Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" січня 2016 р. Справа № 608/575/15-ц

Номер провадження2/608/3/2016

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

сторони по справі ОСОБА_3,

представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В позовній заяві позивачка зазначила, що 11 квітня 2013 року надала в борг відповідачу ОСОБА_3 кошти в сумі 5 000 доларів США. На підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 кошти в сумі 5 000 доларів США, відповідач власноручно написав розписку. Відповідач зобовязався повернути борг через шість місяців, тобто 11 вересня 2013 року, однак, взятих не себе зобовязань не виконав і станом на 18 березня 2015 року боргу не повернув. В добровільному порядку відповідач борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 борг 5 000 доларів США, що еквівалентно 108 850 гривень, 3% річних від простроченої суми в розмірі 4 916 гривень та судові витрати.

В процесі розгляду справи представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 збільшив розмір позовних вимог в звязку з підвищенням курсу долара США до гривні станом на 29 грудня 2015 року. Тому просить стягнути з відповідача 5 000 доларів США, що еквівалентно 119 000,00 гривням та 3% річних від простроченої суми в розмірі 8 173,93 гривень, всього в загальній сумі 127 173, 93 гривні.

В квітні 2015 року відповідач ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву про визнання договору позики недійсним. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 зазначив, що текст розписки від 11 квітня 2013 року він писав, однак не підписував, оскільки акт передачі грошей не був здійснений. Просить визнати договір позики від 11 квітня 2013 року недійсним.

Представник позивача за первісним позовом - адвокат ОСОБА_2 змінений позов підтримує, просить задоволити, стягнути з відповідача ОСОБА_3 борг в сумі 5 000 доларів США, що еквівалентно 119 000,00 гривням та 3% річних від простроченої суми в розмірі 8 173,93 гривень та судові витрати. В зустрічному позові ОСОБА_3 просить відмовити за його безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 змінені позовні вимоги ОСОБА_1 не визнають, посилаючись на те, що ОСОБА_3 було написано проект розписки, а підпис вчинено не ним, оскільки гроші у борг від ОСОБА_1 він не отримував. Вважають, що сама розписка не відповідає вимогам закону, так як грошовою одиницею в Україні є гривня, а не долар США. Крім того, у випадку укладення такого договору потрібна була письмова згода дружини ОСОБА_3 ОСОБА_5, якої вона не давала, тому що договір не відбувся. Також просять взяти до уваги той доказ, що під час телефонної розмови, яка відбулася 04 лютого 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, остання, зокрема, визнає,

що на неї була написана розписка, однак, грошей від ОСОБА_1 ОСОБА_3 не брав, тобто розписка була написана без наміру створення правових наслідків. А тому просять в первісному позові відмовити, а зустрічний позов - задоволити.

Свідок ОСОБА_5, яка є дружиною ОСОБА_3 суду пояснила, що у них з чоловіком дуже добрі відносини, щодо фінансів сімї, то вони завжди радяться з цих питань. Їй відомо, що чоловік писав розписку ОСОБА_1, однак, її не підписував, так як вона не позичила йому гроші. Вона була присутня при написанні розписки, яка писалася в будинку. Якби ОСОБА_1 позичила гроші, чоловік їй би про це сказав.

Вислухавши представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3, його представника адвоката ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що змінені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, а в зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1 надала в борг відповідачу ОСОБА_3 кошти в сумі 5 000 доларів США, що стверджується розпискою від 11 квітня 2013 року.

Однак, відповідач взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, внаслідок чого станом на сьогоднішній день борг ОСОБА_1 не повернув.

Посилання відповідача на те, що текст розписки від 11 квітня 2013 року він писав, однак, не підписував, оскільки акт передачі грошей не був здійснений, є безпідставними, оскільки, згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області від 29.10.2015 року №1.1-398/15, підпис та рукописні записи у досліджуваній розписці належать ОСОБА_3.

Згідно ч. 2 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами по цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1ст. 57ЦПК). З наведеного визначення випливає, що доказами є такі фактичні дані, які отримані у встановленій законом процесуальній формі. Фактичні дані (докази) суд одержує з певних джерел, що називаються у законі засобами доказування Цивільний процесуальний закон дає вичерпний перелік засобів доказування: пояснення сторін, третіх осіб та їхніх представників, допитаних як свідків; показання свідків; письмові докази; речові докази; висновки експертів. Тому, виходячи із закону, суд вправі використовувати для одержання фактичних даних тільки засоби зазначені в ч.2 ст. 57 ЦПК України. Речові докази повинні бути отримані судом з дотриманням встановленого законом порядку, тобто процесуальним шляхом.

Оскільки висновок експерта підтвердив, що підпис в розписці від 11 квітня 2013 року здійснив саме ОСОБА_3, тому його посилання на запис телефонної розмови з ОСОБА_1, як на доказ, є безпідставними.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним слід відмовити.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст.524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

Згідно витягу офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного Банку України станом на 29 грудня 2015 року 100 доларів США дорівнює 2380,74 гривням.

Таким чином підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 основної суми боргу в перерахунку на грошову одиницю України - гривню. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи дану норму закону, суд приймає до уваги наданий представником позивачки розрахунок трьох відсотків річних та вважає можливим задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Оскільки, відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобовязання, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення в його користь із відповідача несплаченої суми боргу 119 000,00 гривень ( 5 000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні щодо іноземних валют, встановленого НБУ станом на 29.12.2015 року 100 доларів США дорівнює 2380,74 гривень) та трьох відсотків річних (119 000,00 грн. х 838 (прострочених днів) х 0, (% за один день прострочення) = 8 173,93 гривень. Загальна сума заборгованості = 127 173,93 гривень.

У відповідності до ст. ст. 86, 88 ЦПК України, суд стягує на користь витрати, повязані із проведенням судової почеркознавчої експертизи та в користь позивача сплачений ним при предявленні позову судовий збір.

Дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачка відповідно до ст. 60 ЦПК України, довела позовні вимоги, які в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування, а тому змінені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1046, 1047 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 86, 88, 209, 212, 214 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, заборгованість за розпискою від 11 квітня 2013 року у розмірі 5 000 (пяти тисяч ) доларів США, що в еквіваленті національної валюти станом на 29.12.2015 року становить 119 000 (сто девятнадцять ) тисяч гривень 00 копійок, на які нараховані 3 % річних у розмірі - 8 173 (вісім тисяч сто сімдесят три ) гривні 93 копійки, а всього разом 127 173 ( сто двадцять сім тисяч сто сімдесят три) гривні 93 копійки.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНП НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 1 217 (одну тисячу двісті сімнадцять гривень ) 74 копійки сплаченого судового збору та в користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Тернопільській області 900 (девятсот ) гривень 48 копійок за проведення почеркознавчої експертизи від 29.10.2015 року № 1.1-398/15.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/575/15-ц

Рішення набирає законної сили « » р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано « » року

Секретар: