У Х В А Л А

18 січня 2016 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Кузнецов Д.В., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Також нею було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y», державний номер НОМЕР_1, що знаходиться в гаражі № 216, блок № 4 гаражного споживчого кооперативу «Юніс», що розташований в Іллічівському районі м. Маріуполі, провести опис майна, яке знаходиться в гаражі № 216, блок № 4 гаражного споживчого кооперативу «Юніс» та накласти арешт на описане майно та гараж, а також накласти арешт на сейф для зберігання зброї, телевізор 3-Д, фотоапарат «Соні», що зберігаються в квартирі відповідача за адресою м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, 84/29, у звязку із тим, що відповідач ОСОБА_2 може сховати, продати або привести у непридатний стан предмет спору.

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя було скасовано, у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановленя факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частку спільного майна відмовлено.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12 листопада 2015 року, що набрала законної сили, було визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y», державний номер НОМЕР_1, № кузова KL1SF69YE8W014604.

З наведених рішень вбачається, що між сторонами існує спір з приводу належності та можливого перебування транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Aveo SF69Y», державний номер НОМЕР_1, № кузова KL1SF69YE8W014604.

Вказане дає підстави для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову, зокрема, реалізація або розбирання відповідачем належного позивачу на праві власності майна, а саме автомобіля «Chevrolet Aveo SF69Y», державний номер НОМЕР_1, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява ОСОБА_1 в частині накладення арешту на автомобіль підлягає задоволенню.

Що стосується інших вимог про проведення опису майна, яке знаходиться в гаражі № 216, блок № 4 гаражного споживчого кооперативу «Юніс» та накладення арешту на описане майно та гараж, а також накладення арешту на сейф для зберігання зброї, телевізору 3-Д, фотоапарату «Соні», що зберігаються в квартирі відповідача за адресою м. Маріуполь, вул. Машинобудівна, 84/29, то ОСОБА_1 не представлено до суду та не доведено, як існування такого майна в цілому, так і можливу належність його позивачу. Не представлено жодного письмового доказу в обґрунтування заявленої вимоги про забезпечення позову в цій частині.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вказані положення закону та обставини справи, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цій частині необґрунтованою та недоведеною, у звязку із чим відмовляє в її задоволені.

Одночасно з цим, суд розяснює, що позивач не позбавлена права повторно на будь-якій стадії розгляду справи звернутися до суду із заявою про забезпечення позову при наявності для цього обґрунтованих підстав.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Chevrolet Aveo SF69Y», державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, № кузова KL1SF69YE8W014604, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Копію ухвали надіслати до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори та Територіального сервісного центру 1441 Регіонального сервісного центру МВС України в Донецькій області для виконання.

На ухвалу може бути надана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_3