У х в а л а

"20" січня 2016 р.

Суддя Галицького районного суду міста Львова Мисько Х.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Транспорт» до Публічного акціонерного товариства Акціонерно комерційний банк «Львів» про визнання правочину недійсним та застосування відповідних наслідків,

в с т а н о в и в:

позивачі ОСОБА_1 та ТзОВ «ОСОБА_1 Транспорт» звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерно комерційний банк «Львів», в якому просить відповідно до ст.145 ЦПК України призначити у справі судово психіатричну експертизу за місцем проживання позивача ОСОБА_1; витребувати у відповідача повний розрахунок виплат ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт» стосовно оспорюваних правочинів за період з 2011 року до предявлення позову до суду; допитати в якості свідка тата позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2; визнати кредитний договір №66 від 03 жовтня 2011 року укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_2 Транспорт» з додатковими договорами №66/1 від 27 січня 2012 року, №66/2 від 07 лютого 2013 року, №66/3 від 29 березня 2013 року, №66/4 від 30 серпня 2013 року, №66/5 від 31 грудня 2014 року; визнати недійсним договір застави від 03 жовтня 2011 року укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_2 Транспорт» з договором про внесення змін №1 від 27 березня 2015 року; визнати недійсним договір застави майнових прав від 03 жовтня 2011 року укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_2 Транспорт»; визнати недійсним договір застави від 27 січня 2012 року укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_2 Транспорт»; визнати недійсним договір поруки від 22 січня 2013 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів», ТОВ «ОСОБА_2 Транспорт» та ОСОБА_1 із договорами про внесення змін №1 та №2; визнати недійсним договір застави від 30 серпня 2013 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 з наступними внесеними 27 березня 2015 року змінами за №1; визнати недійсним генеральний договір кредитної лінії від 03 вересня 2013 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт»; визнати недійсним договір застави від 03 вересня 2013 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1; визнати недійсним договір застави від 26 квітня 2013 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1; визнати недійсним кредитний договір №24 від 26 квітня 2013 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт»; визнати недійсним договір застави від 01 лютого 2012 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 з наступними внесеними 26 грудня 2012 року змінами за №1; застосувати правові наслідки недійсності правочинів та повернути сторони у первісний стан, стягнувши різницю між сумою отриманого кредиту та виплатою, яка становить 367768,76 грн.; виключити з державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про заставу рухомого майна автомобілів, вказаних у договорі застави від 27 січня 2012 року, договорі застави від 30 серпня 2013 року, договорі застави від 03 жовтня 2011 року; договорі застави від 03 вересня 2013 року; договорі застави від 26 квітня 2013 року, договорі застави від 01 лютого 2012 року.

Ухвалою від 20 січня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в частині вимог про: визнання недійсним кредитного договору №66 від 03 жовтня 2011 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт» з додатковими договорами №66/1 від 27 січня 2012 року, №66/2 від 07 лютого 2013 року, №66/3 від 29 березня 2013 року, №66/4 від 30 серпня 2013 року, №66/5 від 31 грудня 2014 року; визнання недійсним договору застави від 03 жовтня 2011 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт» з договором про внесення змін №1 від 27 березня 2015 року; визнання недійсним договору застави майнових прав від 03 жовтня 2011 року, укладений між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт»; визнання недійсним договору застави від 27 січня 2012 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт»; визнання недійсним генерального договору кредитної лінії від 03 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт»; визнання недійсним кредитного договору №24 від 26 квітня 2013 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт» та виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про заставу рухомого майна автомобілів, вказаних у договорі застави від 27 січня 2012 року, від 03 жовтня 2011 року, від 03 вересня 2013 року, від 26 квітня 2013 року.

Вивчивши решту позовних вимог, вважаю, що позовна заява у цій частині підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається із квитанції №12270F1C80 від 07 жовтня 2015 року, позивач ОСОБА_1 сплатив 3677,70 грн. судового збору, що становить один відсоток від суми вимоги майнового характеру про стягнення різниці між сумою отриманого кредиту та виплатою, яка становить 367768,76 грн.

Однак, встановлено, що позовна заява містить вимоги як майнового, так і немайнового характеру, а саме:

-визнання недійсним договору поруки від 22 січня 2013 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів», ТОВ «ОСОБА_1 Транспорт» та ОСОБА_1 із договорами про внесення змін №1 та №2;

-визнання недійсним договору застави від 30 серпня 2013 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 з наступними змінами, внесеними 27 березня 2015 року за №1;

-визнання недійсним договору застави від 03 вересня 2013 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1;

-визнання недійсним договору застави від 26 квітня 2013 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1;

-визнання недійсним договору застави від 01 лютого 2012 року, укладеного між ПАТ АКБ «Львів» та ОСОБА_1 з наступними змінами, внесеними 26 грудня 2012 року за №1;

-застосування правових наслідків недійсності правочинів та повернення сторін у первісний стан, стягнувши різницю між сумою отриманого кредиту та виплатою;

-виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про заставу рухомого майна автомобілів, вказаних у договорі застави від 30 серпня 2013 року, договорі застави від 01 лютого 2012 року.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Крім цього, згідно ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана: юридичною особою або фізичною особою підприємцем встановлена ставка судового збору 1 розмір мінімальної заробітної плати, фізичною особою - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату з 1 вересня 1378,00 гривень.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, у даному випадку, позивачі - ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Транспорт» повинні усунути недоліки позовної заяви щодо сплати судового збору та мають сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру.

Враховуючи наведене, вважаю, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху для усунення її недоліків, про що повідомити позивачів.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір» суддя,-

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Транспорт» до Публічного акціонерного товариства Акціонерно комерційний банк «Львів» про визнання правочину недійсним та застосування відповідних наслідків - залишити без руху.

Про залишення позовної заяви без руху повідомити позивачів та надати їм строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається позивачам зі всіма доданими до неї документами.

Суддя Мисько Х.М.