ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6518/15-ц
Провадження № 2/362/270/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді -Орди О.О

при секретарі -Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний кадастр", ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, Крушинська сільська рада Васильківського району Київської області про спонукання дії

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів в якому просив зобовязати ОСОБА_2 подати технічну документацію на земельну ділянку з кадастровим номером :02:011:0040, яка розташована на території Крушинської сільської ради Васильківського району, садове товариство «Авіатор» до товариства з обмеженою відповідальністю «Земельний кадастр» для усунення помилки, допущеної ТОВ «Земельний кадастр» при проведенні геодезичних робіт на земельній ділянці з з кадастровим номером :02:011:0040 та зобовязати ТОВ «Земельний кадастр» внести зміни та виправити координати у технічній документації на земельну ділянку з кадастровим номером :02:011:0040, яка розташована на території Крушинської сільської ради Васильківського району, садове товариство «Авіатор» після проведення геодезичних робіт за власний рахунок.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він є власником земельної на території Крушинської сільської ради в садовому товаристві «Авіатор», яка належить йому згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.10.2006 року, яка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:011:0040 яка належить на праві власності ОСОБА_2. В серпні 2014 року він звернувся до Управління Держземагенства у Васильківському районі з метою внесення в державний земельний кадастр відомостей щодо права його власності на земельну ділянку, проте рішенням державного кадастрового реєстраторайому відмовлено у внесенні відомостей до державного земельного кадастру оскільки в межах земельної ділянки знаходиться межа земельної ділянки з кадастровим номером :02:011:0040. Отже ці земельні ділянки перетинаються згідно документів тобто технічної документації яка виготовлена ОСОБА_2О оскільки ТОВ «Земельний кадастр» вніс помилкові данні у відомості, яка підлягають виправленню. Отже ОСОБА_2О отримав в ТОВ «Земельний кадастр» технічну документацію яка містить координати, що не співпадають з фактичними які використовує ОСОБА_2О, оскільки земельна ділянка накладається на дорогу та земельну ділянку позивача. З відповіді управління Держземагенства вбачається що власнику земельної ділянки з кадастровим номером :02:011:0040 потрібно звернутися до організації яка йому розробляла технічну документацію тобто ТОВ «Земельний кадастр» з метою виправлення помилки, допущеної у його відомостях, крім того перетин спірних земельних ділянок є ймовірно результатом помилки визначення координат та не впливає на площу земельну ділянку. Отже всі обставини вимусили його звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_2О ОСОБА_3О в судове засідання 18.02.2016 року не зявився, належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. В попередньому судовому засіданні надав заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що спірною частиною земельної ділянки є не спів падіння точок координат АіБ на кадастровому плані за 2013 рік старої редакції та точки координат А і Г нової редакції кадастрового плану позивача з точками координат ОСОБА_2О згідно кадастрового плану В і Г 6 та 7 відповідно. В даному випадку осі координат суміжних земельних ділянок визначені правильно. Отже на його думку позивачем невірно зазначені межі земельної ділянки землевпорядній організації, в звязку з чим ТОВ «Земельний кадастр» було виготовлено кадастровий план згідно якого конфігурація земельної ділянки позивача змінилась а отже змінились і точки координат земельної ділянки. Крім того безпідставність вимог позивача також підтверджується листом Головного Управління Держземагенства у Київській області від 10.03.2015 року відповідно до якого виявлено лише накладення східної частини належної йому частини земельної ділянки на землі загального користування та не виявлено накладення на земельну ділянку позивача.

Представник відповідача ТОВ «Земельний кадастр» - С.Ю Мазуренко заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити, оскільки ТОВ Земельний кадастр в 2009 році розробляла технічну документацію по присвоєнню кадастрового номера спірній земельній ділянці, яка розроблялась для визначення фактичного стану з врахуванням матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право приватної власності на земельну ділянку станом на 2002 рік, проте за письмовою заявою ОСОБА_2О йому було повернуто кошти за розробку технічної документації а тому відповідальності за його подальші дії вони не несуть. Крім того договір на проведення геодезичних робіт між ними та ОСОБА_2О не укладався.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2006 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0.122 га, що розташована на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, С/т «Авіатор», цільове призначення для ведення садівництва. (а.с.21)

ОСОБА_2О є власником земельної ділянки, площею 0,103 га, що розташована на території Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області, С/т «Авіатор», цільове призначення для ведення садівництва, кадастровий номер :02:011:0040, що визнається сторонами а отже відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно рішення № РВ-014 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 17.09.2014 року виданого державним кадастровим реєстратором С.М Ніколаєнко ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати іншої земельної ділянки та рекомендовано усунути перетин меж земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:011:0040 (а.с.6)

Відповідно до вимог ст.ст. 20-21 Закону України «Про державний земельний кадастр» внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим. Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру: на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок - у випадках, визначених статтею 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель; на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) - у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Закон України «Про державний земельний кадастр» набрав чинності з 01.01.2013 року. Згідно п.2 Прикінцевих та Перехідних положень даного Закону земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися. Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Кадастровий план земельних ділянок - складова частина документації із землеустрою, що містить графічне зображення земельної ділянки із зазначенням власника земельної ділянки, площі, довжин ліній, координат поворотних точок, місцерозташування, контурів земельних угідь, контурів об'єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці, опис меж, експлікацію угідь та кадастровий номер земельної ділянки.

Згідно листів № М-35/0-360/6-15 від 10.03.2015 року Головного управління Держземагенства у Київській області та № М-2141/0-2427/6 -15 від 08.05.2015 Управління Держземагенства у Васильківському районі каталоги координат в програмному забезпеченні ведення Державного земельного кадастру та в технічній документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ідентичні. При аналізі ортофотопланів в кадастровій карті візуально земельна ділянка з кадастровим номером :02:011:0040 має не правильне місце розташування накладаючись східною частиною на землі загального користування (проїзд) (а.с. 13,44-45)

Отже з листів Головного управління Держземагенства у Київській області та Управління Держземагенства у Васильківському районі вбачається накладення земельної ділянки ОСОБА_2О на землі загального користування (проїзд), порушень прав позивача з боку ОСОБА_2О не виявлено.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до статті 212 ЦПК суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, та врахував, отже позивачем належних доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, на підтвердження факту порушення прав позивача як сусіднього землевласника щодо перетину меж земельних ділянок ОСОБА_2О та ОСОБА_1В суду не надано.

Крім того сторонами на виконання ст. 10, ст. ст. 57, 59 ЦПК України не заявлялось клопотання про призначення у справі експертизи для з'ясування вищевказаних обставин.

Окрім того, згідно ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 цієї ж статті пособами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, а також п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК України).

З вищезазначеного витікає, що законом не передбачено такого способу захисту права як зобов'язання вчинити певні дії на користь іншого відповідача по справі.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,169, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний кадастр", ОСОБА_2, треті особи: Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, Крушинська сільська рада Васильківського району Київської області про спонукання дії відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя