У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 січня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ МартинюкВ.І., розглянувши касаційну скаргу управління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 7 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправними дій та відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Державної казначейської служби України та управління СБУ в Рівненській області про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що слідчим відділом управління СБУ в Рівненській області проводилося досудове розслідування у кримінальній справі про її обвинувачення у вчинені злочину передбаченого ст.362 ч.1 КК України.

Протягом 2011-2014 років вона неодноразово зверталася у різні інстанції Служби безпеки України та прокуратури з приводу закриття кримінальної справи.

Постановою від 10 жовтня 2014 року кримінальне провадження №0000049 було закрито.

В січні 2015 року вона звернулася до управління СБУ в Рівненській області із заявою про визначення розміру відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства та прокуратури.

В березні 2015 року отримала відповідь на свою заяву в якій зазначалось, що підстави для визначення розміру відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства, відсутні. Аналогічна відповідь надійшла і на повторне звернення.

Вважає відмову управління СБУ в Рівненській області у визначенні розміру майнової шкоди незаконною, оскільки сам факт порушення кримінальної справи відносно неї, пред'явлення обвинувачення, підписка про невиїзд, необхідність відстоювати свої права, а в подальшому закриття справи у зв'язку з відсутністю в її діях складу злочину є підставою для відшкодування завданої матеріальної шкоди.

В обґрунтування позову про відшкодування майнової шкоди посилалась на те, що з вересня 2011 року вона неодноразово їздила до м. Рівне на виклик слідчого СВ УСБУ в Рівненській області та уклала угоду про надання правової допомоги в кримінальній справі із адвокатом. Загальна сума витрат на проїзд склала 216 грн. Сума оплати за надання правової допомоги в кримінальній справі становила 8000 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 7 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто із Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_2 8000 грн у відшкодування сплаченої суми на правову допомогу та 216 грн інших витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі управління СБУ в Рівненській області просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд виходив із обґрунтованості позовних вимог.

Судами встановлено, що у вересні 2011 року слідчим слідчого відділу УСБУ в Рівненській області винесено постанову про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.362 КК України, в подальшому ОСОБА_2 було притягнуто в якості обвинуваченої в кримінальній справі №293, пред'явлено обвинувачення та обрано їй запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

У жовтні 2014 року слідчим цього ж відділу кримінальне провадження щодо позивача закрито у зв'язку з відсутністю в її діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Таким чином, позивач відноситься до кола осіб, визначених Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", які мають право на відшкодування матеріальної шкоди за рахунок коштів державного бюджету України.

Також протиправність дій органів досудового слідства відносно ОСОБА_2 встановлена рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 8 липня 2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 жовтня 2015 року та відшкодовано останній завдану моральну шкоду.

Позивачем надано належні та допустимі докази завданої їй матеріальної шкоди, зокрема до справи додано квитки на проїзд, копію угоди із адвокатом на представництво її інтересів у кримінальному провадженні.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, управління Служби безпеки України в Рівненській області про визнання протиправними дій та відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, за касаційною скаргоюуправління Служби безпеки України в Рівненській області на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 7 грудня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк