Справа № 379/781/16-ц Головуючий у І інстанції Потеряйко С. А.
Провадження № 22-ц/780/5649/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 26 16.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Савченка С.І.,

за участю секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 29 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів,

УСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини.

Відповідно до укладеного 21.02.2013 року між банком та ОСОБА_2 договору б/н, останній отримав кредит в розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http:/privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі - надав відповідачу кредит, встановлений Договором.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, порушивши таким чином, свої зобов'язання за вказаним Договором.

У зв'язку з зазначеним порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.05.2016 року має заборгованість - 13 029, 20 грн., яка складається з наступного:

- 793,16 грн. - заборгованість за кредитом (з 26.11.2013 по 31.05.2016);

- 8339,41 - заборгованість по процентам за користування кредитом (з 01.11.2013 по 31.05.2016 р.);

- 2800 грн. - заборгованість за пенею (з 01.02.2014 по 31.05.2016 р.);

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 596,63 грн. - штраф (процентна складова).

Виходячи з вищенаведеного та посилаючись на положення ст. ст. 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 29 серпня 2016 року в задоволенні позову ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати з підстав неповного з'ясування судом обставин справи, невідповідності висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, не дав належної оцінки доводам позивача щодо розміру заборгованості, який підтверджується відповідним розрахунком. Крім того, вважає необґрунтованими висновки суду щодо спливу строку позовної давності.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що останній платіж відповідачем здійснено 26.11.2013 року, а термін дії картки закінчився 21.02.2014 року, а тому позивачем пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони суперечать матеріалам справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з вимогами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

З обставин справи вбачається, що кредитний договір б/н між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено 21.02.2013 року з кінцевим терміном повернення кредиту, що відповідає строку дії картки.

Для користування кредитними коштами Банком видано відповідачу ОСОБА_2 платіжну картку MasterCard за номером НОМЕР_1 строком дії до 31.07.2016 року (а.с. 50, 67)

Відповідно до п. 2.1.1.2.11-12 правил користування платіжною карткою, карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні карти, включно. По закінченню строку дії відповідна карта пролонговується на новий строк (шляхом надання клієнту нової карти с новим строком дії), по зверненню клієнта в банк.

Як вбачається з матеріалів справи, впродовж дії кредитного договору відповідач ОСОБА_2 з моменту його укладення користувався платіжною карткою, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якої останній платіж здійснено відповідачем 31.08.2013 року, а саме здійснено погашення відсотків в розмірі 5,78 грн. (а. с. 52).

Даний позов ПАТ КБ «Приватбанк» направлено до Таращанського районного суду 13 липня 2016 року.

Таким чином, вирішуючи спір, на порушення вимог статей 213, 214 ЦПК України, суд першої інстанції належним чином не звернув уваги на вимоги закону, які регулюють порядок застосування строку позовної давності, не повністю встановив обставини справи, необхідні для правильного вирішення спору та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, а тому рішення суду першої інстанції не може бути залишене в силі та підлягає скасуванню.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http:/privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с. 6)

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_2 станом на 31.05.2016 року вона становить - 13 029, 20 грн., з яких:

- 793,16 грн. - заборгованість за кредитом (з 26.11.2013 по 31.05.2016);

- 8339,41 - заборгованість по процентам за користування кредитом (з 01.11.2013 по 31.05.2016 р.);

- 2800 грн. - заборгованість за пенею (з 01.02.2014 по 31.05.2016 р.);

- 500 грн. - штраф (фіксована частина);

- 596,63 грн. - штраф (процентна складова).

В матеріалах справи міститься письмова заява відповідача, в якій він зазначає, що не визнає позовні вимог та просить застосувати строк позовної давності. При цьому, відповідачем доказів на спростування даної суми заборгованості не надано, зміст заперечень складається виключно із вимог про застосування наслідків пропущення позивачем строку позовної давності, що не знайшло підтвердження під час розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 318, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 29 серпня 2016 року - скасувати, ухвалити по справі нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 029 (тринадцять тисяч двадцять девять) гривень 20 копійок, а також судові витрати в сумі 2894 (дві тисячі вісімсот дев'яносто чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: