Справа № 610/3121/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Носова Г.С.,

при секретарі Пархоменко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об"єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2.

В обґрунтування позову вказувала, що 24.04.2009 року вона та ОСОБА_3 під час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, за спільні кошти придбали домоволодіння за адресою: Харківська область м. Балаклія вул. Ю.Смірнова, б.№2 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, та земельною ділянкою. Під час проживання сім»єю був придбаний автомобіль марки FORD GALAXY TDI за 25 000 доларів США.

Перебуваючи в лікарні 23.12.2011 року ОСОБА_3 оформив заповіт, яким зробив розпорядження відносно будинку та автомобілю на користь ОСОБА_2.

10.01.2012 року ОСОБА_3 помер, про факт його смерті та поховання відповідач її не повідомив.

Про смерть свого чоловіка вона дізналася 13.01.2012 року з телефонної розмови з дружиною сина ОСОБА_3 Руслана, яка повідомила, що ОСОБА_4 похований у м. Краматорську Донецької області.

16.01.2012 року їй зателефонував ОСОБА_2 та повідомив, що на його користь є заповіт, і що він дає їй три дні для того щоб звільнити будинок.

Вона зверталася з позовом до суду про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації щлюбу, визнання заповіту недійсним та визнання права власності. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 30.07.2013 року її позов задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2006 року по листопад 2011 року. Визнано заповіт складений померлим ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2, посвідчений 23.12.2011 року державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2-10407 частково недійсним, а саме в частині розпорядження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Ю.Смирнова, номер 2, а також в частині розпорядження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Ю.Смирнова, номер 2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку що розташований за адресою: Харківська область, Балаклійський район, м. Балаклія, вул. Ю.Смирнова, номер 2.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.10.2013 року апеляцію ОСОБА_2 відхилено, рішення Балаклійського районного суду Харківської області залишено без змін.

Після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_2 агресивно ставився до неї, ще до набуття прав на майно із застосуванням сили фізично сили, примусив її покинути своє житло, самовільно змінив замки, обладнав сигналізацією будинок. Також відповідачем був реалізований її з ОСОБА_3 автомобіль, отримані кошти він обернув на свій розсуд.

На початку 2012 року в будинку зберігалися всі речи, які були придбані за спільні кошти її та чоловіка як подружжям, а саме: диван та два кресла вартістю 4000 гривен; ковровий палас вартістю 1500 гривен; штори, вартістю 600 гривен; пральна машинка вартістю 2000 гривен; тумба під телевізор вартістю 120 гривен; телефонні апарати виробництва Японії - 2 штуки, вартістю 350 гривен кожен; пральна машинка зі стабілізатором, вартістю 2300 гривен; вироби із золота: печатка 20 грам вартістю 16 000 гривен, браслет золотий за 8000 гривен, 2 золоті обручки на загальну суму 6000 гривен, золоті сережки та 2 каблучки на загальну суму 12000 гривен; зимові автомобільні шини 5 штук, на загальну суму 3000 гривен; набір запасних частин до автомобілю марки FORD GALAXY TD1, вартістю 4000 гривен; електрорубанок; електропила; електроточило; З електродрелі; 2 шуруповерта; електропила по металу; електролобзик; 3 листа профнастилу по 2 м довжиною та 4 листа профнастилу по 1,10 м.

Відповідачем ОСОБА_2 самочинно, було вивезено вищевказане майно з будинку, на загальну суму 66 870 гривен.

На зберіганні у ОСОБА_2 знаходився автомобіль марки FORD GALAXY TDI, рік випуску 1999, модель двигуна AFIU, двигун №537006, кузов (коляска) №18227, реєстраційний номерний знак М8120У 31RUS, який він самовільно реалізував громадянину РФ, який вивіз автомобіль через Сумську митницю до РФ, м. Москва.

Станом на січень 2012 року, автомобіль марки FORD GALAXY TDI, рік випуску 1999 коштував в еквіваленті 10000 доларів США, що станом на 21.09.15. згідно офіційному курсу НБУ становить 216 000 (двісті шістнадцять тисяч гривен).

Враховуючи, що вона має право на 1/2 майна, то протиправними діями ОСОБА_2 їй спричинено матеріальну шкоду на суму 108 000 грн..

В період 2012 -2014 років відповідач позбавив житла ОСОБА_1 та її малолітню онуку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на той час в силу певних життєвих обставин мешкала з бабусею.

ОСОБА_1 була змушена орендувати приміщення для проживання .

Станом на 29.10.2014р. її будинок та подвіря знаходилися у вкрай неохайному стані, ні ОСОБА_2, ні його родина в спірному будинку не мешкали, огород не обробляли, сараї були пошкоджені, система водопостачання та опалення в будинку також були пошкоджені відповідачем.

Позивачка власними коштами провела відновлюючи роботи по опаленню, водопостачанню, а всього на суму 6700, закупила матеріали для проведення ремонту в будинку на суму 49672, 75, робота по обклеюванню шпалер вийшла в 1410 грн., заміна вхідних дверей на суму 18670 грн., провела оцінку будинку, вартість робіт за яку становить 1 200грн., відновила антену телебачення, вартість робіт 300 грн..

Оплата орендованого нею будинку в період з 18.08.2013р. та по 01.11.2014р. становила 7 470 грн..

Відповідач змусив ОСОБА_1 покинути будинок, вартість перевезення речей в орендований будинок становить 2 420 грн.

Переживаючи за долю матері, донька позивачки ОСОБА_7 приїхала разом зі своєю донькою ОСОБА_6 з Москви, де мешкала та працювала до м. Балаклія. Вартість переїзду в обидва боки на 2 осіб становить 3200 грн..

Все це негативно відобразилося на її самопочутті. Під час лікування в медичних закладах позивачкою було в певні періоди витрачено на медичні препарати та обстеження 5 302, 30 коп .

Під час монтування та демонтування сигналізації в будинку, було пошкоджено 5 пластикових вікон з відкосами, їх заміна коштувала 13 432,50 грн..

З вини ОСОБА_2 було втрачено весь врожай та запаси 2013 року. А саме, картопля - 0,3 га, помідори, огірки, цибуля, часник, капуста та інше. Ці продукти харчування вона змушена була купувати на ринку. Всього суму збитків позивачка оцінює в 8 700грн..

Також, ОСОБА_2 було «звалено» до сараю одежу ОСОБА_1, що надалі призвело до її пошкодження (пошкоджена дублянка, вартістю 7 тисяч гривен, кохтинки, плаття) всього на загальну суму 12 000 грн..

Підсумовуючи наведене, всього їй спричинено матеріальну шкоду на суму 305 697,55 (триста пять тисяч шістсот девяносто сім гривен 55 коп)

Так, позивачка перебуваючи на пенсії та маючи всі правові підстави на будинок, не з власного бажання, понад два роки за вини ОСОБА_2 була позбавлена свого права на гідне проживання та житло. Вона втратила право розпоряджатися, користуватися, володіти своїм будинком та машиною. Сам факт позбавлення відповідачем житла та автомобілю для неї принизливий та образливий. Це суттєво підірвало її здоровя, призвело до сварок з донькою, викликало довготривалі судові тяжби, порушило звичний уклад життя.

Моральну шкоду ОСОБА_1 визначає в 50 000 грн..

Позовні вимоги позивачки полягають у наступному:

- визнати об»єктом спільної сумісної власності як подружжя автомобіль марки FORD GALAXY TDI, рік випуску 1999, модель двигуна AHU, двигун № НОМЕР_1, кузов ( коляска) № 18227, реєстраційний номерний знак М 8120 У 31RUS;

- визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного легкового автомобіля;

- стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 305 697,55 грн. та компенсації моральної шкоди 50 000 грн..

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 не з»явилися, причина їх неявки суду невідома, від позивачки надійшла заява про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі та участі її представника.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився причина його неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст.59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 24.04.2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, за спільні кошти придбали домоволодіння за адресою: Харківська область м. Балаклія вул. Ю.Смірнова, №2 з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, та земельною ділянкою.

Під час проживання сім»єю був придбаний автомобіль марки FORD GALAXY TDI, рік випуску 1999, модель двигуна AHU, двигун № НОМЕР_1, кузов ( коляска) № 18227, реєстраційний номерний знак М 8120 У 31RUS .

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05.11.2009 року, власником спірного автомобілю був ОСОБА_4.

Перебуваючи в лікарні 23.12.2011 року ОСОБА_3 оформив заповіт, яким зробив розпорядження відносно будинку та автомобілю на користь ОСОБА_2.

10.01.2012 року ОСОБА_3 помер в м. Слав'янськ Донецької області, про що 12.01.2012р. видано свідоцтво про смерть .

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 30.07.2013 року встановлено факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2006 року по листопад 2011 року.

Визнано заповіт складений померлим ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2, посвідчений 23.12.2011 року державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 2-10407 частково недійсним, а саме в частині розпорядження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частини житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Юрія Смирнова, номер 2, а також в частині розпорядження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1/2 частини земельної ділянки, що розташована за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Ю. Смирнова, номер 2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку що розташований за адресою: Харківська область, Балаклійський район, м. Балаклія, вул. Ю. Смирнова, номер 2( а.с.76-80).

Вищевказане рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 30.07.2013 року було оскаржено в апеляційному порядку .

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21.10.2013 року апеляцію відповідача ОСОБА_2 відхилено, а рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 30.07.2013 року залишено без змін ( а.с.81-83).

В касаційному порядку рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 30.07.2013 року не оскаржувалося та набуло чинності.

Оскільки в іншій частині заповіт залишається дійсним, то позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 легкового автомобіля марки FORD GALAXY TDI, рік випуску 1999, модель двигуна AHU, двигун № НОМЕР_1, кузов ( коляска) № 18227, реєстраційний номерний знак М 8120 У 31RUS є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Також позивачкою не надано доказів, на підставі яких суд з упевненість міг би дійти висновку про наявність у позивача достатніх джерел для придбання спірного автомобіля або про її суттєву участь власними коштами у цьому, до того ж як зазначено у позові автомобіль марки FORD GALAXY TDI реалізований громадянину РФ, який вивіз його через Сумську митницю до РФ, м. Москва.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 305 697,55 та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн.

Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її внатурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз"яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди» під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з"ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. І лише за наявності всіх цих умов виникає зобов"язання по відшкодуванню моральної шкоди.

Так, позивачем не доведено протиправність діяння відповідача, якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно моральну та матеріальну шкоду та наявність причинного зв'язку між шкодою і діянням та виною останнього в її заподіянні. Отже, правові підстави для відшкодування моральної та матеріальної шкоди відсутні.

В зв'язку з чим, розглядаючи справу у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі, як такого, що не підтверджений належними доказами.

Сплачені позивачкою судові витрати через відмову в задоволенні позову слід віднести на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 57-60, 208-223 ЦПК України, ст.ст. 3,61 СК України, ст.ст.15-16 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об"єктом спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля, стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий