У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Дьоміної О.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні грошовими коштами, які обліковуються на банківському рахунку та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що має поточний рахунок, який обслуговується карткою № НОМЕР_1 в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»). На картковому рахунку знаходяться його власні кошти в сумі 9799 грн, рахунок використовує для споживчих потреб. 29 квітня 2015 року, маючи намір зняти з карткового рахунку залишок своїх коштів у розмірі 9799 грн з метою використання їх для особистих потреб, звернувся до банкомату, однак зняти кошти не вдалося, оскільки на екрані банкомату було вказано, що «перевищений ліміт операції на добу», однак він жодних операцій по картці не здійснював.

Посилаючись на те, що у зв'язку із зазначеними обставинами, кошти на карті-рахунку відповідачем було безстроково заблоковано, позивач уточнивши позовні вимоги, де зазначив, що сума на картковому рахунку складає 9941 грн, просив розблокувати картковий рахунок № НОМЕР_1 та надати можливість зняти грошові кошти в сумі 9941 грн з даного поточного рахунку.

Крім того позивач просив на відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача на його користь 6000 грн, посилаючись на моральні страждання, які були йому спричинені неправомірними діями ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути всі перешкоди щодо користування та розпорядження ОСОБА_4 власними грошовими коштами, що знаходяться на поточному рахунку та обслуговуються гривневою карткою № НОМЕР_1, який відкрито у Харківському головному регіональному управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Малом'ясницька, 2-а, в межах залишку на рахунку в сумі 9941 грн, шляхом негайного розблокування зазначеного карткового рахунку, та надати ОСОБА_4 можливість зняти грошові кошти в сумі 9941 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постановлені судові ухвали, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди з дотриманням вимог ст. ст. 11, 15, 16, 1066, 1074 ЦК України, п. 7.7, п. 7.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, п.п. 1.3.2.13, п.п. 1.3.2.14 Умов та правил надання банківських послуг, п. 91, п. 104, п. 107, п. 114, п. 119 Постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу», правильно визначилися з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку щодо часткового задоволення позову, враховуючи, що заблокування відповідачем картки позивача було без повідомлення останнього та його згоди на це. При цьому стороною відповідача обґрунтування правомірності такого заблокування та своєї правової позиції щодо підстав такого блокування не було доведено, адже факт шахрайства не знайшов свого підтвердження згідно постанови про закриття кримінального провадження, через відсутність складу злочину.

Також суди дійшли правильного висновку, виходячи з положень ст. 23 ЦК України, п. 3, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної, (немайнової) шкоди», що право на відшкодування моральної шкоди не передбачено спеціальним законодавством, що регулює правовідносини, які виникли між сторонами, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 327, 328 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

О.О. Дьоміна А.В. Маляренко