Справа № 186/1600/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.,

за участю

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат на навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат на навчання.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач зазначив, що шлюб між матір'ю позивача ОСОБА_4 і батьком позивача ОСОБА_2 розірвано 04 грудня 1995 року.

Позивач є рідним сином відповідача ОСОБА_2.

За рішенням Першотравенського міського суду відповідач виплачував аліменти на його утримання на період навчання до 01 вересня 2015 року.

В даний час після досягнення повноліття позивач проживає з матір'ю ОСОБА_4 та навчається на V курсі Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара на денному відділенні фізико-технічного факультету, тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, навчання він проходить на контрактній основі, вартість якого, згідно договору про надання освітніх послуг № 584-15 від 31 липня 2015 року, становить 10 000 гривень на рік.

Його мати ОСОБА_4 працює машиністом-кочегаром ІІ-го розряду «Павлоградського енергоуправління» ПАТ «ДТЕК ПУ», її середньомісячний заробіток складає близько 2326 гривень, більшу частину якого вона вимушена витрачати на його утримання, оскільки інших доходів, окрім заробітної плати вона не має. Тому вона не в змозі самостійно утримувати сина, у зв'язку з тим, що йому необхідні кошти на оплату навчання, проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо, що й зумовило необхідність звернення до суду.

Відповідач працює гірником очисного забою на дільниці з добутку вугілля №6 ВСП «Шахтоуправління Дніпровське» шахта «Дніпровська» ПАТ «ДТЕК ПУ» і в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

Згідно договору про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або надання додаткових освітніх послуг у Дніпропетровському національному університеті ім.О.Гончаря вартість за перший рік навчання згідно цього договору становить - 10 000,00 гривень.

Згідно квитанції про оплату навчання позивач провів перерахування коштів на суму 2500,00 гривень.

25 грудня 2015 року була проведена також оплата вартості навчання у сумі - 5000.00 гривень.

Загальна сума cплачених коштів за навчання становить: 7500,00 гривень.

Виходячи із розміру заробітної плати відповідача, вона становить приблизно 7-10 тисяч гривень на місяць, і він має можливість приймати участь у додаткових витратах на дитину.

Враховуючи викладене вище, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей та оскільки вказані витрати повинні нести обоє батьків, позивач вважає, що батько зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину в тому числі і в оплаті за навчання в рівних частках з матір'ю, а тому з нього необхідно стягнути одноразово - 3750,00 гривень.

Позивач просить суд стягувати з відповідача на його користь аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку та доходів щомісяця, починаючи з 30 жовтня 2015 року та до закінчення навчання чи до досягнення позивачем двадцятитрьохрічного віку, стягнути з відповідача додаткові витрати на навчання у розмірі 3750,00 гривень та стягувати з відповідача на користь позивача додаткові витрати на оплату навчання в розмірі ? усіх витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення позивачем двадцятитрьохрічного віку.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги про стягнення аліментів в судовому засіданні визнав частково в розмірі 30% прожиткового мінімуму. В частині додаткових витрат заперечував в повному обсязі, та надав суду заперечення в яких просив суд, при визначенні розміру аліментів врахувати матеріальний стан відповідача, стан його здоров'я, а також ті обставини, що на його утриманні також перебуває непрацездатний батько та діти дружини від першого шлюбу зі своїми неповнолітніми дітьми, має щомісячні кредитні зобов'язання, а також сплачує кредитні зобов'язання своєї дружини, так як вона не працює у зв'язку із доглядом за дитиною, та стягнути з нього аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 420 гривень, так як відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб з 01 вересня 2015 року складає 1378 гривень, тобто виходячи з того, що розмір аліментів на одну дитини не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просить суд стягувати з нього 420 гривень щомісячно, що не буде суперечити вимогам чинного законодавства, а також не порушить права дитини.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у вигляді половини вартості за навчання, то проти цих позовних вимог заперечує у повному обсязі. Так як вважає, що мати позивача ОСОБА_4 на даний час працює, має стабільне джерело доходу, тому, вважає, що вона має можливість самостійно сплачувати за навчання, а посилання позивача на те, що ОСОБА_4 отримує дохід близько 2000 гривень щомісячно, вважає вигаданим, так як дана інформація не підтверджується ніякими доказами. Також зазначає, що після того як вони з дружиною ОСОБА_4 розлучилися вона забороняла йому бачитись зі своїм сином, в результаті чого він відмовився підтримувати з ним родинні відносини, дані обставини підтверджуються витягом з протоколу № 10 від 08 жовтня 2014 року наданого органом опіки та піклування.

Просить суд позовні вимоги ОСОБА_3 до нього задовольнити частково та стягувати з нього аліменти на користь ОСОБА_2 який продовжує навчання у твердій грошовій сумі 420 гривень, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення до суду позовної заяви і до досягнення сином 23 років, а в іншій частині позовних вимог просить відмовити.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу, якщо повнолітній дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється уразі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, продовжуючи навчання.

Статтею 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Першотравенської міської Ради депутатів Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки №881175/2204 від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_3 є студентом п'ятого курсу Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара, який навчається на контрактній формі навчання, на денному відділенні фізико-технічного факультету, з 01 вересня 2015 року наказ №1482-с від 06 серпня 2015 року, закінчує навчання 28 лютого 2017 року.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини справи, положення СК України, матеріальне становище дитини, індивідуальні особливості її стану здоров'я та розвитку, наявність у відповідача та позивача на утриманні інших дітей, їх сімейні стани та стани здоров'я.

Згідно довідки №5768 від 07 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 працює гірничим робітником очисного забою на ВСП ШУ «Дніпровське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», має постійний дохід та взмозі сплачувати аліменти.

Також відповідач надав суду витяги з амбулаторних карт, але суд не може взяти їх до уваги, у зв'язку з тим, що вони датуються в проміжок часу з 2010 року по 2012 рік.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 05 грудня 2014 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що у ОСОБА_2 є ще дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка, згідно виписного епікризу №9153, вбачається, що остання знаходилась в 1 х/о ОДКБ з 25 листопада по 27 листопада 2015 року з діагнозом інфіцирована рана ІІ-п лівої кисті.

Інші обставини, на які посилається відповідач не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, починаючи з 30 жовтня 2015 року до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23-х річного віку.

Вирішуючи позовні вимоги щодо додаткових витрат на оплату навчання суд враховує позицію Верховного Суду України в цивільній справі №6-186цс14 від 24 грудня 2014 року та приходить до висновку, що в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст.ст.80, 88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 10,11, 209,212, 214-215 ЦПК України ст.ст. 199 - 200 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та додаткових витрат на навчання - задовольнити частково.

Стягнути аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1 на його утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Рокита Великобагачанського району Полтавської області, НОМЕР_4, щомісячно починаючи з 30 жовтня 2015 року на період навчання ОСОБА_3, але не довше ніж до досягнення ним 23-річного віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити рішення суду негайному виконанню в межах місячної суми стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.М. Демиденко