Справа № 459/2160/15 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/330/16 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника ОСОБА_2 - Бордюка М.Й.,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника КП «Червонограджитлокомунсервіс» - Ватаманюк Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її представника - адвоката Бордюка Михайла Йосиповича на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до КП «Червонограджитлокомунсервіс», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання незаконним, недійсним та нечинним дубліката свідоцтва про право власності на квартиру,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що оскільки оригінал свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 не був втрачений, викрадений чи пошкоджений, рішення відповідача як органу приватизації про виготовлення дубліката свідоцтва на цю квартиру є незаконним. Просила визнати нечинним та недійсним рішення відповідача та виготовлений ним дублікат.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області 03 серпня 2015 року позов задоволено.

Суд визнав незаконним, нечинним та недійсним рішення Бюро приватизації комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» за № 22 від 09 квітня 2013 року «Про виготовлення дубліката свідоцтва на право власності на квартиру» АДРЕСА_1.

Суд визнав незаконним, нечинним та недійсним дублікат свідоцтва про право власності, серія номер НОМЕР_2, виданий 09 квітня 2013 року Бюро приватизації комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс» взамін на свідоцтво про право власності на квартиру НОМЕР_1, виданого 19 травня 2004 року згідно з рішенням бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 19 травня 2004 року за № 30.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 та її представник - адвокат Бордюк М.Й.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що при розгляді справи суд першої інстанції не встановив дійсних правовідносин, які виникли між сторонами, зокрема, суд не врахував того, що на підставі оскарженого рішення органу приватизації від 09 квітня 2013 року фактично відбувалось поновлення приватизації квартири, після того, як судами вищих інстанцій було скасовано судове рішення про визнання приватизації недійсною та відмовлено у цій вимозі ОСОБА_4, тобто рішення, яке послужило підставою для передчасного анулювання цієї приватизації.

Крім того, в оскарженому рішенні суд в основному керувався Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (далі - Тимчасове положення), затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5, яке вже не діяло на час спірних правовідносин.

Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції, задовольняючи позов, помилково виходив з того, що в даному випадку має місце проста видача дубліката свідоцтва, пов'язана з втратою оригіналу (крадіжка, пошкодження, тощо), оскільки в цьому випадку відбувалось поновлення приватизації згідно із судовими рішеннями, оскільки у будь-який інший спосіб поновити цю діючу приватизацію квартири було неможливо лише через видачу дубліката такого свідоцтва згідно з рішенням органу приватизації, в якому зазначено, що підставою для його прийняття було рішення Апеляційного суду Львівської області від 14.02.2013р., яким відмовлено у позові ОСОБА_4 про визнання приватизації недійсною.

Оскільки позивач не зазначила, чим і яке її право порушено видачею дубліката свідоцтва про право власності на квартиру в порядку приватизації та з урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позву ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 1. ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3. ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як убачається із свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_1 від 19 травня 2004 року, спірна квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 Свідоцтво було видано згідно з рішенням бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 19 травня 2004 року № 30.

Рішенням бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 13 серпня 2008 року № 52 «Про анулювання свідоцтва на право власності на квартиру/будинок» анульовано п. 8 рішення № 30 від 19 травня 2004 року, а видане свідоцтво визнано недійсним. Відповідний запис про анулювання свідоцтва вчинено безпосередньо на свідоцтві (оригіналі) про право власності на квартиру АДРЕСА_1, який знаходиться в органі приватизації та оглянутий в судовому засіданні колегією суддів.

Підставою для прийняття зазначеного рішення органом приватизації стало рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 липня 2008 року (справа № 2-149/2008), яке в подальшому ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05 липня 2010 року було скасовано з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, а справі було присвоєно номер 2-210/11.

Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2012 року (справа № 2-210/11) позов ОСОБА_4 задоволено, зокрема, визнано недійсною приватизацію квартири АДРЕСА_1, незаконним рішення бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 19 травня 2004 року НОМЕР_1 та свідоцтво про право власності на зазначену квартиру.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2013 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 23 травня 2012 року скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішенням бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» № 22 від 9 квітня 2013 року «Про виготовлення дубліката свідоцтва на право власності на квартиру /будинок/» вирішено видати дублікат свідоцтва про право власності, технічний паспорт та будинкову книгу на квартиру на підставі п. 8 рішення № 30 цього органу приватизації від 19 травня 2004 року.

Ухвалюючи рішення, та визнаючи зазначене рішення та сам дублікат свідоцтва недійсними, районний суд виходив з того, що підставою для отримання/видачі дубліката може бути крадіжка, втрата, чи пошкодження оригіналу свідоцтва про право власності, чого в даному випадку не відбулося.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як встановлено в ході розгляду справи, бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» на виконання рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 17 липня 2008 року (яке в подальшому було скасовано в апеляційному порядку) анулювало рішення цього ж органу про приватизацію квартири та визнало недійсним свідоцтво про право власності на спірну квартиру.

Тобто, відбулося порушення законних прав третіх осіб у цій справі щодо приватизації їх квартири, і яке не могло бути поновлено в порядку, передбаченому ст. 380 ЦПК України для повороту виконання рішення, після ухвалення апеляційним судом у 2013 році нового рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про недійсність приватизації спірної квартири.

За таких обставин, на думку колегії суддів, прийняття органом приватизації рішення про видачу дубліката свідоцтва та його подальша видача мала на меті захист та відновлення у спосіб, найбільш відповідний у даній ситуації, прав третіх осіб щодо отримання документа, який посвідчує їх право власності на квартиру. Прийняття такого рішення відповідачем відбулося у межах повноважень органу приватизації, без порушення норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та обґрунтовано, з урахуванням фактичних обставин. При цьому, оспорюваним рішенням було відновлено як права третіх осіб, так і права самого позивача як співвласника спірної квартири, а тому в цьому випадку не відбулося порушення прав, свобод чи інтересів позивача, як передумови для звернення до суду з означеним позовом.

Обґрунтування позову лише тим, що видача дубліката можлива виключно у разі втрати, викрадення чи пошкодження оригінала свідоцтва, не може бути, на думку колегії суддів, підставою для визнання недійсним рішення про це, оскільки такі твердження не ґрунтуються на нормах Тимчасового положення, яке втратило чинність на момент прийняття оспорюваного рішення, так і не суперечать діючому на цей час Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_4

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника - адвоката Бордюка Михайла Йосиповича задовольнити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_4 до КП «Червонограджитлокомунсервіс», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про визнання незаконним, недійсним та нечинним дубліката свідоцтва про право власності на квартиру відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Курій Н.М.

Судді: Крайник Н.П.

Шандра М.М.