АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/159/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівКорнієнко Н.В., Ювшина В.І.,
секретарНаконечна М.М., Гончар Л.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_9 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» звернулось до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за результатами проведеної ревізії контрольно-ревізійною комісією Державної фінансової інспекції України за період з 01.01.2012 року по 31.03.2015 року було встановлено ряд порушень фінансово-господарської діяльності ДП «Сільськогосподарське підприємство « Ягубець».

Зокрема, встановлено, що працівника підприємства ОСОБА_10 переведено на посаду помічника кухаря шкільної їдальні, при чому оплата її праці впродовж ревізійного періоду здійснювалась за рахунок Підприємства.

Вказане призвело до покриття видатків сторонньої юридичної особи та збитків, завданих підприємству на суму 21695,44 грн.

Дане порушення було допущено в період перебування ОСОБА_9 на посаді директора державного підприємства СГП «Ягубець», а саме з 16.05.2015 року (вірним є з 16.05.2012 року) по 14.08.2014 року.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з ОСОБА_9 на користь ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» суму боргу в розмірі 21695,44 грн. та судові витрати.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2015 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» грошові кошти в розмірі 15046,97 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів в апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Встановлено, що ОСОБА_9 виконував обов'язки директора державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» з 16.05.2012 року по 14.08.2014 року (а.с. 11-12).

Згідно листа Державної фінансової інспекції у Черкаській області № 23-07/53-3403 від 15.05.2015 року проведеною ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «СГП «Ягубець» за період з 01.01.2012 року по 31.03.2015 року було встановлено, що працівника Підприємства переведено на посаду помічника кухаря шкільної їдальні. При цьому, оплата праці вказаного працівника впродовж ревізійного періоду здійснювалась за рахунок Підприємства, що призвело до покриття видатків сторонньої юридичної особи та збитків підприємству на загальну суму 31888,74 грн., чим порушено п. п. 13, 14 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318 (а.с. 17-18).

Постановою заступника начальника Державної фінансової інспекції в Черкаській області Мельника С.І. № 23-258/2015 від 22.05.2015 року, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП за порушення законодавства з фінансових питань, що полягає у не створенні умов для правильного ведення бухгалтерського обліку, а саме: нарахування та виплату заробітної плати фізичній особі (ОСОБА_10), яку згідно наказу від 16.03.2010 р. № 8 переведено на посаду помічника кухаря шкільної їдальні Ягубецької ЗОШ ІІІ ступенів, що призвело до внесення недостовірних даних до Звіту про фінансові результати форми № 2 за 2012 рік (показник статті «Інші операційні витрати» завищено на загальну суму 9015,30 грн.), за 2013 рік показник статті «Інші операційні витрати» завищено на загальну суму 9140,414 грн., за 2014 рік показник статті «Інші операційні витрати» завищено на загальну суму 10886,01 грн. та за І квартал 2015 року показник статті «Інші операційні витрати» завищено на загальну суму 2847,26 грн., чим допущено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку. На момент проведення ревізії порушення тривало (а.с. 60).

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач ДП «СГП «Ягубець» просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 21695,44 грн. на підставі ст.ст.509,510,526,526 ЦК України, якими визначено поняття зобов'язання, підстави його виникнення та загальні умови виконання зобов'язання.

При цьому, позивачем не вказано з яких саме зобов'язань виникла зазначена сума боргу.

Однак, з матеріалів позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини регулюються положеннями Глави IX Кодексу законів про працю України, ними ж керувався і суд першої інстанції при розгляді справи.

Задовольняючи позовні вимоги позивача частково, суд першої інстанції вірно визначив період, за який необхідно проводити нарахування матеріальної шкоди, а саме: з 16.05.2012 року по 14.08.2014 року, оскільки саме в цей час відповідач був керівником підприємства та є відповідальною особою за спричинену з його вини матеріальну шкоду.

Суд першої інстанції вірно визначився і з розміром матеріальної шкоди завданої за вказаний період в сумі 15046 грн. 97 коп.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що відповідач несе повну матеріальну відповідальність за спричинену шкоду та стягнув з останнього в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 15046 грн. 97 коп., оскільки в матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з його вини підприємству, передбачену ст.134 КЗпП України.

Так, відповідно до ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Ст. 133 КЗпП України визначено, що керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники несуть обмежену матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно, зокрема, зайвими грошовими виплатами.

Випадки повної матеріальної відповідальності встановлені ст. 134 КЗпП України.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України, для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обов'язків, відповідач ОСОБА_9, з вини якого заподіяно шкоду, несе матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Відповідно до наданої позивачем довідки, середньо місячний заробіток відповідача становив 5050 грн. 61 коп. (червень 2014 року -5243,77 грн.; липень 2014 року - 4857,45 грн., що становить 10101,39:2=5050,61). При цьому враховано, що відповідач працював на посаді керівника підприємства до 14.08.2014 року.

Середньо місячний заробіток відповідача у розмірі 5050 грн. 61 коп., не перевищує прямої дійсної шкоди у розмірі 15046 грн. 97 коп.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта, що відповідно до ч. 4 ст. 136 КЗпП України позов подано не належним позивачем, оскільки вказаною нормою встановлено, що стягнення з керівників підприємств, установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу. Так, на час подання позову ОСОБА_9 уже не був керівником Підприємства, тому ДП «СГП «Ягубець» правомірно звернулось до нього, як до колишнього працівника, із вказаним позовом.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення допущено невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, рішення суду першої інстанції змінює в частині розміру стягнення матеріальної шкоди та судових витрат. Стягує з відповідача ОСОБА_9 на користь позивача ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 5050 грн. 61 коп.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягать до стягнення судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., які складаються з оплати судового збору при поданні позовної заяви до суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» до ОСОБА_9 про стягнення заборгованості - змінити в частині розміру стягнення матеріальної шкоди та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди кошти в сумі 5050 грн. 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ДП «Сільськогосподарське підприємство «Ягубець» судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :