Справа № 344/1819/14-ц
Провадження № 22-ц/779/293/2016
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю представників ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту та за зустрічними позовами ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки та додаткової угоди до нього припиненими, та ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки та додаткової угоди до нього припиненими за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

06.02.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань по кредитному договору № 1 від 27.11.2006 року, укладеному між сторонами на суму 8564 долари США, зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном повернення 25.11.2013 року, утворилась заборгованість, яка станом на 14.01.2014 року становить 59495,10 грн., з яких за додатковою угодою № 1 заборгованість за кредитом 35642,39 грн., за відсотками 23597,09 грн. та за кредитним договором № 0 заборгованість за відсотками 255,62 грн.

Оскільки ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобовязання по договору кредиту позивач просив стягнути вищевказану заборгованість в солідарному порядку з нього та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є поручителями за договорами поруки № 1/0-П від 27.11.2006 року та № 2/0-П від 27.11.2006 року, укладеними відповідно між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 та між АКІБ «УкрСиббанк» і ОСОБА_4

17.03.2014 року. ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки та додаткової угоди до нього припиненими.

В заяві зазначила, що 18.03.2009 року було укладено додаткову угоду №1 до договору кредиту, за умовами якої було змінено графік погашення кредиту та продовжено кінцевий термін виконання основного зобовязання до 25.11.2013 року.

Посилаючись на те, що для забезпечення виконання додаткової кредитної угоди 18.03.2009 року була укладена додаткова угода №1 до договору поруки № 1/0-П від 27.11.2006 року, якою здійснено коригування ціни договору в залежності від курсу іноземної валюти, змінено розмір ануїтентного платежу, змінено графік погашення кредиту та визначено кінцевий строк дії договору 25.11.2013 року замість 25.112011 року, тобто проведено зміну забезпеченого зобовязання без її згоди та збільшено обсяг її відповідальності, і з умовами такої додаткової угоди вона не була ознайомлена та не підписувала її, просила задовольнити позов.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.04.2014 року обєднано в одне провадження позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту та ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк»,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ «Дельта Банк» про визнання договорів поруки припиненими.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.04.2014 року до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договорів поруки припиненими залучено як співвідповідача ПАТ «Дельта Банк».

08.05.2014 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки №2/0-П від 27.11.2006 року, укладеного для забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 за договором кредиту № 0 від 27.11.2006 року, та додаткової угоди №1 від 18.03.2009 року до договору поруки.

В заяві зазначив, що для забезпечення виконання додаткової кредитної угоди від 18.03.2009 року була укладена додаткова угода №1 до договору поруки № 2/0-П від 27.11.2006 року, якою змінено графік погашення кредиту та визначено кінцевий строк дії договору 25.11.2013 року замість 25.11.2011 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 припинив сплату боргу в квітні 2009 року, строк виконання чергової частини основного зобовязання настав 15.04.2009 року, а Банк протягом шести місяців від зазначеної дати не предявив до нього вимоги про стягнення заборгованості за договором кредиту, ОСОБА_4 просив визнати договори поруки припиненими.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, витрат по оплаті судового збору задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» 59 239,48 грн. заборгованості за додатковою угодою № 1 від 18 березня 2009 року до кредитного договору № 0 від 27 листопада 2006 року, яка складається із: заборгованості за кредитом 35 642,39 грн., заборгованості за відсотками 23 597,09 грн. та 592,39 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» і ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки та додаткової угоди до нього припиненими задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_4, яка виникла на підставі договору поруки № 2/0-П від 27 листопада 2006 року та додаткової угоди № 1 від 18 березня 2009 року до договору поруки № 2/0-П від 27 листопада 2006 року, укладеного між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» припиненою.

Позов ОСОБА_3 до ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки та додаткової угоди до нього припиненими задоволено.

Визнано поруку ОСОБА_3, яка виникла на підставі договору поруки № 1/0-П від 27 листопада 2006 року та додаткової угоди № 1 від 18 березня 2009 року до договору поруки № 1/0-П від 27 листопада 2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» припиненою.

У апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» посилається на незаконність рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за договором кредиту з поручителів та задоволення зустрічних позовів про визнання договорів поруки припиненими.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що він звернувся з позовом до поручителів через вісім місяців з моменту настання строку виконання основного зобовязання, а тому пропустив строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з поручителів.

Апелянт зазначає, що судом не було враховано того, що поручителі звертались до кредитора щодо питань погашення кредиту і після надіслання банком вимоги були проведені переговори щодо реструктуризації боргу та зміни валютування, що свідчить про визнання поручителями кредитних зобовязань та поновлює строк позовної давності.

Просить рішення суду в частині відмови у стягненні заборгованості з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Також просить скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічних позовів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» про визнання договорів поруки припиненими та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні зустрічних позовів.

Представники ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк» апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «УкрСиббанк», дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» (АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 1 на суму 8564 долари США, зі сплатою 12 % річних та кінцевим терміном повернення 25.11.2011 року.

18.03.2009 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до договору кредиту, яким було змінено схему погашення кредиту, а саме: зобовязано позичальника сплачувати кредит шляхом щомісячної сплати ануїтентних платежів, визначених у розмірі 115 дол. США, та змінено термін дії кредитної угоди до 25.11.2013 року.

Для забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_2 27.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1/0-П, а 18.03.2009 року була укладена додаткова угода №1 до договору поруки від 27.11.2006 року, якою здійснено коригування ціни договору в залежності від курсу іноземної валюти, змінено розмір ануїтентного платежу, змінено графік погашення кредиту та визначено кінцевий строк дії договору 25.11.2013 року замість 25.11.2011 року.

Також 27.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 2/0-П, а 18.03.2009 року була укладена додаткова угода №1 до договору поруки від 27.11.2006 року, якою здійснено коригування ціни договору в залежності від курсу іноземної валюти, змінено розмір ануїтентного платежу, змінено графік погашення кредиту та визначено кінцевий строк дії договору 25.11.2013 року замість 25.11.2011 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в тому числі за кредитом відповідача ОСОБА_2 (т.1 а.с.74-75).

Встановлено, що 05.10.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» звертався з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту.(а.с.183)

Зі змісту зазначеної позовної заяви вбачається, що листом №137-41/1378 від 17.12.2009 року Банк вимагав від відповідача ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК дострокового повернення кредиту протягом 31-го календарного дня.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не виконав зобовязання за договором кредиту протягом запропонованого ОСОБА_5 строку, а з позовом до суду про стягнення заборгованості в солідарному порядку з Боржника та Поручителів ОСОБА_5 звернувся 05.10.2011 року, тобто через вісім місяців з дня настання строку виконання зобовязання, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність позову в частині стягнення заборгованості з поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та обґрунтованості вимог за зустрічними позовами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п.3.1 зазначених договорів поруки, укладених між АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3, та між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 порука діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за Основним договором.

У п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» дано розяснення про те, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Таким чином, за відсутності у договорі поруки умови щодо строку його дії банк вправі був предявити вимогу до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Колегія суддів також враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 09.09.2015 року у справі №6-933цс15, про те, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Посилання апелянта у скарзі на те, що поручителі звертались до кредитора щодо питань погашення кредиту і після надіслання банком вимоги про дострокове повернення кредиту були проведені переговори щодо реструктуризації боргу та зміни валютування, що свідчить про визнання поручителями кредитних зобовязань та поновлює строк позовної давності, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи є голослівними і не підтверджені належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_6