Справа № 663/2075/14-ц
Провадження № 2/663/1/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кустова О.Ю.

з участю секретаря Кліщ Л.П.

адвокатів Охлопкова О.І.,

Савченко В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні, позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловими будинками з господарськими та надвірними спорудами та земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до відповідачки ОСОБА_4 з позовом про припинення права на частку в спільному майні, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 посилаючись на те що сторони та треті особи є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1. Оскільки частка відповідачки є незначною 1/21 і не може бути виділена в натурі, спільне володіння майном є неможливим і таке припинення не завдасть шкоди відповідачці, яка забезпечена житлом, просила припинити право відповідачки на вищевказану частку та визнати право власності на цю частку за позивачкою зі сплатою відповідачці передбаченої законом грошової компенсації.

Ухвалою суду вищевказаний позов був об'єднаний в одне провадження зі позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловими будинками та визначення порядку землекористування. В обґрунтування вказаного позову ОСОБА_4 також посилалася на те, що сторони є співвласниками домоволодіння за вищевказаною адресою і те, що його реальний поділ є неможливим, тому просила суд визначити порядок користування приміщеннями жилих будинків та встановити порядок землекористування.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 та її представник заявлений нею позов підтримали з підстав викладених у ньому. Пояснили, що висновком судової будівельно-технічної експертизи №114/15 від 30.11.2015 року встановлено, що реальне виділення належної відповідачці частки технічно неможливе, також визначено, що ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 з ПДВ складає 778160 грн. В цій частині вважають експертизу обґрунтованою. Також вважають, що спільне користування спірним нерухомим майном неможливе, припинення права відповідачки на належну їй частку не завдасть їй істотної шкоди, тому недоцільним є виділення їй будь-яких приміщень у користування. Члени її сім'ї, які в теперішній час проживають разом з відповідачкою, забезпечені власним житлом. Позивачка внесла на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 29645 грн. в якості компенсації вартості частки відповідачки. На підставі викладеного просили позов ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити за необґрунтованістю.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_3 заперечували. Не дивлячись на те, що реальне виділення частки ОСОБА_4 неможливе, просили виділити їй в користування житлові приміщення у спірному будинку згідно другого варіанту запропонованого у висновку експерта. При цьому посилалися на те, що частина будинку по АДРЕСА_1 належна ОСОБА_4 має незначну площу. Там фактично проживають члени її сім'ї в кількості 6 осіб. Крім того в теперішній час у неї погіршилися стосунки з чоловіком і вона, у разі задоволення її позову, має намір перейти на проживання до виділених їй приміщень в будинку за адресою АДРЕСА_1 Також адвокат Савченко В.Б. звернула увагу на те, що для припинення права на частку ОСОБА_4 мають бути наявні всі передбачені ст. 365 ЦК України умови. Не погоджуються з висновком експерта в частині визначення вартості її частки, вважають що аналогічні об'єкти (аналоги) обрані експертом некоректно, не врахована вартість землі та місце розташування об'єкта. Підтвердили, що в даному випадку вартість має визначатися без ПДВ. Просили відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольнити заявлений ОСОБА_4 позов.

Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвокат Охлопков О.І. проти задоволення позову ОСОБА_4 заперечував. Поданий ним позов в інтересах ОСОБА_5 про припинення права ОСОБА_4 на частку у спірному домоволодінні ухвалою суду за його клопотанням залишено без розгляду. Тому суд вважає, що при вирішенні позову ОСОБА_3 останній покладається на розсуд суду.

Також в судовому засіданні допитано експерта ОСОБА_7 яка пояснила, що зазначила у висновку експерта вартість спірного домоволодіння з ПДВ, оскільки згідно методики оцінювання передбачається, що продавцем нерухомого майна до його вартості включається ПДВ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на час розгляду справи сторони та треті особи є співвласникам домоволодіння АДРЕСА_1 з наступними частками: ОСОБА_5 5/7 частин на підставі договору дарування від 16.12.1996 року посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Шофаренко О.О. реєстровий №3294, договору дарування від 16.12.1996 року посвідченого приватним нотаріусом Скадовського районного нотаріального округу Херсонської області Шофаренко О.О. реєстровий №3296 та договору дарування від 16.08.2002 року посвідченого державним нотаріусом Скадовської державної нотаріальної контори Херсонської області Куліш Л.Г. реєстровий №2332; ОСОБА_3 1/7 частина на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02.08.1994 року у справі №2-304/94; ОСОБА_4 1/21 частина на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2011 року у справі №2-12/11; ОСОБА_6 1/21 частина на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2011 року у справі №2-12/11; ОСОБА_10 на підставі рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2011 року у справі №2-12/11. Право власності вищевказаних осіб зареєстроване у встановленому законом порядку.

Як вбачається з заповіту від 04.03.2014 року ОСОБА_10 заповіла належну їй 1/21 частину домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_5

З довідки Другої херсонської державної нотаріальної контори від 07.04.2015 року вих. №431/02-14 вбачається, що ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року і з заявою при прийняття спадщини після її смерті за заповітом звернулася ОСОБА_5

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи №114/15 від 30.11.2015 року вбачається, що ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 станом на 13.10.2015 року складає з ПДВ 778160 грн.; реальний виділ 1/21 частки належної ОСОБА_4 з технічних причин неможливий; експертом запропоновано два варіанти визначення порядку користування вищевказаним домоволодінням; визначення порядку користування земельною ділянкою також не є можливим через незначну частку співвласника ОСОБА_4 тому експертом запропоновано залишити усю земельну ділянку за вищевказаною адресою у спільному користуванні.

Таким чином вартість частки ОСОБА_4 складає 778160 грн. (вартість домоволодіння в цілому) - 155632 (20% ПДВ яке не сплачується фізичними особами) = 622528 (вартість домоволодіння без ПДВ) х 1/21 (розмір частки ОСОБА_4.) = 29644,19 грн. (вартість частки ОСОБА_4.)

З квитанції Акціонерного товариства «Ощадбанк» №11 від 11.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду було внесено грошові кошти в сумі 29645 грн. як оплата для ОСОБА_4 за 1/21 частину домоволодіння.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про право на спадщину виданих Скадовською держнотконторою від 14.07.2003 року реєстровий №1266 та від 05.12.2011 року реєстровий №1-1093 на праві власності належить 177/300 частин сусіднього зі спірним домоволодіння АДРЕСА_2

Згідно довідки Скадовської міської ради від 28.10.2014 року за №3354 у вказаному домоволодінні зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_11 - чоловік, ОСОБА_12 - син.

Крім того, з акту обстеження Скадовської міської ради від 30.12.2015 року вбачається, що у вказаному домоволодінні без реєстрації також фактично проживають ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Вирішуючи справу суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Суд не погоджується з доводами представника ОСОБА_4 адвоката Саченко В.Б про те, що для припинення права особи на частку обов'язковою є наявність всіх чотирьох умов передбачених ст. 365 ЦК України, оскільки згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі №6-37цс13 для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність умови передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 365 ЦК України (частка є незначною і не може бути виділена в натурі) вбачається з матеріалів справи та підтверджена висновком будівельно-технічної експертизи. Вартість цієї частки ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду внесена, що вбачається з квитанції.

На підставі викладеного суд вбачає передбачені підстави для вирішення питання про припинення права ОСОБА_4 на належну їй частину спірного домоволодіння і визнання на неї права власності за ОСОБА_3

При цьому суд не може погодитися з доводами ОСОБА_4 про необґрунтованість вартості спірного домоволодіння визначеної експертом, оскільки, як пояснила експерт, земельна ділянка під ним не оформлена, житлові будинки побудовані на початку ХХ сторіччя мають значну ступінь зносу.

ОСОБА_4 має на праві власності інше житло у якому зареєстрована та проживає разом з чоловіком та сином. Доводи ОСОБА_3 про те, що особи які проживають у частині будинку ОСОБА_4 без реєстрації не забезпечені житлом не спростовані. Доводи ОСОБА_4 про погані стосунки з чоловіком не підтверджені належними та допустимими доказами. Таким чином припинення права ОСОБА_4 на належну їй 1/21 частину спірного домоволодіння, на думку суду, не завдасть їй чи членам її сім'ї істотної шкоди.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, право відповідачки на належну їй 1/21 частину спірного домоволодіння має бути припинено зі сплатою грошової компенсації його вартості, а за позивачкою має бути визнано право на вказану частину домоволодіння.

Враховуючи, що задоволення позову ОСОБА_3 виключає задоволення позову ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловими будинками з господарськими та надвірними спорудами та земельною ділянкою. При цьому суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що за обома варіантами порядку користування житловими будинками площа, яка пропонується до виділу у користування ОСОБА_4 значно перевищує її ідеальну частку.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, на підставі ст. 358, 365 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні - задовольнити.

Припинити право ОСОБА_4 на 1/21 частину домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_3

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/21 частину домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_3

Зобов'язати Територіальне управління Державної судової адміністрації в Херсонській області сплатити ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_1 з депозитного рахунку суду грошові кошти в сумі 29645 (двадцять дев'ять тисяч шістсот сорок п'ять) грн. внесені ОСОБА_3 згідно квитанції Акціонерного товариства «Ощадбанк» №11 від 11.01.2016 року в рахунок компенсації вартості її частки.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визначення порядку користування житловими будинками з господарськими та надвірними спорудами та земельною ділянкою - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 16.01.2016 року.

Суддя О. Ю. Кустов