Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/358/15-ц
Провадження 2/382/5/16
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2016 року Яготинський районний суд

Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

При секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», представника позивача; ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,про розірвання договору лізингу та застосування наслідків розірвання договору.

Встановив:

В зустрічному позові позивачка ОСОБА_2 вказала, що заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу від 05.10.2011 року, суперечить принципам цивільного судочинства виходячи з наступного:

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є зокрема договори та інші правочини. Відповідно до ч.І ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний - судом недійсним.

З тексту Заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № K3W0A+ від 05.10.2011 року вбачається, що позивач керуючись ст. 634 ЦК України, дає свою згоду на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на офіційному веб-сайті Банку. Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складає договір фінансового лізингу.

Тобто, Договір укладений між сторонами є договором приєднання. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору.

Керуючись ч.2 ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналась, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов'язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналась. Сторона, яка приєдналась, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Крім зазначеного вище Позивач (за первісним позовом) суттєво погіршив положення Відповідача (за первісним позовом) тим фактом, що звернувся з Заявою про злочин до правоохоронних органів, відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань в провадженні Дніпропетровського міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області знаходиться кримінальна справа. Кримінальна справа порушена з безпідставних причин, і метою порушення кримінальної справи було лише вилучення у Відповідача (за первісним позовом) транспортного засобу шляхом оголошення останнього у розшук.

Керуючись ч. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони яка приєдналась (в даному випадку - Відповідач).

Керуючись ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

У відповідності до висновків Верховного суду однією з підстав розірвання договору за рішенням суду є істотне порушення стороною цього договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною, мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим. на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6- 75цс13).

В період дії Договору нею було сплачену банку суму грошових коштів у розмірі - 219406.8 грн.

Відповідно до виписки про погашення кредиту вона повинна сплатити банку суму грошових коштів у розмірі - 66703.98 грн. Будь-які інші вимоги Позивача до неї, є безпідставними та недоведеними.

Щодо реальних збитків, то вона сплатила банку суму грошових коштів у розмірі - 219406.8 грн. Банк в свою чергу звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості з неї у розмірі - 162 046, 69 грн, окрім цього за заявою Позивача порушено кримінальну справу (з підстав які не відносяться до правовідношень за укладеним між Сторонами Договору) та оголошено автомобіль у розшук, що унеможливлює та обмежує її право користування транспортним засобом. Аналізуючи ситуацію яка склалась Позивач намагається отримавши суму грошових коштів у розмірі 219406.8 грн., додатково в порядку цивільного судочинства стягнути заборгованість та в порядку кримінального судочинства - вилучити транспортний засіб.

Просила:

Відмовити в задоволенні первісної позовної заяви в повному обсязі.

Розірвати Договір лізингу про до умов та правил надання фінансового лізингу № K3W0A+ від 05.10.2011 р.

Застосувати наслідки розірвання Договору наступним чином: визнати заборгованість за Відповідачем за первісним позовом у розмірі відповідно до Виписки про погашення кредиту у розмірі 66703.98 грн. Визнати право власності за транспортним засобом MITSUBISHI LANCER АЕ4990ЕР за ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом заявила клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідача за зустрічним позовом суд вважає, що дані вимоги підлягають до задоволення в порядку ст.. 207 ЦПК України.

Керуючись ст.. 207 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», про розірвання договору лізингу та застосування наслідків розірвання договору, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області, протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Карпович В.Д.