АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/665/16 Головуючий 1 інстанції - Губська Я.В.
Категорія право власності
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Кірсанової Л.І.

суддів: Пилипчук Н.П., Піддубного Р.М.

за участю секретаря - Асєєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, УДАІ ГУ МВС України в Харківській області про витребування автомобіля з чужого незаконного володіння, поновлення реєстрації, встановлення порядку користування автомобілем,-

В С Т А Н О В И Л А:

22.06.2015 року ОСОБА_3 в особі свого представника звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона є власницею 1/2 частини автомобіля НОМЕР_1 згідно рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року, що набуло чинності. Позивач зазначила, що з 26.12.2003 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, під час якого за спільні кошти подружжям було придбано новий спірний автомобіль марки MITSUBISHI LANCER вартістю 93997 гривень у ТОВ «Техно-Арт» на підставі договору №б/н від 30.03.2007 року, який зареєстровано РЕВ МВ №1 ОСОБА_5 України в Харківській області 31.03.2007 року на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ АХС №026678, що є спільним майном подружжя. 21.03.2011 року за рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між подружжям ОСОБА_4 було розірвано. 04.01.2013 року відповідач без її відому і письмової згоди продав зазначений автомобіль ОСОБА_2 Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року за ОСОБА_3 визнано право власності на ? частину вказаного автомобіля марки MITSUBISHI LANCER та визнано недійсним договір купівлі-продажу спірного автомобіля, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 04.01.2013 року. Згідно довідки Управління ДАІ ГУ МВС України в Харківській області вищевказаний автомобіль 04.01.2013 року було перереєстровано на імя ОСОБА_2, про що видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - САО516613 від 04.01.2013 року.

Тому позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 спірний автомобіль марки MITSUBISHI LANCER та передати його ОСОБА_3, скасувати свідоцтво про реєстрацію вказваного автомобіля марки MITSUBISHI LANCER на імя ОСОБА_2 та поновити реєстрацію даного автомобіля за ОСОБА_4; встановити порядок користування спірним автомобілем: перший місяць після набрання чинності рішенням їй, наступний місяць - ОСОБА_4, в подальшому почергово, з передачею майна щомісяця.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Вирішено витребувати спірний автомобіль НОМЕР_2 з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 та передати автомобіль ОСОБА_3. Скасовано свідоцтво про реєстрацію вказаного спірного автомобіля MITSUBISHI LANCER на ім'я ОСОБА_2 та поновлено реєстрацію даного автомобіля за ОСОБА_4. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про встановлення порядку користування спірним автомобілем відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на незаконність та необгрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 березня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, встановлено, що сторони з липня 2010 року разом не проживають. Кошти за автомобіль були у розпорядженні позивачки. Таким чином, право розпорядження спірним автомобілем було припинено в період спільного проживання у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за обопільною згодою подружжя. Вважає, що позовні вимоги з приводу витребування майна з чужого незаконного володіння не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що позивачем обрано невірний спосіб захисту цивільних прав, оскільки ОСОБА_2 є добросовісним набувачем.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину спірного автомобіля НОМЕР_2 рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року, яке ніким не скасоване, є чинним. Вказаний автомобіль вибув з володіння позивача в зв»язку з укладенням договору купівлі-продажу автомобіля від 04.01.2013 року, який визнаний судом недійсним 12.02.2015 року. Дані обставини свідчать про те, що право власності ОСОБА_3 підлягає захисту шляхом витребування майна у набувача цього майна на підставі договору купівлі - продажу від 04.01.2013 року відповідно до вимог ст.ст. 387, 388 ЦК України. Доказів на спростування зазначеного суду під час розгляду справи не надано.

ОСОБА_6 колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як вказаний висновок є обгрунтованим, відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.12.2003 року. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21.03.2011 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу 30.03.2007 року подружжям було придбано новий автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 1,6 СОМFORT, тип ТЗ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, рік випуску 2007, реєстраційний номер НОМЕР_3, що є спільним майном подружжя. 04.01.2013 року відповідач продав зазначений автомобіль ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину спірного автомобіля MITSUBISHI LANCER та визнано недійсним договір купівлі-продажу на даний автомобіль, укладений між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 04.01.2013 року (а.с.7-14).

04.01.2013 року року спірний автомобіль було перереєстровано на імя ОСОБА_2 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - САО516613 від 04.01.2013 року, що підтверджується довідкою управління ДАІ ГУ МВС України в Харківській області, що міститься в матеріалах справи (а. с. 15).

Відповідно до ст. 61 ч. З ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що немає сумніву щодо належності позивачці ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину спірного автомобіля НОМЕР_4. Відомості про скасування рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року відсутні.

Посилання ОСОБА_2 та її представника, що вказане рішення апеляційного суду від 12.02.2015 року оскаржено в касаційному порядку не приймається до уваги, так як даних про його скасування не надано.

Вимогами ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 387 ЦК України встановлює, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, окрім іншого, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

В зв»язку з наведеним суд першої інстанції дійшов орбгрунтованого висновку, що у ОСОБА_3 має право власності на1/2 частину спірного автомобіля НОМЕР_2, що підтверджено рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року, яке є чинним.

Згідно пояснень відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що спірний автомобіль йому не потрібен, він не буде ним користуватись.

Також судом першої інстанції обгрунтовано встуновлено, що спірний автомобіль вибув з володіння позивача не з її волі, а іншим шляхом на підставі договору купівлі-продажу від 04.01.2013 року, який визнаний судом недійсним 12.02.2015 року. Дані обставини свідчать про те, що право власності ОСОБА_3 підлягає захисту шляхом витребування майна у набувача цього майна на підставі договору купівлі - продажу від 04.01.2013 року відповідно до вимог ст.ст. 387, 388 ЦК України. Належних та допустимих доказів на підтвердження заперечень відповідача ОСОБА_2 щодо правомірності користування нею спірним автомобілем суду під час розгляду справи надано не було, а тому позовні вимоги в частині витребування автомобіля та скасування свідоцтва про реєстрацію за ОСОБА_2 та поновлення реєстрації за ОСОБА_3 О ОСОБА_6 першої інстанції обгрунтовано задоволені

Згідно зі ст.19 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортні, засоби, в тому числі легкові автомобілі» підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 встановлено, що транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в реєстраційно-екзаменаційних підрозділах Державтоінспекції.

В силу п.п.7, 8 зазначених Правил власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості; правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки, митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ, а також угодами, укладеними на товарних біржах.

Також суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в частині задоволення позовних вимог про встановлення порядку користування вказаним спірним автомобилем. Відповідно до вимог ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Між співвласниками спірного майна не досягнуто домовленості щодо користування автомобілем, тому районний суд правильно вказав, що відсутні підстави для визначення порядку користування спірним автомобилем, та роз'яснив право співвласників на вирішення цього питання шляхом витребування відповідної матеріальної компенсації у разі необхідності. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено.

ОСОБА_6 колегія вважає безпідставними посилання ОСОБА_2 та її представника, що право розпорядження спірним автомобілем було припинено в період спільного проживання у шлюбі подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за їх обопільною згодою.

З рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 12.02.2015 року вбачається, що 23.01.2010 року ОСОБА_4 передав право експлуатації та розпорядження автомобілем ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_7 по праву передоручення 02.02.2010 року уповноважив ОСОБА_10 або ОСОБА_2 експлуатувати та розпоряджатися спірним автомобілем. Доводи ОСОБА_4 про те, що 02 лютого 2010 року були отримані ним гроші за спірний автомобіль не підтверджені доказами, оскільки довіреність ним надавалася з правом розпоряджатися автомобілем та при цьому не було укладено договір купівлі- продажу автомобіля. Із довідки управляння ДАЇ ГУ МВС України в Харківській області від 01.07.2014 року вбачається, що спірний автомобіль перереєстровано на ім»я ОСОБА_2 04.01.2013 року. Із договору купівлі- продажу автомобіля вбачається, що ОСОБА_4 продав автомобіль марки MITSUBISHI LANCER 04.01.2013 року ( а. с. 12-13). Зазначене свідчить, що продаж спірного автомобіля відбувся без письмової згоди позивачки, яка є його співвласником.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

ОСОБА_6 першої інстанції правильно досліджені і оцінені обставини по справі, надані сторонами докази. Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстав для зміни або скасування судового рішення судова колегія не вбачає. Відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: СУДДІ: