РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря - Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, посилаючись на наступне.

Постійним місцем реєстрації заявника є наступна адреса: Україна, АДРЕСА_1, а його тітки ОСОБА_2 - Україна, Луганська область, місто Лутугіне, проспект Миру, будинок 38. 16 вересня 2015 року його тітка померла у м. Лутугіне і він її поховав, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть українського зразка, адже лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причини смерті його тітки були видані йому на тимчасово окупованій території України у м. Лутугіне. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 потрібно йому з метою отримання свідоцтва про смерть українського зразка.

Заявник в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути заяву без його участі та підтримав вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією паспорта громадянина України серії ЕК № 986306, виданого Лутугінським РВ УМВС України в Луганській області 14.01.1999 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована з 29.11.1988 року за адресою: Україна, Луганська область, місто Лутугіне, проспект Миру, будинок 38.

Згідно із копією картки фізичної особи-платника податків, виданої ДПІ по Лутугінському району від 18.09.1998 року, ОСОБА_2 присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Згідно із копією довідки № 919016977 від 07.04.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Сєвєродонецької міської ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який постійно проживав за адресою: Україна, АДРЕСА_1, перемістився 06.04.2015 року з тимчасово окупованої території в місто Сєвєродонецьк за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно із копією лікарського свідоцтва про смерть № 165 та довідки про причину смерті, складеною за формою первинної облікової документації № 106/о та виданою 16.09.2015 року «Комунальним закладом «Лутугинський центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_2 померла 16.09.2015 року в місті Лутугіне у віці 87 років внаслідок церебрального атеросклерозу.

Згідно із копією листа № 4129/02.1.6-05 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області від 21.12.2015 року, можливість та наявність підстав, відповідно до чинного законодавства, для виконання заяв про державну реєстрацію смерті на підставі медичних документів, виданих медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі відсутні з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI, п. 9 р. І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.12.2010 за № 1371/18666, діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації. Підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт смерті. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р.). Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Суд враховує, що м. Лутугіне Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті своєї тітки у встановленому Законом порядку.

Враховуючи вищевикладені обставини та письмові докази, судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка селища Успенка Лутугінського району Луганської області, Україна, померла 16.09.2015 року у м. Лутугіне у віці 87 років. При цьому органи державної реєстрації актів цивільного стану на тій території України, яка підконтрольна органам влади України, не можуть зареєструвати факт її смерті, адже у ОСОБА_1 немає доступу до оригіналу лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_2 і такий оригінал складений у м. Лутугіне Луганської області, тобто на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 208, 209, 212-215, 256-259, 294, 296 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки селища Успенка Лутугінського району Луганської області, Україна, яка померла 16 вересня 2015 року у місті Лутугіне Луганської області, Україна, у віці 87 років.

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін