Справа № 372/4859/15-ц
Провадження № 2-170/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 січня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

при секретарі Рудніцькій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначає, що 27.08.2007 року вона придбала квартиру АДРЕСА_1, у вказаній квартирі зареєстровано ОСОБА_2. Станом на теперішній час відповідач не проживає та не користуються зазначеною вище квартирою з 01.02.2015 року, а проживає та користуються майном за іншою адресою у Російській Федерації. Фактично у вказаній квартирі проживає одна позивач, зняти з реєстрації відповідача у позасудовому порядку вона не має можливості, тому була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з'явився, подала до суду заяву із проханням слухати справу без неї, позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату та час судового розгляду належним чином повідомлений, заяв чи клопотань до суду не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.08.2007 року позивачем було придбано квартиру № 110 у м. Українка, Обухівського району, Київської області, пр-т Дніпровський, буд 24, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.08.2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 9211.

28.08.2007 року Обухівським бюро технічної інвентаризації було зареєстровано право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2, про що свідчить витяг № 15729153 від 28.08.2007 року.

Згідно із наявною в матеріалах справи довідкою, виданою ПОЖ ВК Української міської ради № 707 від 25.03.2015 року про склад сімї, у квартирі АДРЕСА_3, зареєстровано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач не проживає у зазначеному жилому приміщенні з 01.02.2015 року, що підтверджується актами обстеження квартири від 02.03.2015 року, 27.03.2015 року, 30.04.2015 року, 28.05.2015 року, 30.06.2015 року, 29.07.2015 року, 17.09.2015 року, 29.09.2015 року, 29.10.2015 року, складеними працівниками підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міської ради у складі комісій.

В матеріалах справи міститься згода ОСОБА_2, відповідно до якої він дає свою згоду ОСОБА_1 на зняття його з реєстраційного обліку за місцем проживання : Україна, Київська обл., м. Українка, пр. Дніпровський, б. 24, кв. 110. Зазначена згода засвідчена нотаріусом Армавірського нотаріального округу (Російська Федерація). Також в матеріалах справи є довіреність, засвідчена нотаріусом Армавірського нотаріального округу (Російська Федерація), якою відповідач уповноважує позивача бути його представником в усіх державних та муніципальних органах

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт непроживання відповідача у вищевказній квартирі доведений належними і допустимими доказами, а згода відповідача на зняття його з реєстраційного обліку підтверджується відповідними доказами.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись статтями 10, 11, 15, 60, 209, 212-214, 224-226 ЦПК України, статтями 319, 321, 391 ЦК України, статтями 71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівській районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у разі подання відповідачем відповідної заяви протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_3