Справа № 2-п-6/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.06.2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» заборгованість за кредитним договором №57-08-И/33 від 14.02.2008 року в розмірі 3000280,33, а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

07.10.2015 року представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 22.06.2012 року, посилаючись на поважність причин неявки, оскільки відповідач не був повідомлений про дату судового засідання, в якому було ухвалено рішення.

Крім того, з рішенням суду відповідач категорично не погоджується, оскільки вважає, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

На підставі зазначеного заявник просив скасувати та переглянути заочне рішення суду від 22.06.2012 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, однак поштові відправлення повернулись за закінченням терміну зберігання, що вважається презумпцією належного повідомлення. Суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення у відсутності сторін, оскільки їх неявка згідно з ч.1 ст.231 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Пункт 30 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з'явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог.

Крім того, Верховним Судом України листом №6-11 ще 27.09.2010 року було дано роз'яснення, що питання ухвалення заочного рішення урегульоване ч. 1 ст. 224 ЦПК України, за змістом якої незалежно від того, це перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Окрім того, скасування заочного рішення можливе лише за умов одночасної наявності згаданих у ст. 232 ЦПК України обставин. У даному випадку такі обставини відсутні, що підтверджується наступним.

У своїй заяві представник відповідача посилається на поважність причин неявки відповідача ОСОБА_1, оскільки він не був повідомлений про дату судового засідання на якому було ухвалено рішення.

Між тим, повідомлення про розгляд справи направлялись судом на адресу місця постійного проживання відповідача, що є презумпцією належного повідомлення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 в процесі виконання виконавчого листа №2-2860/11, виданого 07.05.2012 року за оспорюваним рішенням, особисто приймав участь у судовому засіданні 13.06.2013 року, в якому розглядалось подання державного виконавця про визнання мирової угоди по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за результатами розгляду якого було постановлено оспорюване рішення.

Таким чином, відповідачу ОСОБА_3 було достеменно відомо про постановлене судом 22.06.2011 року рішення по даній справі ще в 2013 році.

За таких обставин, викладене свідчить про нехтування відповідачем своїми зобов'язаннями добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Крім того, представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення не зазначив жодних фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, а також не послався на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та слугували б на користь відповідача і давали б суду підстави для постановлення іншого рішення.

Тому доводи, на які посилався представник відповідача при обґрунтуванні заяви про скасування заочного рішення, суд оцінює критично та не визнає їх такими, що можуть вплинути на вирішення даної справи по суті в межах заявлених позовних вимог, оскільки не мають правового значення для цих правовідносин, а лише свідчать про намагання заявника маніпулювати судовим рішенням.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.06.2011 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.228-232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.06.2011 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси і кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: