зобовязань по договору. Договір поруки відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підписаний. Дана обставина сторонами не заперечується.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Положеннями п. 3.1 договору поруки передбачено, що поручителі несуть солідарну відповідальність з позичальником, а значить відповідачі відповідають перед позивачем солідарно.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстав для визнання договору та (або) договору поруки недійсним або для висновку про їх нікчемність судом на момент розгляду справи не встановлено. А значить на момент розгляду справи договір та договір поруки є дійсними. Дана обставина сторонами не заперечується.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 грошових коштів від позивача по договору підтверджується видатковим касовим ордером від 11.07.2014 (а.с. 13) та відповідачем ОСОБА_1 не заперечується. Факт наявності у відповідача станом на момент розгляду справи простроченої заборгованості за основним боргом по кредиту (основна сума) в сумі 9799,72 грн. відповідачем також не заперечується. При цьому, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на це суд приходить до висновку, що станом на момент розгляду справи сума основного боргу (тіла кредиту) відповідачів перед позивачем по договору складає 9799,72 грн., що не заперечується і сторонами справи.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем до позову додано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті кредиту та процентів за користування ним станом на 11.07.2015 (з урахуванням фактичних сплат) (далі розрахунок) (а.с. 6, 7), згідно з яким сума заборгованості відповідачів перед позивачем по кредиту складає:

1)9799,72 грн. залишок основної суми кредиту;

2)7774,87 грн. заборгованість по сплаті процентів.

Відповідачі заперечень проти наданого позивачем розрахунку не надали. З огляду на це та на визнання відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що станом на момент розгляду справи сума боргу відповідачів перед позивачем по процентах за користування кредитом по договору складає 7774,87 грн., що не заперечується сторонами.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на неподання відповідачем ОСОБА_3 заперечень проти позову, а також поданням відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду заяв про визнання позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Позивачем при поданні позову було фактично сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 52 від 07.10.2015 (а.с. 1). Ухвалою суду від 03.12.2015 (а.с. 92) задоволено клопотання позивача про повернення переплаченого судового збору (а.с. 42, 43) в сумі 160,00 грн. З огляду на це суд приходить до висновку, що згідно зі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають понесені позивачем судові витрати в сумі 1218,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 8, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (20.02.1985 р. н., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1), ОСОБА_2 (08.05.1970 р. н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2) та ОСОБА_3 (11.07.1989 р. н., зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_3) на користь Кредитної спілки "ОБЕРІГ" (місцезнаходження: 11600, Житомирська область, м. Малин, вул. Грушевського, 42, ідентифікаційний код: 26018121) 9799,72 грн. заборгованість по сплаті кредиту за договором споживчого кредиту № 150к4 від 11.07.2014, 7774,87 грн. заборгованість за відсотками, а всього 17574,59 грн., а також судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Г. Г. Мініч