Справа № 344/7253/15-ц
Провадження № 22-ц/779/370/2016
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Беркій О.Ю., Соколовського В.М.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 про переведення прав кредитора за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4»яни Ігорівни на рішення Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» просила перевести та визнати за нею права кредитора за кредитним договором № 43 від 11.03.2008 року укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, посилаючись на виконання зобов»язання позичальника ОСОБА_3 в сумі 585470 грн. 16 коп. за рахунок реалізації належного їй майна.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Державний Ощадний банк України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3, про переведення прав кредитора - відмовлено.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 на дане рішення подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм матеріального права.

Представник апелянта вказала, що згідно кредитного договору який було укладено 11.03.2008 року за №43 банк надав позичальнику ОСОБА_3 кредит в розмірі 500000,00 грн. та в забезпечення виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір поруки, а також договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_2 як майновий поручитель передала належні їй домоволодіння та земельну ділянку по вул. Довбуша, 38 с. Чукалівка Тисменицького району.

У зв»язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов»язань по поверненню кредиту ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся в суд з позовом про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості по кредиту.

Рішенням Тисменицького районного суду від 29.09.2011 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 448481,97 грн.

На підставі даного рішення виданий виконавчий лист та переданий на примусове виконання у ВДВС Тисменицького РУЮ.

В процесі виконання рішення державним виконавцем були арештовані та передані на примусову реалізацію належні ОСОБА_2 іпотечне майно, домоволодіння та земельна ділянка в Тисменицькому району в с. Чукалівка, вул. Довбуша,38.

15.05.2012 року Івано-Франківською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» проведені прилюдні торги з примусової реалізації іпотечного майна, переможцем яких виступила ОСОБА_5

Кошти від реалізації даного майна в розмірі 448481,97 грн. направлені на сплату заборгованості по кредиту, 44848,19 грн. сплачені в рахунок примусового стягнення виконавчого збору, та 40,00 грн. на покриття витрат по проведенню виконавчих дій, а разом 493370,16 грн.

При цьому за рахунок реалізації іпотечного майна була повністю погашена заборгованість позичальника ОСОБА_3 по кредитного договору №43 від 11.03.2008 року.

Погашення заборгованості ОСОБА_3 здійснена за рахунок іпотечного майна ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ВДВС Тисменицького РУЮ від 15.10.2015 року.

Тому відповідно до закону ОСОБА_2 має право отримати всі права кредитора у цьому зобов»язанні, і такий перехід повинен відбуватись у вигляді правочину про відступлення прав за іпотечним договором.

Факт визнання судом недійсним прилюдних торгів по продажу іпотечного майна не може братись до уваги, оскільки дане судове рішення не виконане.

Тому ОСОБА_2 погасивши за рахунок власного майна борги третьої особи ОСОБА_3 не може реалізувати своїх прав нового кредитора, гарантованих законом.

Посилаючись на вказані обставини, представник апелянта просила скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити заявлений позов в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник ПАТ Державний ощадний банк України» ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч.2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням вищезазначених вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11.03.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №43, за умовами якого йому було надано кредит в сумі 500 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних.

Для забезпечення виконання за даним договором між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №43-1 від 11.03.2008 року, згідно якого позивачка взяла на себе зобов»язання відповідати перед кредитором по зобов»язаннях боржника за кредитним договором (а.с.2-3).

Рішенням Тисменицького районного суду від 29.09.2011 року стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь банку 448481 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.4)

15.05.2012 року Івано-Франківською філією ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» проведені прилюдні торги з примусової реалізації належного ОСОБА_2 домоволодіння та земельної ділянки №38-38а по вул. Довбуша в с. Чукалівка, Тисменицького району, а також незавершеного будівництва будівель туалету, котельні та складу в с. Чукалівка, Тисменицького району, по вул. Довбуша,38.

21.05.2012 року державним виконавцем ВДВС Тисменицького РУЮ ОСОБА_8 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-336 виданого 19.01.2012 року про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь банку 448481 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором та 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.71).

Рішенням Тисменицького районного суду від 18.07.2013 року позов ОСОБА_2 до ВДВС Тисменицького РУЮ, ПП СП «Юстиція» в особі Івано-Франківської філії, співвідповідача ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_3, ВАТ «Державний ощадний банк України» про визнання недійсним прилюдних торгів, задоволено частково, визнано недійсними прилюдні торги проведені 15.05.2012 року Івано-Франківською філією ПП СП «Юстиція», щодо примусової реалізації домоволодіння та земельної ділянки №38-38 а по вул. Довбуша в с. Чукалівка, а також незавершеного будівництва будівель туалету, котельні та складу, в решті позову відмовлено.(а.с.86-92)

Позивачка 30.10.2014 року звернулась з заявою до Івано-Франківського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з вимогою передати їй права кредитора за кредитним договором №43 від 11.03.2008 року укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, а також всі документи, які підтверджують обов»язок боржника, та інформацію про суму коштів, яка була зарахована на погашення заборгованості по кредитному договору за рахунок примусової реалізації належного їй домоволодіння та земельної ділянки.

18.11.2014 року банком направлена відповідь в якій зазначив, що станом на 18.11.2014 рік заборгованість по вищевказаному кредитному договору погашена в повному обсязі та надав завірену копію кредитного договору №43 від 11.03.2008 року (а.с.6.)

Відповідно до листа від 15.10.2015 року ВДВС Тисменицького РУЮ борг у сумі 448 481,97 грн., виконавчий збір в сумі 44848,19 грн. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 40 грн. стягнено з боржника ОСОБА_2 повністю за рахунок реалізації через прилюдні торги домоволодіння в .с Чукалівка, вул. Довбуша, 38,38 а (а.с.70)

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копії квитанцій про внесення грошових коштів на виконання зобов»язання за кредитним договором на суму 92100 грн. (а.с.67-68)

Державним ощадним банком України надано розрахунок по кредиту ОСОБА_3 за кредитним договором від 11.03.2008 року (а.с.78), відповідно до якого загальна сума сплачених кредитних коштів становить 870 525,17 грн.

Кредитор, згідно ч.1 ст. 512 ЦК України у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

У відповідності до ч.2 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов»язанням.

Відповідно до положень ч.1. 2 ст. 556 ЦК України, після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, до позивача в силу закону переходять права кредитора за кредитним договором № 43 від 11.03.2008 року укладеним між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 у обсязі задоволених ним, як поручителем, вимог кредитора за основним зобов»язанням, у зв»язку з цим відсутні підстави для визнання такого права у судовому порядку.

Крім того, позивач вправі пред»явити позов про стягнення з боржника коштів за виконаним ним зобов»язанням в порядку регресу.

Посилання представника апелянта на те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні позову про перевід прав кредитора за основним зобов»язанням не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам по справі та ухвалив рішення з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарг не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4»яни Ігорівни відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 02 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: О.Ю. Беркій

ОСОБА_9