Справа № 349/835/15-ц
Провадження № 22-ц/779/377/2016
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування домоволодіння за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного суду від 17 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рогатинського районного суду від 17 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування домоволодіння №8 по вул. Шевській в с.Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області.

Апелянт на рішення суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

04 липня 2014 року батьком апелянта було укладено договір дарування житлового будинку на користь брата ОСОБА_4 де в той момент проживав ОСОБА_2 та його сімя про укладення такого договору їм ніхто не повідомляв. Даний правочин був укладений з метою не договору дарування, а тільки з ціллю в подальшому висилити апелянта і його сімю з займаного приміщення де вони проживають вже більше 20 років і вкладали значні кошти в ремонти.

Апелянт вважає, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 вирішили укласти договір дарування з метою приховання інших правочинів. На теперішній час відповідач на протязі двох місяців направляє вимогу про виселення, також подає позов до суду щодо цього.

Апелянт вважає, що судом не досліджено всіх обставин справи. Не зясовано що приховується за даним правочином, а також суд не залучив свідків для встановлення наведених фактів.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати, та визнати недійсним договір дарування спірного домоволодіння.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів та їх представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Згідно із частинами 1, 2 та 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

За ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року №1952-ІУдержавна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) укладаються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Державна реєстрація прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав.

Судом встановлено, що 04 липня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 прийняв у дар домоволодіння номер 8, що розташовані по вул.Шевській в с.Путятинці Рогатинського району. Договір вчинено у письмовій формі, посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу ОСОБА_5

Домоволодіння, що є предметом договору дарування, належать обдарованому відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке було видане 27.10.2010 року Путятинською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету №38 від 10.09.2010 року та зареєстроване 27.10.2010 року Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації.

Договір дарування вчинено з письмової згоди дружини дарувальника ОСОБА_6, що підтверджується її нотаріально посвідченою заявою від 04 липня 2014 року.

В документах, які стали підставою для укладення договору дарування, є довідка №401 від 02.06.2014 року, видана виконавчим комітетом Путятинської сільської ради із зазначенням осіб, які зареєстровані у домоволодінні по вул.Шевській №8 та довідка №425, видана виконавчим комітетом Путятинської сільської ради 12.06.2014 року відповідно до якої домоволдіння №8 по вул.Шевська в с.Путятинці належало до категорії робітничих дворів.

Відповідно до ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним.

За ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст.719 ЦК України). Нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, відповідно до ст.54 Закону України «Про нотаріат», посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов'язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін.

За ст.722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору або символів речі (ключів, макетів тощо), є прийняттям дарунка.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Судом першої інстанції не встановлено порушення права позивача при укладенні ОСОБА_3, як власником майна, договору дарування на користь ОСОБА_7

Крім того, ОСОБА_3 у суді ствердив намір укласти саме договір дарування домоволодіння на користь свого сина ОСОБА_7, а не договір довічного утримання. Даритель передав обдарованому ключі від домоволодіння, а ОСОБА_4 прийняв дарунок. При цьому суд, зіславшись на розяснення п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року N 9 у судовому рішенні прийшов до обґрунтованого висновку, що хоча дарувальник та його дружина за згодою обдарованого продовжують проживати у домоволодінні після його дарування, не може бути підставою для визнання договору дарування недійсним.

Не наведено апелянтом будь-яких доводів та підстав, які б дали суду прийти до висновку, що даний правочин є удаваним та його вчинено з метою приховати інший правочин

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, оскільки такий договір відображає істинну волю його сторін.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду від 17 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_8

ОСОБА_9