ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"11" січня 2016 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позов за змістом і формою повинен відповідати вимогам ст. 119 ЦПК України. Згідно із ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна містити крім викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування також має відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Згідно роз'яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У порушення зазначених вимог закону, у позовній заяві не викладені обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та не зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, у позовній заяві, відсутні посилання на докази щодо наявності наказів про прийняття, переведення на роботі, довідки про середній заробіток, розрахунку середнього заробітку та зазначення суми, яка підлягає стягненню, і не вказано про підстави для звільнення від доказування даних обставин.

Крім того, заявлена позивачем вимога про виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу не вказана в резолютивній частині позову, натомість текст позовної заяви містить її виклад.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Разом з тим, позивачем у позовній заяві не зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив визначаючи її розмір та не надано доказів у підтвердження моральної шкоди.

Виходячи з положень ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява не відповідає вимогам, передбаченим ст.119 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд,- У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз"яснити позивачеві, що в разі невиправлення зазначених недоліків в строк, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали, позовна заява вважатиметься неподаною і повернута без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Комаревцева Л.В.