Справа № 367/7346/15-ц Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/1134/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 15.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Березовенко Р.В., Верланова С.М.

при секретарі Волинець Я.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому посилається на те, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 серпня 2014 року. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач, ухиляється від виконання сімейних обовязків, не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі 1 500 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2015 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до 30.04.2033 року.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що має сумніви щодо свого батьківства відносно дитини, на даний час оспорює його в судовому порядку. У разі доведеності його позовних вимог, рішенням суду буде виключено відомості про нього як батька дитини з актового запису про його народження, що, як наслідок, вплине на його обов»язки сплачувати аліменти. На думку відповідача, рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утриманнч сина є передчасним

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

По справі встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.7) та мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), який знаходиться на утриманні позивачки (а.с.3).

Судом встановлено, що відповідач працює в ТОВ «Гідраком-Україна» з 15.07.2015 року на посаді токаря, що підтверджується довідкою від 24.11.2015 року №56/11. На даний час відповідач ухиляється від виконання сімейних обовязків та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини.

З урахуванням обставин справи та вимог закону суд обгрунтовано дійшов висновку про стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Посилання відповідача на те, що він на даний час оспорює своє батьківство відносно дитини і що рішення суду про стягнення аліментів є передчасним, не заслуговують на увагу.

Матеріали справи містять клопотання ОСОБА_2 на ім.»я суду про встановлення батьківства, в якій він просив суд призначити експертизу ДНК (а.с.16).

До апеляційної скарги апелянтом долучено копію позовної заяви про оспорювання батьківства, проте будь-які дані що даний позов внесено до системи автоматизованого розподілу судових справ між суддями відсутні (а.с.31-32).

На думку колегії, за умови надходження до суду позову ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та за наслідками розгляду справи, останній не позбавлений можливості у визначеному законом порядку вирішувати питання щодо звільнення від виплати аліментів, стягнутих за рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін , якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст.307,308 ЦПК України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: