Номер провадження 22-ц/775/187/2016
Категорія 55 Головуючий у 1 інстанції Лаптєв М.В.
Доповідач Корчиста О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючої: Корчистої О.І.

суддів: Дундар І.О., Тимченко О.О.

за участі секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати та трьох відсотків річних,

встановив:

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати та трьох відсотків річних, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з Фонду державного майна України на її користь заборгованість по зарплаті в сумі 1076,14 гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення норм матеріального права; вважає, що порушені її права, гарантовані ст.ст. 3,6,8,21,24,28,32,43,46,55,59 Конституції України, ст.ст. 5, 115, 116,117 КЗпП України, ст. 1 Першого Протоколу, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини; заявник апеляційної скарги посилається також на порушення ст. 619 ЦК України з урахуванням того, що згідно із даними з Єдиного реєстру підприємств щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, частка державної власності у статутному капіталі ВАТ «Словянський керамічний комбінат» становить 92,90%, тому на її думку відповідачем є Фонд Державного майна Держави Україна, який несе (субсидіарну) відповідальність за Законом України.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявилися; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 подала заяву з проханням розглянути апеляційну скаргу без її участі.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на ВАТ «Словянський керамічний комбінат» з 07 вересня 1977 року по 10 квітня 1999 року. На час звільнення підприємство їй заборгувало 1076,14 гривень заробітної плати. Рішенням Словянського міськрайонного суду від 25 вересня 2015 року стягнуто з ВАТ «Словянський керамічний комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по зарплаті в сумі 1076,14 гривень, компенсацію втрати частини грошових доходів в сумі 3306,87 гривень, три відсотки річних в розмірі 472,86 гривень.

Постановою Господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року у справі №33/41б ВАТ «Словянський керамічний комбінат» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, яка триває до теперішнього часу.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що Фонд Державного майна України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Словянський керамічний комбінат», до того ж не є його правонаступником, а нормами ст. 619 ЦК України регулюються правовідносини зобовязального характеру.

Такі висновки суду є правильними.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка ОСОБА_1 працювала на підприємстві відкритому акціонерному товаристві «Словянський керамічний комбінат».

Відповідно до положень частини 2 статті 152 ЦК України, частини 2 статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями усім своїм майном.

Акціонери не відповідають за зобовязаннями товариства і несуть ризик збитків, повязаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки нормами статті 619 ЦК України, як правильно визначив суд першої інстанції, врегульовані правовідносини зобовязального характеру і трудові правовідносини, які виникли між сторонами по даній справи ці норми не регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, Апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді