Справа № 135/104/13- ц
Провадження № 8/144/1/16
У Х В А Л А

"19" січня 2016 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуюча суддя Задорожна Л.І.,

секретар судового засідання Кошмелюк А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Теплик заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив :

Відповідно ухвали судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, поділ спільного майна подружжя, виділ його в натурі та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про поділ автомобіля(справа №135/104/13-ц).

26 серпня 2015 року до Гайсинського районного суду Вінницької області, якому було передано для розгляду справа №135/104/13-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Ладижинського міського суду за нововиявленими обставинами, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення позову ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, поділ спільного майна подружжя, виділ його в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 про поділ автомобіля, розподіл майна подружжя, визнання права власності на ? половину рухомого та нерухомого майна, коштів, накласти арешт на: житловий будинок по вул..Прибережна,8/1 в м.Ладижин Вінницької області; земельну ділянку за цією ж адресою, площею 0,0941га; автомобіль марки «KIASPORTEGE 2.01», 2007 року випуску, д/н НОМЕР_1, що знаходиться у відповідача за адресою м.Ладижин, вул..Базарна,9; нежитлову будівлю за адресою м.Ладижин, вул..Базарна,9; обладнання в магазині за адресою м.Ладижин, вул..Базарна,9; земельну ділянку під та біля нежитлової будівлі(магазину) за адресою м.Ладижин, вул.Базарна,9 в розмірі 1/6 частки спільної приватної власності. Причиною забезпечення позову вказав те, що до закінчення розгляду справи та вступу рішень судів в законну силу, нерухоме та рухоме майно відчужить, що відповідач унеможливить виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просить задовольнити заяву про забезпечення позову. Вказав, що забезпечення позову стосується його зустрічної позовної заяви, яку було ним подано до Гайсинського районного суду 16 жовтня 2015 року, в якій збільшено обсяг спільного майна подружжя, щодо частини якого не вирішувався поділ під час ухвалення рішення Ладижинським міським судом 20 лютого 2014 року. Ухвали про прийняття до розгляду судом його зустрічного позову та обєднання його з первісним позовом не має. Також, пояснив, що в ході виконавчого провадження, відкритого за його заявою, не було накладено арешт на автомобіль «KIASPORTEGE 2.01». А власником житлового будинку по вул.Прибережній,8/1 в м.Ладижин Вінницької області є він сам.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 пояснив, що Ладижинським міським судом було вирішено питання поділу майна подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, однак, не щодо всього обсягу спільно нажитого майна. Позивач ОСОБА_1 має право збільшити позовні вимоги, що він і зробив, подавши до суду 16 жовтня 2015 року зустрічну позовну заяву, включивши до вимог поділ і іншого майна, що було набуто в шлюбі з ОСОБА_5. Ця зустрічна позовна заява буде розглядатись судом після скасування рішення Ладижинського міського суду від 20 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами. Оскільки, закон передбачає, що забезпечення позову допускається на любій стадії розгляду справи, а на сьогодні справа перебуває на стадії перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, просить забезпечити позов, наклавши арешт на майно, перелік якого міститься в заяві.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 заперечує проти забезпечення позову, посилаючись на те, що ЦПК України не передбачає забезпечення позову на стадії перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами. Також, відповідачеві ОСОБА_5 не було повідомлено про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про поділ іншого майна. Крім того, заява про забезпечення позову не містить інформації про власників майна, на яке просить накласти арешт ОСОБА_1, при тому, що у власності ОСОБА_5 відсутні транспортні засоби.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові, оскільки подана без додержання вимог, встановлених законом.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного вважаю, що вказану заяву про забезпечення позову

- 2 -

необхідно повернути заявнику на підставі ч.8 ст.153 ЦПК України, оскільки вона не відповідає вимогам ст.151 ЦПК, так як в ній не зазначено який позов просить забезпечити ОСОБА_1А.(не вказано які позовні вимоги ОСОБА_1 перебувають на розгляді в суді та на якій стадії розгляду ця справа), не вказано причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов(не вказано обєктивних обставин або припущень щодо обставин, що несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову), не обґрунтовано необхідність застосування виду забезпечення позову накладення арешту на майно(не наведено аргументів щодо застосування саме цього заходу), не вказано інші відомості, потрібні для забезпечення позову(відсутня повна інформація про майно, яка б давала можливість ідентифікувати його при виконанні ухвали суду про забезпечення позову, в т.ч. і про власників майна).

В судовому засіданні під час розгляду заяви про забезпечення позову вказані недоліки не було усунуто. Посилання представника позивача ОСОБА_3 на те, що в матеріалах цивільної справи можливо віднайти необхідну інформацію про номер шасі та кузова автомобіля «KIASPORTEGE 2.01», 2007 року випуску, яка б могла ідентифікувати його при тому, що, як відомо стороні позивача, вказаний автомобіль було відчужено відповідачем ОСОБА_5 та змінено його державний номерний знак, є недоречним, оскільки саме особа, яка звертається з заявою про забезпечення позову, має виконати вимоги ч.2 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України „Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Керуючись ст.ст.151-153, ст.293 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.7 Закону України „Про судовий збір, суд -

ухвалив :

Повернути позивачеві ОСОБА_6 заяву про забезпечення позову.

Розяснити позивачеві ОСОБА_1, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Гайсинському районі Вінницької області повернути ОСОБА_6 сплачений ним за квитанцією №13167487 від 21 серпня 2015 року судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. (сто двадцять одна гривня, 80 коп.).

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановляння ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ