У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю відповідачки - ОСОБА_2,

представника відповідачки - ОСОБА_3,

позивача - ОСОБА_4,

представника позивача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у реалізації прав та обов'язків щодо права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 15 вересня 2015 року позов задоволено: зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у реалізації його прав та обов'язків щодо права власності на нерухоме майно, а саме 1/2 ідеальної частки житлового будинку, який знаходиться в м. Рівне по АДРЕСА_1, шляхом забезпечення доступу спеціалістів КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації», ПП ОСОБА_6 для проведення огляду зазначеного житлового будинку, здійснення первинної інвентаризації та виготовлення технічної документації на будинок. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду необґрунтованим, незаконним та несправедливим, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду про те, що нею чиняться перешкоди позивачу в реалізації його права власності на будинок та пояснює, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22.01.2014р. визнано його право власності на ? ідеальну частку будинку. Стверджує, що позивач не намагається реалізувати своє право, а тому не може йти мова про перешкоджання в його здійсненні. Звертає увагу на те, що за відсутності необхідного переліку документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на новостворене майно, відсутнє і порушення права. Зазначає, що незнання своїх прав особою не свідчить про те, що вони порушуються. Вказує, що позивачем, всупереч положенням процесуальних норм про обов'язок доказування своїх вимог та посилань, не наведено жодних належних та допустимих доказів, які б обґрунтовували його позов. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

__________________________________________________________________________

Справа № 569/4681/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Денисюк П.Д.

Провадження № 22-ц 787/65/2016 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 22 січня 2014 року житловий будинок АДРЕСА_1 визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також визнано за позивачем право на 1/2 ідеальну частку житлового будинку (а.с. 4-8).

Вказаним рішенням суду встановлено, що готовність будинку будівництвом складає 100%. Рішення набрало законної сили (4-8).

З метою оформлення права власності на частку будинку, визначену вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернувся до КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» та ПП ОСОБА_6 для виготовлення технічної документації.

Спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку з тим, що відповідачкою чиняться перешкоди працівникам КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» та ПП ОСОБА_6 в доступі до спірного будинку для проведення технічної інвентаризації, необхідної для виготовлення документів на оформлення права власності на частку позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався законодавчо закріпленою гарантією права власника на користування та розпорядження своєю власністю та виходив з того, що у зв'язку з перешкоджанням позивачу реалізувати своє право на оформлення права власності з боку відповідачки, такі перешкоди мають бути усунуті шляхом зобов'язання останньої забезпечити доступ спеціалістів до спірних помешкань для проведення технічної інвентаризації.

На підтвердження даного висновку в рішенні містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія судів апеляційного суду.

Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Пунктом 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 передбачено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

У ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV встановлено, що у разі, якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень.

17 серпня 2015 року державним реєстратором винесено рішення про зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 про державну реєстрацію частки в нерухомому майні по АДРЕСА_1 в м.Рівне і зобов'язано заявника подати державному реєстратору технічний паспорт на будинок (а.с.37).

Як видно з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 21 серпня 2015 року, ОСОБА_4 відмовлено в реєстрації права власності на ? ідеальну частку будинку за відсутності технічного паспорту на будинок(а.с.36).

Матеріали справи містять лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області від 29.08.2014р. на адресу ОСОБА_4, яким повідомлено про факт адміністративного правопорушення ОСОБА_2 у вигляді використання об'єкта будівництва (спірного житлового будинку), який не зданий в експлуатацію, та зобов'язано усунути дане порушення (а.с. 10).

Незважаючи на неодноразові звернення позивача з проханнями до відповідачки надати можливість зробити необхідні обміри та провести технічну інвентаризацію (а.с. 11, 13, 16, 17, 20), позивачкою чиняться перешкоди в доступі відповідних спеціалістів до будинку.

Такі обставини підтверджуються повідомленням КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» № 4736 від 10.07.2014р., де зазначено, що замовлення ОСОБА_4 про виготовлення технічної документації на спірний будинок виконати немає змоги через неможливість доступу до будинку(а.с.21).

Згідно висновку Рівненського РВ УМВС України від 18 серпня 2015 року, зробленого про результатах перевірки заяви ОСОБА_4, видно, що дільничого інспектора міліції до спірного будинку не допустили, батько відповідачки повідомив, що не знає, коли дочка буде вдома (а.с.40).

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до переконання про доведеність позовних вимог щодо порушення відповідачкою прав позивача на користування його власністю та підтримує висновок місцевого суду про необхідність зобов'язання відповідачки не чинити перешкод у його реалізації.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 15 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді : Рожин Ю.М.

Григоренко М.П.

Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Пунктом 50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 передбачено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на новозбудований або реконструйований об'єкт нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, заявник подає технічний паспорт на об'єкт інвестування (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). У ст.22 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-IV встановлено, що у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника. У разі невиконання зазначених вимог державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень. 17 серпня 2015 року державним реєстратором винесено рішення про зупинення розгляду заяви ОСОБА_4 про державну реєстрацію частки в нерухомому майні по АДРЕСА_1 в м.Рівне і зобов»язано заявника подати державному реєстратору технічний паспорт на будинок.(а.с.37). Як видно з рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 21 серпня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено в реєстрації права власності на ? ідеальну частку будинку за відсутності технічного паспорту на будинок(а.с.36). Матеріали справи містять лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Рівненській області від 29.08.2014р. на адресу ОСОБА_4, яким повідомлено про факт адміністративного правопорушення ОСОБА_2 у вигляді використання об'єкта будівництва (спірного житлового будинку), який не зданий в експлуатацію, та зобов'язано усунути дане порушення (а.с. 10). Незважаючи на неодноразові звернення позивача з проханнями до відповідачки надати можливість зробити необхідні обміри та провести технічну інвентаризацію (а.с. 11, 13, 16, 17, 20), позивачкою чиняться перешкоди в доступі відповідних спеціалістів до будинку. Такі обставини підтверджуються повідомленням КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» № 4736 від 10.07.2014р., де зазначено, що замовлення ОСОБА_4 про виготовлення технічної документації на спірний будинок виконати немає змоги через неможливість доступу до будинку(а.с.21). Згідно висновку Рівненського РВ УМВС України від 18 серпня 2015 року, зробленого про результатах перевірки заяви ОСОБА_4, видно, що дільничого інспектора міліції до спірного будинку не допустили, батько відповідачки повідомив, що не знає, коли дочка буде вдома(а.с.40).

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до переконання про доведеність позовних вимог щодо порушення відповідачкою прав позивача на користування його власністю та підтримує висновок місцевого суду про необхідність зобов'язання відповідачки не чинити перешкод у його реалізації.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 15 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Рожин Ю.М.

підпис Григоренко М.П.

Згідно: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.