АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/1944/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Ладиченко С.В.
Доповідач - Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Немировської О.В.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів.

У мотивування вимог посилався на те, що 30 травня 2014 року між нею та ПАТ «Старокиївський банк» укладено Договір банківського рахунку №8347, згідно якого банк за заявою клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта НОМЕР_1 у доларах США та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України та нормативно-правових актів НБУ та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів НБУ та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк».

У подальшому Договір банківського рахунку №8347 поповнено грошовими коштами, а саме, 30.05.2014 року на суму 1273 доларів США, 02.06.2014 року - на 2546 доларів США, 03.06.2014 року - на 1262 доларів США, 04.06.2014 року - на 1267 доларів США, 05.06.2014 року - на 1263 доларів США, 06.06.2014 року - на 1275 доларів США.

Станом на 12.06.2014 року відповідно до виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/ залишок на поточному рахунку НОМЕР_1 становить 7613 доларів США.

12.06.2014 року вона звернулася до відповідача з усною заявою про видачу грошових коштів, проте їй було відмовлено у їх видачі.

Також 06 червня 2014 року між нею та ПАТ «Старокиївський банк» укладено Договір банківського вкладу №06/1226-2014, відповідно до умов якого банк відкрив рахунок НОМЕР_2 під назвою «Надійний» у гривні, а вкладник внесла на цей рахунок грошові кошти у сумі 100 000 грн, що підтверджується квитанцією №66620 від 06.06.2014 року.

Згідно Договору датою повернення вкладу є 06.07.2014 року, а процентна ставка за вкладом складає 8% річних.

06.07.2014 року вона звернулася з усною заявою до відповідача про повернення грошових коштів, проте їй було відмовлено у видачі.

Отже, відповідач протиправно позбавляє її грошових коштів, чим порушує вимоги національного та міжнародного права.

Окрім того, відповідач повинен сплатити їй 3% річних за договором банківського рахунку, що становить 11,89 доларів США.

А тому банк, враховуючи ст. 625 ЦК України, зобов'язаний сплатити на її користь борг у розмірі 7624,98 доларів США, що станом на 17.06.2014 року за курсом НБУ становить 89 668,71 грн.

За договором банківського вкладу відповідач має сплатити їй 8% річних, що становить 263,01 грн, а загальна сума боргу складає 100 263,01 грн.

З урахуванням наведеного просила суд стягнути з відповідача на її користь:

- кошти за Договором банківського рахунку №8347 від 30.05.2014 року в розмірі 89 668,71 грн, з яких сума вкладу - 89 528,88 грн, сума невиплачених відсотків - 139,83 грн;

- кошти за Договором банківського вкладу №06/1226-2014 від 06.06.2014 року в розмірі 100 263,01 грн, з яких сума вкладу - 100 000 грн, 3% річних - 263,01 грн.

У подальшому позивач зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача суму вкладу за Договором банківського рахунку №8347 від 30.05.2014 року, що становить 89 528,88 грн, суму вкладу за Договором банківського вкладу №06/1226-2014 від 06.06.2014 року, що становить 100 000 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про стягнення грошових коштів задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» на користь ОСОБА_2 кошти за Договором банківського рахунку №8347 від 30.05.2014 року у розмірі 89 528 грн 88 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» на користь ОСОБА_2 кошти за Договором банківського вкладу №06/1226-2014 від 06.06.2014 року в розмірі 100 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ «Старокиївський банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що у відносинах позивача та ПАТ «Старокиївський банк» виникли певні особливості, які регламентуються в першу чергу Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, з 17.06.2014 року відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних банків, прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Старокиївський банк».

11.09.2014 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк».

Згідно вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Таким чином, заявлений позов про стягнення коштів суперечить вимогам зазначеного вище Закону і не може бути задоволений судом.

Отримання коштів, які позивач вважає належать їй, можливе лише у передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку, який, зокрема, передбачає можливість отримати кошти в першу чергу за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у межах гарантованої суми виплат (ст. ст. 26-29 Закону), в другу чергу за рахунок задоволення акцептованих вимог кредиторів банку (ст. ст. 51-52 Закону).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звернення ОСОБА_2 за належними їй грошовими коштами відбулось до того, як було розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Процедура ліквідація ПАТ «Старокиївський банк» розпочалась з 18.09.2014 року, а договори банківського рахунку з відповідачем були розірвані раніше та термін дії строкового вкладу закінчився ще 06.07.2014 року, а тому ч. 5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до даних правовідносин не може бути застосована.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можливо з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Так, 30 травня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Старокиївський банк» укладено Договір банківського рахунку №8347, згідно якого банк за заявою клієнта відкриває банківський поточний (на вимогу) рахунок клієнта НОМЕР_1 у доларах США та здійснює за ним операції згідно діючого законодавства України та нормативно-правових актів НБУ та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб нормативно-правових актів НБУ та чинних Умов здійснення операцій за рахунками фізичних осіб в ПАТ «Старокиївський банк» (а.с. 9).

Згідно пп. 2.1 п. 2 Договору за користування грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку клієнта, банк сплачує відсотки за ставкою 0% річних.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до моменту закриття рахунку (пп. 6.1. п. 6 Договору).

Відповідно до виписки відділення №1 ПАТ «Старокиївський банк» /321477/ станом на 12.06.2014 року залишок коштів на поточному рахунку НОМЕР_1 становить 7613 доларів США (а.с. 10).

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

06 червня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Старокиївський банк» укладено Договір банківського вкладу №06/1226-2014, відповідно до п. 1 якого банк відкриває вкладнику вкладний (строковий) рахунок НОМЕР_2 «Надійний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 100 000 грн, дата внесення вкладу - 06.06.2014 року, дата повернення вкладу - 06.07.2014 року ,процентна ставка за вкладом - 8% річних (а.с. 11).

Якщо вкладник не вимагає повернення суми вкладу зі спливом строку, встановленого п.1.2 цього Договору, договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, процентна ставка знижується до рівня процентів, встановлених банком за вкладами на вимогу, діючих у період дії цього Договору, а сума вкладу та незатребуваних процентів протягом двох банківських днів перераховується на поточний рахунок вкладника НОМЕР_1 відкритий у банку, МФО 321477 (пп. 2.4 п. 2 цього Договору).

06.06.2014 року ОСОБА_2 на рахунок відповідача було внесено 100 000 грн, що підтверджується квитанцією №66620 від 06.06.2014 року (а.с. 12).

Відповідно до положень ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність»визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 ЦК України в редакції, яка діяла в момент виникнення спірних правовідносин) договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надала доказів звернення до відповідача з вимогою закрити банківський рахунок, як і не надала доказів звернення з вимогою повернути її вклад після 06.07.2014 року, а тому після 06.07.2014 року протягом двох банківських днів грошові кошти за Договором банківського вкладу від 06.06.2014 року перераховуються на поточний рахунок НОМЕР_1, відповідно до пп.2.4 п.2 Договору.

Отже, вподальшому між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору банківського рахунка(ст.ст. 1066 - 1076 ЦК України).

Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року в справі №6-36цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2014 року Постановою правління Національного банку України №365 ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 57-59).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2014 року №50 розпочато процедуру виведення ПАТ «Старокиївський банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 18.06.2014 року по 18.09.2014 року включно та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Пантіну Л.О. (а.с. 60).

Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати вказаний банк з 18 вересня 2014 року (а.с. 61).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2014 року №92 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18.09.2014 року, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіну Л.О. строком на 1 рік з 18.09.2014 року по 18.09.2015 року включно (а.с. 62).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №156 від 27.08.2015 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації банку строком на один рік по 18.09.2016 року включно (а.с. 63).

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У п. 6 ст. 2 цього Закону України зазначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону встановлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті..

З матеріалів справи вбачається, що кошти надійшли на рахунки позивача 30.05.2014 року, 02.06.2014 року, 03.06.2014 року, 04.06.2014 року, 05.06.2014 року, 06.06.2014 року, тобто до дня введення тимчасової адміністрації, тому на них поширюється обмеження, встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, введення тимчасової адміністрації стосовно ПАТ «Старокиївський банк» - це заходи, наслідком яких є спеціальний порядок повернення грошових коштів відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, сума коштів, що перебуває на поточному рахунку позивача станом на день введення тимчасової адміністрації розглядається як вклад однієї фізичної особи та підпадає під виплату гарантованої суми в розмірі 200 тис. грн. Будь-яких переказів за минулий період Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не допускає.

Таким чином, виконання спірної операції банком обмежується положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому позивач не позбавлена можливості захистити свої майнові права в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», щодо отримання 200 тис. грн.

Разом з тим у випадку, якщо вклад перевищує гарантовану суму, у разі ліквідації банку задоволення таких кредиторських вимог здійснюється у черговості, визначеній ст.52 Закону за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна банку.

На зазначене вище суд першої інстанції не звернув увагу та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді