РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 січня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Дикої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1, до ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

14 грудня 2015 року ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є сином ОСОБА_6, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер. Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка (пай), який знаходиться на території Печеської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Позивач з грудня 2013 року проживав за межами України в Російській Федерації, у зв'язку з чим з'ясувати всі обставини спадкування він доручив своїй матері ОСОБА_7 (бувша дружина померлого). Проте остання постійно здійснює догляд за хворою бабусею, а тому вчасно не повідомила позивача про необхідність подати заяву про прийняття спадщини.

Позивач лише в грудні 2015 року отримав відповідь з Хмельницької районної державної нотаріальної контори, згідно якої Свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, отримати не можливо, оскільки він пропустив встановлений законом 6-місячний строк подачі відповідної заяви; разом з тим нотаріус повідомив, що в березні 2015 року було видано Свідоцтво про право на спадщину на ім'я неповнолітнього ОСОБА_4, який є сином померлого від другого шлюбу з ОСОБА_5

У зв'язку з тим, що встановлений законом 6-місячний строк подання заяви про прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин, а саме у зв'язку з перебуванням за кордоном та необізнаністю в законодавстві, він просить суд визначити йому додатковий строк в два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив позов задовольнити.

Законний представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача та його представника вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Хмельницької РДА в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши позивача, його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом об'єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6, який є батьком позивача ОСОБА_3, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка (пай), який знаходиться на території Печеської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Позивач з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом шестимісячний строк (з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 27.03.2015 року) не звертався.

Проте, 11.03.2015 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори звернулась його дружина ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього сина померлого - ОСОБА_4 Разом з тим, ОСОБА_5 від свого імені подала заяву про відмову від належної їй спадщини за законом. У зв'язку з цим, 31.03.2015 року на ім'я ОСОБА_4 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом.

На звернення позивача ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_3, щодо оформлення спадщини на майно, Хмельницька районна державна нотаріальна контора 08.12.2015 року повідомила, що ОСОБА_3 пропущено термін для прийняття спадщини.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказує, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник позивача вказуючи про поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, наголошує на те, що позивач доручив своїй матері ОСОБА_9 дізнатись всі обставини спадкування, проте вона цього вчасно не змогла зробити. Проте, дане твердження спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а саме довіреністю № 50 АА 7050412 від 25.11.2015 року, згідно якої ОСОБА_3 доручив ОСОБА_9 представляти його інтереси в підприємствах, установах та організаціях. Тобто, сама довіреність була видана позивачем після спливу 6-місячного строку після смерті батька ОСОБА_6

Також представник позивача посилається на перебування позивача за межами території України в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 27.03.2015 року. Але згідно копії закордонного паспорта позивача серії НОМЕР_2, він у період з 22.12.2014 року по 10.01.2015 року перебував на території України та мав об'єктивну можливість особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, але не скористався нею. Посилання представника позивача на те, що в період перебування позивача на території України останній не мав змоги подати таку заяву, оскільки був зайнятий іншими справами не підтверджені жодними доказами, а тому суд не приймає їх до уваги.

Щодо пояснень допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_9, то вона пояснила, що дійсно позивач видав їй доручення на представлення його інтересів 25.11.2015 року, а також підтвердила той факт, що позивач перебував в Україні у період з 22.12.2014 року по 10.01.2015 року.

Позивач мав змогу на протязі 6-ти місяців, в період з 22.12.2014 року по 10.01.2015 року коли перебував на території України, подати заяву на прийняття спадщини, проте не скористався своїм правом.

Підсумовуючи викладене, суд прийшов до об'єктивного та вмотивованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту поважних причин пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та що дані причини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 15, 16, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_3, в інтересах якого діє ОСОБА_1, до ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Служба у справах дітей Хмельницької районної державної адміністрації, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - відмовити.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: