АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1366/16 Справа № 185/8503/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Врона А. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», третя особа - Державна фіскальна служба України, про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (далі - ПрАТ «УАСК «АСКА») про стягнення суми страхового відшкодування, мотивуючи тим, що з 02 жовтня 1995 року перебуває на службі в Державній податковій інспекції по Львівській області, а 31 січня 2012 року зарахована в порядку перечення на посаду головного державного податкового інспектора відділу обліку та звітності управління прогнозування, аналізу, обліку та звітності. З 05 березня 2012 року їй встановлено 70% втрати працездатності та встановлено другу групу інвалідності.

Вказувала, що втрата працездатності пов'язана з захворюванням, яке виникло під час виконання нею службових обов'язків в органах податкової служби.

Зазначала, що 20 листопада 2012 року та 25 грудня 2012 року вона зверталась до відповідача із заявами про виплату страхового відшкодування, на які отримала відмову у виплаті.

Посилаючись на те, що 29 жовтня 2012 року між державною податковою службою України та ПАТ «УАСК «АСКА» було укладено договір СТД №3126676 про надання послуг страхування посадових осіб органів державної податкової служби України, за яким відповідач зобов'язався надавати послуги з обов'язкового соціального страхування посадових осіб органів державної податкової служби, у тому числі і по страховим випадкам, що стались за період з 03 серпня 2008 року по 31 грудня 2012 року, позивач просила стягнути з ПАТ «УАСК «АСКА» на її користь страхову виплату в розмірі 73.164 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 з 02 жовтня 1995 року перебувала на службі в Державній податковій інспекції по Львівській області (а.с.12).

З 31 січня 2012 року зарахована в порядку переведення в Державну податкову службу у Львівській області на посаду головного державного податкового інспектора відділу обліку та звітності управління прогнозування, аналізу, обліку та звітності (а.с.13).

15 лютого 2012 року, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №847355, ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності - захворювання з дитинства (а.с.17).

Як вбачається з довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії ЛВА-3 №013711 з 05 березня 2012 року позивачу встановлено 70% втрати працездатності у зв'язку з визначенням 11 (другої) групи інвалідності, захворювання з дитинства (а.с.16).

29 жовтня 2012 року між ПрАТ «УАСК «АСКА» (страховик) та Державною податковою службою України (страхувальник) укладено договір СТД №3126676 про закупівлю послуг зі страхування посадових осіб Державної податкової служби України, предметом якого була закупівля послуг з обов'язкового соціального страхування (страхування посадових осіб органів Державної податкової служби України) відповідно до Порядку та умов обов'язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від З червня 1994 року №349 (а.с.23-25).

Зобов'язання страхової компанії за цим договором по виплаті страхового відшкодування розповсюджується на страхові випадки, що сталися у проміжок часу з 03 серпня 2008 року до 31 грудня 2012 року або до повного виконання страховиком пункту 6.3.8 цього договору.

20 листопада 2012 року позивач звернулась до страхової компанії із заявою про виплату страхової суми, однак листом від 17 січня 2013 року у виплаті страхової суми страховою компанією позивачу відмовлено із посиланням на те, що станом на 28 грудня 2012 року відповідачем вичерпано кошти, що знаходяться на спеціальному рахунку для виплат страхових платежів, їх відсутність унеможливлює стягнення коштів та виконання відповідачем обов'язків страховика.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів наявності страхового випадку, зокрема, що її захворювання пов'язане із виконанням службових обов'язків та професійною діяльністю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону України «Про державну податкову службу України», який був чинним до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до ПКУ щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні"]від 5 липня 2012 року (діяв до 01 січня 2015 року), посадові особи органу державної податкової служби підлягають обов'язковому державному особистому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету на випадок загибелі або смерті на суму десятирічної заробітної плати за їх останньою посадою, а в разі поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися у зв'язку з виконанням службових обов'язків, - у розмірі від шестимісячної до п'ятирічної заробітної плати за їх останньою посадою (залежно від ступеня втрати працездатності).

Спірні правовідносини також регулюються статтею 347 Податкового Кодексу України (в редакції, яка була чинною на час їх виникнення), відповідно до якої посадові особи органів державної податкової служби підлягають обов'язковому державному особистому страхуванню за рахунок коштів державного бюджету на випадок загибелі або смерті на суму десятирічної заробітної плати за останньою посадою, а у разі поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися у зв'язку з виконанням службових обов'язків, у розмірі від шестимісячної до п'ятирічної заробітної плати за останньою посадою (залежно від ступеня втрати працездатності).

Порядок та умови страхування посадових осіб органів державної податкової служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України від 3 червня 1994 року №349 «Про затвердження порядку та умов обов'язкового державного особистого страхування органів державної податкової служби» була видана відповідно до ст.18 Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Пунктом 5 вказаної постанови передбачена виплата страховиком страхової суми, зокрема, у разі втрати застрахованим працездатності в результаті поранення, контузії, травми або каліцтва, захворювання чи інвалідності, що сталися під час виконання службових обов'язків.

Згідно з п.1 Порядку та умов обов'язкового державного особистого страхування посадових осіб органів державної податкової служби, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 1994 року № 349, обов'язкове державне особисте страхування посадових осіб органів державної податкової служби здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 41 Закону України "Про страхування" визначено, що страховик не відповідає за зобов'язаннями держави, а держава за зобов'язаннями страховика.

Відповідно до п.26 Положення про умови, порядок та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317, причинами інвалідності є: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров'я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання: одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю у бойових діях у мирний час; одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди; одержані в районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов'язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянських і Великої Вітчизняної воєн та в повоєнний період; пов'язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав; пов'язані з виконанням службових обов'язків, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; одержані внаслідок політичних репресій; пов'язані з виконанням обов'язків військової служби або службових обов'язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій; захворювання: отримані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; пов'язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв'язку.

Пунктом 24 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня2009 року №1317, визначено, що форма документів, що використовується у роботі комісій, затверджується МОЗ.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі вірно встановлених фактів та обставин справи відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження настання факту інвалідності у зв'язку з виконанням нею своїх службових обов'язків.

Доводи позивача, наведені в апеляційній скарзі, правильність висновків суду не спростовують.

З`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.