14.01.2016 Єдиний унікальний № 371/1452/15-ц
Провадження №2/371/29/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Миронівський районний суд Київської області

у складі: головуючого-судді Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 технічного університету України Київський політехнічний інститут до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку,-

встановив:

Позивач ОСОБА_2 технічний університет України Київський політехнічний інститут звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку в розмірі 42 900 грн.

Свої вимоги обгрунтував тим, що НТУУ КПІ є власником (балансоутримувачем) гуртожитку №22 за адресою: вулиця Металістів, 6, м.Київ. Статус студентський гуртожиток для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів даному гуртожитку надано Наказом НТУУ КПІ № 4-85 від 03 вересня 2011 року.

ОСОБА_3 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з липня 2009 року вселилась та проживала в кімнаті №9-22 вказаного гуртожитку у звязку з навчанням.

Наказом від 29 червня 2013 року № 1228-с відповідача відраховано з НТУУ КПІ у звязку із здобуттям повної вищої освіти.

Відповідно до п.43 Примірного положення про гуртожиток ВНЗ при відрахуванні з навчального закладу студенти, які проживали у гуртожитку, залишають його в установленому порядку у двотижневий термін з дня видачі відповідного наказу.

Таким чином, починаючи з 14 липня 2013 року відповідач займала кімнату №9-22 у студентському сімейному гуртожитку №22 НТУУ КПІ як стороння особа без відповідних правових підстав.

10 вересня 2013 року вона була попереджена про необхідність звільнення кімнати в гуртожитку.

Рішенням Соломянського районного суду м.Києва від 03 березня 2014 року ОСОБА_3 із залежними від неї членами родини виселено із займаної кімнати. Вказане рішення було виконано в примусовому порядку 14 липня 2014 року.

Таким чином, відповідач користувалася кімнатою №9-22 студентського гуртожитку №22 як стороння особа з липня 2013 року по липень 2014 року.

Місячна вартість користування тримісною кімнатою в гуртожитку сторонніх осіб становить 3900 грн. (1300 грн.одне ліжко-місце).

З вересня 2013 року відповідач припинила вносити плату за користування кімнатою в гуртожитку, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з 01 вересня 2013 року по 31 липня 2014 року (11 місяців) у розмірі 42 900 грн.

Вказаний розмір заборгованості позивач просить стягнути з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у поданих до суду запереченнях позов не визнала, посилаючись на те, що позивачем не надано розрахунку заборгованості, а саме складової її вартості, не надано жодних договорів, відповідно до яких вона б брала на себе зобовязання перед позивачем. Вважає, що вказана сума боргу є надуманою (а.с.147-149).

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі письмових доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, вивчивши письмові матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що ОСОБА_2 технічний університет України Київський політехнічний інститут є власником (балансоутримувачем) гуртожитку №22 за адресою: вулиця Металістів,6, м.Київ. Статус студентський гуртожиток для проживання сімейних студентів, аспірантів, докторантів даному гуртожитку надано Наказом НТУУ КПІ № 4-85 від 03 вересня 2011 року (а.с.46-49).

Згідно довідки №0700/106 від 26 травня 2015 року кімната №9-22 гуртожитку №22 НТУУ КПІ розрахована на три ліжко-місця (а.с.50).

Відповідачка ОСОБА_3 та її малолітні діти ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 вселились та проживали в кімнаті №9-22 студентського сімейного гуртожитку по вулиці Металістів, 6 в м.Києві на підставі ордерів, виданих на підставі наказів ректора від 17 червня 2010 року №1-123; від 01 червня 2011 року №4-173; від 18 травня 2012 року №4-174 відповідно про надання відповідачці вказаного житлового приміщення на період її навчання у ВНЗ.

Наказом від 11 лютого 2013 року №412-С відповідачеві перенесено захист дипломного проекту через хворобу та видано направлення від 26 лютого 2013 року №339 для тимчасового розміщення у гуртожитку, яким продовжено строк її проживання до 30 червня 2013 року.

Після закінчення вказаного строку адміністрація НТУУ КПІ зверталася до відповідача з вимогою про виселення з гуртожитку, однак відповідачка продовжувала проживати в спірному житловому приміщенні, що порушувало права позивача. Дані обставини відповідачем не оспорювались та підтверджуються рішенням Соломянського районного суду м.Києва від 03 березня 2014 року (а.с.61-63).

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Відповідно до п.43 Примірного положення про гуртожиток ВНЗ при відрахуванні з навчального закладу студенти, які проживали в гуртожитку, залишають його в установленому порядку у двотижневий термін з дня видачі відповідного наказу.

Оскільки відповідачка у добровільному порядку з гуртожитку не виселилась, позивач звернувся з позовом до суду про виселення її та малолітніх дітей.

Рішенням Соломянського районного суду м.Києва від 03 березня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 технічного університету України Київський політехнічний інститут та ухвалено виселити ОСОБА_3В та залежних від неї малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кімнати №9-22 студентського гуртожитку №22 ОСОБА_2 технічного університету України Київський політехнічний інститут, розташованого за адресою: м.Київ, вулиця Металістів, 6 без надання іншого жилого приміщення.

З постанови про закінчення виконавчого провадження від 14 липня 2014 року вбачається, що рішення Соломянського районного суду м.Києва про виселення з гуртожитку відповідача та її дітей виконано в примусовому порядку (а.с.64).

Таким чином, відповідачка з малолітніми дітьми на правових підставах проживали у гуртожитку до 30 червня 2013 року, а з 15 липня 2013 року до 14 липня 2014 року займали кімнату як сторонні особи без відповідних правових підстав.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. к п.п.1.4 Положення про оплату за проживання у студентських гуртожитках ОСОБА_2 технічного університету України КПІ сторонні особи сплачують вартість одного ліжко-місця в розмірі 1300 грн. на місяць (а.с.58).

У добровільному порядку відповідач сплатила за проживання в гуртожитку за період з 01 липня 2013 року по 01 вересня 2013 року, що підтверджується прибутковим касовим ордером (а.с.101).

Заборгованість за проживання за період з 01 вересня 2013 року по 31 липня 2014 рок (11 місяців) становить 42 900грн.(1300грн.х3х11)

Оскільки відповідачка після закінчення навчання та продовження строку її проживання фактично продовжувала проживати у гуртожитку та з 01 вересня 2013 року припинила вносити плату за користування кімнатою в гуртожитку, суд прийшов до висновку про стягнення з неї на користь позивача заборгованості по оплаті за користування житлом за період з 01 вересня 2013 року по 31 липня 2014 року у розмірі 42 900 грн.

Примірне положення про студентський гуртожиток вищого навчального закладу, затверджений Наказом Міністерства освіти і науки України 13.11.2007 р. № 1004 регламентує функціонування студентських містечок і гуртожитків вищих навчальних закладів, визначає порядок надання житлової площі в гуртожитках, умови проживання, правила внутрішнього розпорядку .

Вказаним положенням визначено, що конкретний розмір оплати за проживання в гуртожитках установлюється керівництвом вищого навчального закладу і розраховується відповідно до законодавства, тарифів, порядку розрахунків за комунальні послуги залежно від рівня комфортності житла.

На підставі вищезазначеного Положення, наказом № 1-215 від 25 липня 2013 року ректора НТУУ КПІ було затверджено Положення Про оплату за проживання у студентських гуртожитках ОСОБА_2 технічного університету України КПІ для всіх категорій мешканців та введено його в дію з 01 вересня 2013 року (а.с.53), відповідно до якого сторонні особи сплачують вартість одного ліжко-місця у розмірі 1300 грн.

У звязку з цим доводи відповідача у письмових запереченнях про те, що вказана в позові сума заборгованості за її проживання в гуртожитку є надуманою, суд вважає безпідставними.

Безпідставність посилання позивача на ст.509 ЦК України у звязку з тим, що жодних зобовязань перед позивачем відповідач не мала, суд вважає необгрунтованим.

Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачену позивачем при подачі позовної заяви суму судового збору у розмірі 429 грн.00 коп.

На підставі ст.ст.509, 525, 526, 530 ЦК України

Керуючись ст.ст.6, 8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 технічного університету України Київський політехнічний інститут (м.Київ, пр-т Перемоги, 37; код ЄДРПОУ: 0207092, р/р № 3853 в ГУ ДКСУ м.Києва, МФО 820019) заборгованість за проживання в гуртожитку в сумі 42 900 грн. 00 коп. (сорок дві тисячі девятсот грн.00коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 технічного університету України Київський політехнічний інститут ( м.Київ, пр-т Перемоги, 37; ідентифікаційний код : 0207092, р/р № 0199 в ГУ ДКСУ м.Києва, МФО 820019) 429 грн. 00 коп.судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 14 січня 2016 року.

Суддя підпис ОСОБА_7

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко