Справа № 645/5742/14-ц
Провадження № 2/645/27/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 січня 2016 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Дикань Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, який неодноразово уточнював в ході судового розгляду та в остаточній його редакції просив стягнути на його користь з ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» несплачену суму страхового відшкодування в розмірі 26 842,09 грн., пеню за затримку платежу в розмірі 12 710,94 грн. та судові витрати, що складаються з: судового збору в розмірі 910,00 грн., витрат за проведення експертизи в сумі 3456,00 грн., комісії за послуги банку в розмірі 41 грн. 47 коп., оплати дефектовки 1 175,00 грн., оплати діагностики 64,80 грн. оплати послуг адвоката (10% від отриманої суми 23 157,91 грн.) 2 315,00 грн., а всього: 7 962,27 грн.; з ОСОБА_2 частку матеріального збитку в розмірі 12 311,07 грн., моральну шкоду в розмірі 7 500,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 19 квітня 2014 року на 358 км а/д Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак АХ1628CK, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi».

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс».

Згідно висновку експертизи № 2386 від 07.08.2015 року сума матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП автомобілю «Mitsubishi», державний номерний знак АХ1628CK на час складання експертизи складає загалом 62 311,07 грн.

ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» з великим запізненням було сплачено частку суми страхового відшкодування в розмірі 23 157,91 грн. Ліміт відповідальності страховика складає 50 000,00 грн. Отже, недоплаченою лишилася сума страхового відшкодування - 26 842,09 грн.

25.04.2014 року позивач направив ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» усі необхідні документи для отримання страхового відшкодування. Вказаний лист страховик отримав 29.04.2014 року. Строк виплати скінчився 29.07.2014 року, проте страхове відшкодування у повному обсязі позивачу не виплачено. Суму в розмірі 26 842,09 грн. затримано на 443 доби. Таким чином, пеня за затримку виплати страхового відшкодування складає 12 710,94 грн.

Різниця між сумою матеріального збитку та сумою страхового відшкодування становить 12 311,07 грн. і, на думку позивача, повинна бути сплачена ОСОБА_2

Крім того, під час ДТП ОСОБА_1 зазнав моральної шкоди, яка виразилася у стресі, що отримала його дитина, яка знаходилась в автомобілі під час ДТП та дуже злякалась, довго не могла прийти до тями, отримала душевну травму. Хвилювання позивача з цього приводу теж спричинили душевну травму. Також ОСОБА_1 зазначив, що було порушено встановлений раніше уклад життя в родині. Він змушений використовувати громадський транспорт або користуватися послугами таксі, що тягне за собою додатковий матеріальний збиток та пригнічує його моральний стан. Завдану йому моральну шкоду, позивач оцінює в 7 500,00 грн., які просить стягнути з ОСОБА_2

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 позов підтримали у повному обсязі з підстав, що зазначені у ньому, та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надав заперечення на позов, у яких зазначив, що згідно калькуляції аудатекс № 1628 KD за мінусом ПДВ та за мінусом фізичного зносу автомобіля сума страхового відшкодування складає 23 157,91 грн. Вказана сума була перерахована на рахунок позивача. Оскільки страхова компанія виконала свої зобовязання за договором, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Також просив розглядати справу без участі його представника.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд урахувати вимоги ст.ст. 1166, 1192, 1194 ЦК України та визначити розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі на час скоєння ДТП, стягнувши з ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» зазначену суму з урахуванням індексу інфляції споживчих цін на момент ухвалення рішення. Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідач вважає, що позивач не обґрунтував її розмір, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Проте, погоджується сплатити на користь позивача 1 000,00 грн. моральної шкоди. Також просила суд врахувати, що ОСОБА_2 є батьком трьох неповнолітніх дітей, на двох з яких сплачує аліменти щомісячно в розмірі 1/3 частині від усіх видів доходів, має непрацездатних за віком батьків, а мати відповідно до довідки МСЕК визнана інвалідом

3-ї групи. Посилаючись на викладене, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., а зі страхової компанії - недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 41 121,63 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязання.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За статтею 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну

життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 19 квітня 2014 року на 358 км а/д Київ-Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», державний номерний знак АХ1628CK, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль марки «Mitsubishi».

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30 травня 2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. (а.с. 8).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована у ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс». Строк дії полісу № АС/0898344 з 02.07.2013 року до 01.07.2014 року включно, страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, визначена у розмірі 50 000 грн., розмір франшизи складає 0 грн. (а.с. 33).

З наданого представником ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» висновку

№ 1628KD від 11 липня 2014 р. вбачається, що спричинена ОСОБА_1 в результаті ДТП шкода складає 23 157,91 грн. (без ПДВ та в відрахуванням фізичного зносу). (а.с.34-36)

Вказана сума була виплачена страховиком позивачу згідно платіжних доручень

№ 625 від 20 серпня 2014 року, № 748 від 19 серпня 2014 року, № 744 від 15 серпня 2014 року, № 86 від 06 серпня 2014 року, № 733 від 07 серпня 2014 року (а.с. 39, 40, 41, 42, 43).

Не погодившись із розміром шкоди, визначеним у висновку № 1628KD від 11 липня 2014 р., позивач звернувся до суду із клопотанням про проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2386 від 07.08.2015 року, який в розумінні ст.ст. 58, 59, 64 ЦПК України є належним та допустимим доказом, розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля НОМЕР_2, на момент ДТП (19.04.2014 року) становить 41 121,63 грн. (а.с. 114-118).

Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, суд сприймає їх як рівні та такі, що не мають наперед встановленої сили, проте все ж таки при прийнятті рішення віддає перевагу експертному дослідженню. Оскільки на відміну від висновку № 1628KD від 11 липня 2014 р., експертне дослідження є більш повним, обґрунтованим та змістовним.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, не скористався правом на доведення перед судом переконливості висновку № 1628KD від 11 липня 2014 р., на підставі якого позивачу була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 23 157,91 грн.

Відповідно до положень ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної водії (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 36.2. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як вбачається з висновку судової автотоварознавчої експертизи № 2386 від 07.08.2015 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, з урахуванням фізичного зносу становить 41 121,63 грн.

Разом з тим, вказана сума зазначена з урахуванням податку на додану вартість.

Із пояснень позивача вбачається, що фактичне відновлення ТЗ на СТО, що є платником ПДВ, ним не виконано та не понесено витрат на оплату 20% ПДВ, а тому ці витрати підлягають виключенню із суми страхового відшкодування.

Таким чином, з ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 9 739,39 грн. (41 121,63 грн. 20% ПДВ = 32 897,30 грн. - 23 157,91 грн. = 9 739,39 грн.).

Враховуючи вищенаведене, вимога позивача про стягнення на його користь з ОСОБА_2 12 311,07 грн. задоволенню не підлягає, оскільки вона є похідною.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 9 постанови Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року з подальшими змінами та доповненнями, у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом до винуватця дорожньо-транспортної пригоди про відшкодування фактичної шкоди.

Також не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про стягнення пені з ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс», виходячи з наступного.

Статтею 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Проте, сума страхового відшкодування, з якої позивач виходив при розрахунку розміру пені, не була погоджена зі страховиком, частка суми в розмірі 23 157,91 грн. була виплачена ОСОБА_1 у повному обсязі 20.08.2014 року, тому підстави для нарахування пені у даному випадку відсутні.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на його користь моральної шкоди в сумі 7 500,00 грн.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року). Така шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд вважає, що позивачу внаслідок ДТП з вини відповідача ОСОБА_2 була спричинена моральна шкода, при визначенні розміру якої, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення, вимог розумності і справедливості, а також з часткового визнання позову відповідачем та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн. 00 коп.

Відповідно до розяснень, наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кимінальних справ у п. 2 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Визначені ЦПК види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством.

Витрати, повязані з оплатою дефектовки та діагностики автомобіля не входять до переліку витрат, пов'язаних з розглядом справи, передбаченого ст. 79 ЦПК України, тому ця вимога позивача задоволенню не підлягає.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про стягнення 2315,00 грн. за надання правової допомоги.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27 квітня 2006 року № 590 затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до яких в цивільних справах граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних з правовою допомогою сторін, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження цих вимог не надано жодного документу, що б свідчив про оплату гонорару та інших, витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З огляду на викладене, з ОСОБА_3 «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 97,39 грн. (407,93 грн. * 9739,39 грн. / 40 792,83 грн.), витрат за проведення експертизи в сумі 3456,00 грн.,комісії за послуги банку в розмірі 41,47 грн., а з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 32,48 грн. (243,60 грн. * 1000,00 грн. / 7500,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 9 739 (девять тисяч сімсот тридцять девять) грн. 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в сумі 97 (девяносто сім) грн. 39 коп., витрати за проведення експертизи в сумі 3456 (три тисячі чотириста пятдесят шість) грн. 00 коп. та комісію за послуги банку в розмірі 41 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 32 грн. 48 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г. С. Шевченко