Справа № 266/4080/15-ц
Провадженя№ 2-о/266/12/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., за участю секретаря Циганкової М.М., заявниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015 р. заявниця звернулася до суду з даною заявою, зазначивши, що 12 червня 2015 р. в м. Донецьк помер її дід ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявниця отримала документи про смерть діда неналежного зразка, а саме так званої «ДНР». Після смерті діда заявниці необхідно реалізувати свої спадкові права, для чого треба отримати у органів РАЦС України свідоцтво про смерть. У звязку із цим просила встановити факт смерті діда в м. Донецьку вказаного числа.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 доводи заяви з підстав, у ній зазначених, підтримала, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився, письмово просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню на підставі наступних правових норм та встановлених обставин справи.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, суд вправі розглядати заяви про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено та підтверджується письмовими доказами, що заявниця ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2.

13 червня 2015 року Центром медико-санітарної допомоги № 5 м. Донецька було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, померлого 12 червня 2015 р. в м. Донецьку.

На підставі зазначеного документу було видано свідоцтво про смерть вказаного громадянина від 15 червня 2015 року.

Згідно ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Донецьк, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085 від 07.11.2014 року, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Від цього, лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані органами так званої «ДНР» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Також встановлено, що заявниця звернулася до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області аби отримати свідоцтво про смерть діда, але їй у цьому було відмовлено з-за нелегитимності документів, що підтверджують смерть діда заявниці.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

Допитана судом у якості свідка заявниця ОСОБА_1 пояснила, що її дід у звязку бойовими діями тимчасово проживав в м. Маріуполі, як тимчасово переміщена особа. В червні 2015 року в м. Донецьк дід помер. За для поховання діда заявниця отримала документи про його смерть в органах так званої «ДНР». Діда було поховано в м. Донецьк на Південному кладовищі. Встановлення факту смерті діда заявниці необхідно для здійснення своїх спадкових прав. Але отримати свідоцтво про смерть діда заявниця не може у звязку із відсутністю про це легальних документів.

З фотокартки могили діда заявниці вбачається, що похований ОСОБА_2. Роки життя:07.02.1924 р. 12.06.2015 р.

Такми чином, оскільки доводи заявниці знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то заява підлягає задоволенню, що надасть заявниці можливість реалізувати свої права, як спадкоємця.

Керуючись ст. 256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, помер 12 червня 2015 року у Кіровському районі м. Донецька, Україна.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня його проголошення, а особою, у відсутність якої постановлено рішення у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги. В разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.