УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб: першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (як правонаступника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси) ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси ОСОБА_3

При цьому заявники посилаються на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2003 р. по справі №2-1813/03 з них було стягнуто на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 суму у розмірі 5339,00 грн. у якості відшкодування шкоди завданої внаслідок пожежі, суму у розмірі 1500,00 грн., у якості відшкодування моральної шкоди, а також 422,00 грн. судових витрат.

По даній справі Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист, на підставі якого, державним виконавцем Храмцовим Ю.Ю. Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси було відкрито виконавче провадження. По заяві державного виконавця 651/1000 частин АДРЕСА_1 були виставлені на публічні торги та 29.07.2004 р. реалізована з публічних торгів ДСП «Укрспецюст».

Заявники вважають, що при проведенні підготовки та призначення прилюдних торгів по реалізації 651/1000 частин АДРЕСА_1, державним виконавцем по вищезазначеному виконавчому провадженню були допущені порушення, які полягають в наступному.

Так, ухвалою Приморською районного суду м. Одеси від 27.05.2004 р. по справі №2-1813/03 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 була надана розстрочка у виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.05.2003 р. строком на 12 місяців з виплатою щомісячно суми у розмірі 534,00 грн., починаючи з моменту набрання законної сили даної ухвали. Однак, в порушення п. 13 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4.5. Інструкції №74/5 від 15.12.1999 р. «Про порядок проведення виконавчих дій, п.п. 3.6., 5.4. Додатку до інструкції «Генеральний договір про реалізацію майна на яке звернено стягнення державним виконавцем по примусовому виконанню рішення», державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси ОСОБА_3 не було зупинено виконавче провадження та повідомлено про це установу, що проводила публічні торги, в результаті чого 651/1000 частин АДРЕСА_1, були реалізовані ОСОБА_8

Крім того, в подані до суду скарзі, заявники просять поновити їм пропущений строк оскарження бездіяльності державного виконавця посилаючись на свою правову необізнаність, у звязку з чим спроби оскарження даної бездіяльності в позовному порядку.

Заявники у судове засідання не зявилися, від їх представника до суду надійшла заява про розгляд скарги у їх відсутності та відсутності їх представника, у яких представник зазначив що скаргу підтримує.

Представник першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (як правонаступника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси) в судове засідання не зявися, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заінтересовані особи у судове засідання не зявилися про час та місце проведення повідомлялися судом належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом на підставі наданих заявниками письмових доказів встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2003 р. був задоволений позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на їх користь 5339 грн. на відшкодування майнової шкоди та 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановою державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_3 від 11.02.2004 р. було відкрито виконавче провадження №В-9/161 по виконавчому листу №2-1813 від 23.01.2004 р., виданого Приморським районним судом м. Одсеи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 грошової суми у розмірі 7261,00 грн.

Ухвалою Приморською районного суду м. Одеси від 27.05.2004 р. по справі №2-1813/03 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 була надана розстрочка у виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2003 р.

29.07.2004 р. на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.12.2003 р. Одеською філією Державного спеціалізованого підприємства «Укрспец`юст» проведено публічні торги з реалізації 651/1000 частки чотирикімнатної комунальної квартири, яка належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2

25.08.2004 р. державним виконавцем Храмцовим Ю.Ю. був складений акт про проведення публічних торгів з продажу 651/1000 частки квартири АДРЕСА_2, згідно з яким 651/1000 частка вказаної квартири була продана ОСОБА_8 за 78200 грн.

08.12.2004 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна видано свідоцтво про право власності ОСОБА_10 на 651/1000 частку чотирикімнатної комунальної квартири АДРЕСА_3.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дії визначались Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV в редакціях 2004 р та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. №74/5.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їх права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 11, 12, 82 Закону).

У відповідності до ч. 2 ст. 50 Законом України «Про виконавче провадження», в редакціях 2004 року, стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Частиною 5 вказаної статті Закону передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу.

Крім того, ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення, земельну ділянку, що є нерухомим майном, провадиться у разі відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Згідно до ч. 8 ст. 50 вищевказаного Закону, у випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Зазначене також підтверджується Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. №74/5 (п.5.1.1 та 5.10.1).

Згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом.

Факт неправомірності бездіяльності державного виконавця підтверджується тим, що відповідно до вимоги п. 13 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 2004 року, що діяла на час вчинення державним виконавцем виконавчих дій повязаних з підготовкою та призначенням прилюдних торгів по реалізації 651/1000 частки квартири АДРЕСА_2), виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у випадку надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Обовязок державного виконавця зупинити виконавче проводження провадження у випадку надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення, закріплений також у п. 4.5. Інструкції про порядок проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 р., що діяла на час вчинення державним виконавцем виконавчих дій повязаних з підготовкою та призначенням прилюдних торгів.

Враховуючи той факт, що державний виконавець в порушення п. 13 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4.5. Інструкції про порядок проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 р. не врахував ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27.05.2004 р. по справі №2-1813/03, не зупинив виконавче провадження та не повідомив про це спеціалізовану організацію, яка проводила торги, суд вважає його бездіяльність протиправною правам та інтересам заявників, які є боржниками за виконавчим провадженням.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 р. визначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

У звязку з вищевикладеним, суд вважає що скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 31, 34, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакціях 2004 року), Інструкції про порядок проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999 р., ст.ст. 385-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси ОСОБА_3, за участю заінтересованих осіб: першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (як правонаступника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси) ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на оскарження бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси ОСОБА_3

Визнати бездіяльність державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Приморського районного управління юстиції м. Одеси ОСОБА_3 щодо зупинення виконавчого провадження №В-9/161 від 11.01.2004 р. неправомірною.

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

20.01.2016