АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4582/15-ц 22-ц/774/384/К/16
Справа № 215/4582/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/384/К/16 суддя Камбул М.О.
Категорія - 26 (ІІІ) Доповідач Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

за участю: секретаря - Євтодій К.С.

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення моральної шкоди, у зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_1, діючи від імені ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі ПАТ «ПівнГЗК») про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, уточнивши який просила стягнути з відповідача на користь позивача грошову суму в розмірі 243600,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що ОСОБА_3 працював на підприємстві відповідача на різних посадах в період з липня 1986 року по квітень 2015 року. 02.07.2015 року був звільнений за власним бажанням.

Первинно втрату працездатності в розмірі 65% позивачу встановлено в липні 2015 року та третю групу інвалідності, з наступним переоглядом в червні 2016 року. У зв'язку з професійною хворобою йому спричинена моральна шкода, оскільки він змушений змінити звичний спосіб життя - постійно лікуватися амбулаторно та стаціонарно. Він позбавлений можливості повноцінно бавитись з онуками, оскільки будь-який різкий рух викликає шалений біль і навіть може призвести до замикання спини, при цьому позивач не може ходити за покупками із дружиною, оскільки не має можливості піднімати тяжкі речі, тощо.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто на його користь з відповідача 20000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ «ПівнНЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, поставила питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначила, що визначений судом першої інстанції до стягнення розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Зокрема, на думку представника позивача, судом не враховано досить високий відсоток втрати працездатності ОСОБА_3, характер професійного захворювання, наявність постійного погіршення здоров'я та пов'язані з цим чималі моральні страждання, істотність вимушених змін в його житті а також ступінь вини відповідача, тощо.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3, працюючи протягом тривалого часу, впродовж 28 років 9 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, отримав професійне захворювання з відповідним діагнозом: вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з вираженою полірадикулонейропатією з вираженими статико-динамічними порушеннями та стійким больовим синдромом, двобічним плечолопатковим пері артрозом, остеоартрозом, в поєднанні з пері артрозами ліктьових і колінних суглобів; хронічний (пиловий) бронхіт ЛН першого ступеню; нейросенсорна приглухуватість першого ступеню (з легким зниженням слуху).

Висновком МСЕК первинно втрату працездатності в розмірі 65% позивачу встановлено в липні 2015 року та третю групу інвалідності, з наступним переоглядом в червні 2016 року. (а.с.7).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_3 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст. 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з акту розслідування професійного захворювання від 02.06.2015 року (а.с.5-6), причиною професійних захворювань ОСОБА_3 є стаж роботи протягом 28 років 9 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, які виникли в результаті порушення керівництвом підприємства, де працював хворий, ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», якими передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про те, що при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд першої інстанції не врахував роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Тож, колегія суддів беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретні обставини по справі, як-то: досить високий відсоток втрати ОСОБА_3 працездатності, встановлений йому вже при первинному огляді та присвоєння йому у зв'язку із цим третьої групи інвалідності, характер його професійного захворювання, наявність постійного погіршення здоров'я та пов'язаних із з цим чималих моральних страждань, істотність вимушених змін в житті позивача, а також ступінь вини відповідача, вважає необхідним змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди та збільшити її з 20000,00 гривень до 30000,00 гривень.

В іншій частині рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2015 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"на користь ОСОБА_3, збільшивши цей розмір з 20000,00 грн. до 30000,00 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: