Справа № 303/7498/15-ц
Номер рядка стат.звіту - 43
РІШЕННЯ (Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мукачівський районний сектор ДМС України в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

в с т а н о в и в:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 19 на вул. Д.Шандора в с. Ракошино Мукачівського району. Свої вимоги мотивує тим, що є власником будинку № 19 на вул. Д.Шандора в с. Ракошино Мукачівського району, однак в будинку зареєстрований ОСОБА_2, який в будинку не проживає та його місце знаходження невідоме.Таким чином реєстрація відповідача в будинку створює незручності, додаткові витрати на його утримання, порушує його право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилася, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з наведених підстав у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судове засідання не зявився за невідомих причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Причини своєї неявки відповідач суду не повідомив.

Представник Мукачівського районного сектору ДМС Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України ухвалити заочне рішення.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, 225, 226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.12.2015 року № 48763694, виданого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, будинок № 19 на вул. Д.Шандора в с. Ракошино Мукачівського району належить на праві приватної власності ОСОБА_1

З довідки № 02-10/635 від 30.11.2015 року, виданої Ракошинською сільської радою Мукачівського району вбачається, що в будинку № 19 на вул. Д.Шандора в с. Ракошино Мукачівського району зареєстрований ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1. В той же час, відповідно до акту від 10.12.2015 року, складеного за участі депутатів Ракошинської сільської ради Мукачівського району, ОСОБА_2 в будинку № 19 на вул. Д.Шандора в с. Ракошино Мукачівського району не проживає з липня 1998 року.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідач втратив право на користування будинком № 19 на вул. Д.Шандора в с. Ракошино Мукачівського району, у звязку з його відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути 487,20 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 405 ЦК України суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме будинком № 19 на вул. Д.Шандора в с. Ракошино Мукачівського району.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 487,20 грн. судових витрат.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний