АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/151/16 Справа № 187/1584/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Романюк М.М.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року накладений арешт на ? частини молочно-товарної ферми № 1, що розташована за адресою: Дніпропетровська область Петриківський район с. Гречане вул. Гагаріна, буд. 11а, яка належить ОСОБА_2, громадянину ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:41, виданий 02.02.2015 року приватним нотаріусом Петриківського районного нотаріального округу ОСОБА_5 до винесення рішення по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказану ухвалу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши справу та обговоривши доводи скарги колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, а ухвала - скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 93 112 грн. 20 коп. та судових витрат по справі, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він з 06.02.2015 року по 30.03.2015 року працював на молочно-товарній фермі № 1, яка розташована по вул. Гагаріна, 11а в с. Гречане Петриківського району Дніпропетровської області та належить відповідачу, за домовленістю з яким, він за власні кошти придбав оргтехніку, будівельні матеріали, організував роботу інших осіб, а відповідач в свою чергу зобовязався повернути витрачені кошти, у зв'язку з чим звернувся до суду з заявою про забезпечення цього позову шляхом накладення арешту на вказану ферму.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, яке допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4).

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п. 7).

Між тим, накладаючи арешт на вказане нерухоме майно відповідача суддя названі норми закону, роз'яснення Верховного Суду України, обставини заявлених вимог залишив без уваги та у своїй ухвалі не зазначив відповідних доказів і мотивів, з яких дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, не з'ясував вартості цього майна та не перевірив її співмірності із заявленими вимогами, не зазначено таких відомостей в заяві про забезпечення позову і не міститься в наданих апеляційному суду матеріалах, а також суд не врахував, що, такий вид забезпечення позову приведе до неможливості користуватися молочно-товарною фермою відповідачем чи іншими особами, які на законних підставах нею користуються, чим будуть порушені їх законні права.

За таких обставин, ухвала судді, як постановлена з порушенням норм процесуального права та порядку, встановленого для вирішення такого питання, підлягає скасуванню з передачею цього питання на новий розгляд до того ж суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: