Категорія 50 Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого - судді ІванюкаМ.В, суддів БереговогоО.Ю. та ПанасюкаО.С, з участю секретаря МельниковоїА.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду від 10 грудня 2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, --

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015р. ОСОБА_3 звернулася в суд з даним позовом. Просила задовольнити її вимоги про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини всіх доходів відповідача щомісячно, та аліментів на її утримання у такому ж розмірі, які стягувати до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Вінницького міського суду від 10 грудня 2015р. позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання їх сина ОСОБА_5 у розмірі ? частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Цим же рішенням відмовлено у задоволенні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання.

ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати в частині, якою їй відмовлено у задоволенні позову, і ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити вимогу про стягнення аліментів на її утримання. Вважає, що висновки суду, не відповідають обставинам справи і що при ухваленні рішення суд невірно застосував норми матеріального права.

Повідомлення про розгляд справи, що надсилалося ОСОБА_3 за адресою, зазначеній в її апеляційній скарзі, було повернуто апеляційному суду. Згідно положень ч.1 ст.77 ЦПК України вона вважається належним чином повідомленою про розгляд справи. При цьому свої доводи ОСОБА_3 детально виклала у поданій апеляційній скарзі.

Належним чином повідомлений ОСОБА_4 надіслав письмові заперечення на апеляційну скаргу, а також заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка за таких обставин зазначених осіб не перешкоджає розгляду справи в апеляційному суді.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню. Оскаржуване рішення має бути скасоване у частині, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні її вимоги про стягнення аліментів на її утримання. У цій частині має бути ухвалено нове рішення про часткове задоволення цієї позовної вимоги з таких підстав :

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні даного рішення суд першої інстанції в порушення вимог п.1 ч.1 ст.214 ЦПК України належним чином не вирішив усі питання щодо наявності обставин, якими обгрунтовувалися заявлені вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються. Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, відмовляючи у задоволенні вимоги позивачки про стягнення аліментів на її утримання, суд виходив з того, що вона не довела факту проживання дитини з нею, який є обов'язковою умовою для наявності у дружини права на утримання від чоловіка, що визначено ч.2 ст.84 СК України.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна. Навіть якщо взяти до уваги доводи відповідача про те, що у зв'язку з перебуванням позивачки на денній формі навчання у вищому навчальному закладі, вона вимушена періодично мешкати у місті Києві в гуртожитку, а дитина у цей час перебуває зі своєю бабусею (матір'ю позивачки), то це не може вказувати на те, що дитина перебуває не з нею. Адже встановлено, що після того, як сім'я сторін розпалася, фактично дитина залишилася не з батьком, а з матір'ю. При цьому саме нею вирішено питання про те, хто доглядатиме за дитиною під час її періодичної тимчасової відсутності у зв'язку з навчанням. Необхідність докладати додаткових зусиль для вирішення таких питань є очевидною. Також відповідач не спростував доводів ОСОБА_3 про те, що вона не покинула дитину, а дбає про неї, що протягом свого навчання позивачка не постійно проживає у м.Києві, а періодично приїздить до м.Вінниці.

При цьому у справі не встановлено обставин, які згідно ч.4 ст.84 СК України вказували б на повну відсутність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання позивачки (він не довів, що є непрацездатним, тяжко хворіє, що на його утриманні перебувають інші особи, тощо).

Тобто, цього суд першої інстанції не врахував і помилково не застосував до даних правовідносин положення ч.2 ст.84 СК України, оскільки слід вважати, що за таких обставин позивачка має право на утримання від чоловіка. Згідно ст.309 ЦПК України це є підставою для скасування рішення у вказаній частині і ухвалення у цій частині нового рішення.

При вирішенні питання про розмір аліментів на утримання позивачки колегія суддів виходить з того, що згідно наданої відповідачем довідки його посадовий оклад є невисоким і складає 1500грн. Як вважає апеляційний суд, з врахуванням обставин справи, розміру стягнутих з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини (1/4 частина від усіх видів доходу), позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає частковому задоволенню. За таких обставин з відповідача слід стягувати аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходу щомісячно.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 307ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, --

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду від 10 грудня 2015р. у даній справі скасувати в частині, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні її позовної вимоги до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання.

Вказану позовну вимогу задовольнити частково.

Стягувати кожного місяця з ОСОБА_4, 1991р. народження, на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1 / 8 частини від усіх видів його доходів.

Стягнення розпочати з 28 серпня 2015р. і здійснювати до досягнення трирічного віку їх сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 133грн.98коп у часткове відшкодування витрат по сплаті судового збору при поданні апеляційної скарги.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду від 10 грудня 2015р. у даній справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :