Провадження №2-о/761/27/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року заявники звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 26.07.2002 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу заявники мають синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, вони мають протилежні погляди на сімейне життя, спроби зберегти сім'ю виявилися безуспішними. Заявники досягли письмової угоди щодо виховання та утримання спільної дитини. Примирення між сторонами неможливе.

Тому, заявники просили суд розірвати шлюб, зареєстрований 26.07.2002 року.

Заявники в судовому засіданні вимоги заяви підтримали та просили суд їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення заявників, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2002 року і від шлюбу мають синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

10.08.2015 року між заявниками було укладено договір про участь у вихованні та утриманні дітей.

Судом встановлено, що на момент звернення до суду сторони не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені з кінця 2013 року. Спір щодо спільного майна та утримання дітей на даний час відсутній, діти проживають разом із заявницею ОСОБА_2

Подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей (ч. 1 ст. 109 СК України)

Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 174, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 234, 294 Цивільного процесуального кодексу України; ст.ст. 109 Сімейного кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який було зареєстровано 26.07.2002 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 869 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя