АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 22-ц/774/406/к/16 Чайкін І. Б.
Категорія 52 ( 1 ) Доповідач Соколан Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколан Н.О.,

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

за участю: секретаря Євтодій К. С.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Громко Наталі Володимирівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення та його скасування, стягнення заборгованості та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - ПАТ "ЦГЗК") про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення та його скасування, стягнення заборгованості та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що працював на підприємстві відповідача на посаді машиніста тепловозу в період з 11.05.1999 року по 09.01.2014 року. 14.09.2013 року під час його робочої зміни сталася аварія, з 16.09.2013 року керівництвом управління залізничного транспорту його було відсторонено від роботи, з 16.09.2013 року за вказівкою керівництва його було поставлено на виконання робіт з ліквідації аварії. 04.11.2013 року начальником цеху технологічного залізничного транспорту Глеюватського кар'єру його було повідомлено про наказ, щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення та надано лист ознайомлення з наказом ПАТ «ЦГЗК» від 30.10.2013 року про оголошення йому догани, відсторонення від роботи, пов?язаної з управлінням рухомим складом, зняття з нього виробничої премії та направлення його на позапланове складання іспитів. Також керівництвом було запропоновано написати заяву про звільнення його з підприємства за власним бажанням.

Перебуваючи під постійним тиском керівництва 09.01.2014 року ОСОБА_4 за наказом № 12 від 09.01.2014 року було звільнено з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Після звільнення, в березні 2014 року позивач звернувся із письмовою заявою до ПАТ « ЦГЗК» про видачу копії наказу № 1722 від 30.10.2013 року, але 02.04.2014 року отримав відмову у видачі копії наказу, що є незаконним.

Крім того, внаслідок незаконного переведення його на нижче оплачувану роботу та внаслідок несплати йому щомісячної виробничої премії він втратив частину прибутків, а саме внаслідок незаконного притягнення його до дисциплінарної відповідальності ПАТ « ЦГЗК» не виплатило йому грошові кошти в сумі 4214,53 грн.

За таких обставин просив суд визнати незаконним та скасувати наказ № 1722 від 30.10.2013 року про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, стягнути на його користь з відповідача несплачену заробітну плату та виробничу премію в сумі 4214,53 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., завдану внаслідок неправомірних дій керівництва ПАТ «ЦГЗК».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «ЦГЗК» про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення та його скасування, стягнення заборгованості та моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність обставинам справи рішення суду,ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у зв?язку з неповним встановленням обставин справи, не наданням оцінки доказів; висновки суду не відповідають встановленим обставинам, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що дисциплінарне стягнення покладено на позивача з порушенням місячного строку з дня виявлення проступку, як це встановлено ст. 148 КЗпП України, оскільки факт порушення встановлено актом службового розслідування від 26.09.2013 року, в той час як наказ про дисциплінарне стягнення № 1722 видано 30.10.2013 року. Крім того, в наказі № 1722 зазначено недостовірні дані - зазначено, що комісію з проведення службового розслідування створена на підставі наказу від 16 жовтня 2013 року, в той час як насправді вона створена 16 вересня 2013 року. Також судом першої інстанції помилково визначено, що позивач пропустив строк позовної давності, не звернувши уваги на те, що у актах від 01.11.2013 року та 04.11.2013 року зазначено, що позивач лише прослухав зміст наказу № 1722, однак не отримав зазначений наказ особисто.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, ОСОБА_4 працював на підприємстві ПАТ « ЦГЗК» машиністом тепловозу в період з 11.05.1999 року по 09.01.2014 року.

14.09.2013 року під час його робочої зміни сталася аварія. Причиною аварії стало, зокрема, невиконання локомотивною бригадою, у складі якої був позивач ОСОБА_4, необхідних операцій для повного випробування автогальмів потягу. В результаті зазначеного порушення, тепловоз Серії 2ТМ10М № 3461 «АБ» під керуванням машиніста тепловоза служби рухомого складу ЦТЗ, виїхав за упор залізничного тупика, через те, що останній не перевірив відкриття кінцевих кранів гальмівної магістралі у думпкара при тепловозі, і у тепловоза, не перевірив час заповнення гальмівної системи стисненим повітрям, не виконував перевірку гальм на ефективність, не тримав гальмівні пристрої постійно готовими до дії, не знизив швидкість руху поїзду при несприятливих погодних умовах для забезпечення безпеки руху.

Згідно наказу ПАТ «ЦГЗК» № 1420 від 16.09.2013р., призначено комісію з службового розслідування порушення у поїзній роботі» (а.с.70) .

30.10.2013 р. на ПАТ «ЦГЗК» видано наказ № 1722 «Про дисциплінарне стягнення та матеріальну відповідальність».

Підставою для видання зазначеного наказу став акт службового розслідування випадку аварії в поїзній та маневровій роботі від 26 вересня 2013 року затверджений генеральним директором 01.10.2013 року (а.с.61).

01.11.2013р. Позивач був ознайомлений з наказом № 1722 від 30.10.2013р., підпис про ознайомлення ставити відмовився, про що був складений акт. (а.с. 69 ).

Позивач був ознайомлений із зазначеним наказом 04.11.2013р. та свій підпис про ознайомлення знову ставити відмовився, про що був складений акт. (а.с. 67).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що визначені ст.ст. 147, 148, 149 КЗпП України вид, строк та порядок застосування до позивача дисциплінарного стягнення було дотримано, факт порушення ним трудової дисципліни доведений. Колегія суддів погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст.. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, під час якого власник або уповноважений ним орган, згідно зі статтею 149 КЗпП України, повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст.. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Вирішуючи питання щодо доведеності факту порушення позивачем трудової дисципліни та наявності підстав для застосування у зв'язку з цим відносно нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, суд першої інстанції вірно керувався матеріалами акту службового розслідування випадку аварії в поїзній та маневровій роботі від 26 вересня 2013 року, затвердженого генеральним директором 01.10.2013 року (а.с.61) та перевірив висновки акту, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7

Погоджується колегія суддів й з висновком суду про те, що до позивача не було застосовано декілька видів дисциплінарного стягнення, оскільки, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 було відсторонено від управління залізничного транспорту у зв'язку з необхідністю проходження навчання, тому не є дисциплінарним стягненням. Участю позивача у роботах з ліквідації аварії (в тому числі - виконання стропувальних та такелажних робіт), оскільки позивач брав в них участь, як особа за якою закріплено рухомий склад, і він не виконував робіт, пов'язаних з особливим допуском до їх проведення.

Відмовляючи в задоволенні основних позовних вимог про скасування наказу на роботі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову й у стягненні моральної шкоди, яка є похідною вимогою.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідачем пропущено встановлений ст. 148 КЗпП України місячний строк накладення стягнення не можуть бути прийнятими до уваги з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, акт службового розслідування випадку аварії в поїзній та маневровій роботі від 26 вересня 2013 року затверджений генеральним директором 01.10.2013 року, в той час як наказ № 1722 «Про дисциплінарне стягнення та матеріальну відповідальність» видано 30.10.2013 року, тобто в місячний строк, передбачений ст.. 148 КЗпП України. Оскільки зазначений акт є обов?язковою передумовою накладення дисциплінарного стягнення, колегія суддів вважає, що відповідачем дотримано строків накладення стягнення.

Посилання позивача на те, що в наказі № 1722 вказано недостовірні дані - зазначено, що комісію з проведення службового розслідування створена на підставі наказу від 16 жовтня 2013 року, в той час як насправді вона створена 16 вересня 2013 року, колегія суддів не може прийняти як підставу для задоволення позовних вимог, оскільки зазначена описка не змінює фактичних даних, викладених у наказі, які підтверджують іншими зібраними по справі доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно визначено факт пропуску строку позовної давності позивачем, колегія суддів не може прийняти до уваги, з огляду на те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову за відсутністю порушень трудових прав позивача, а не через пропуск процесуального строку. Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що він не ознайомлений з наказом № 1722, оскільки згідно актів від 01.11.2013 року та 04.11.2013 року, ОСОБА_4 відмовлявся від підпису про ознайомлення з наказом та його отриманням.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, апеляційну скаргу відповідача відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: