Справа № 740/3790/14
Провадження № 4-с/740/4/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді СКАЛОЗУБА О.М.,

при секретарі ПОЛЄТАВКІНІЙ М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Ніжин справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в своїй скарзі просить поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення та визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не надсилання стягувачу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови від 14.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №45995766 та не надсилання стягувачу ОСОБА_1 простою кореспонденцією постанови від 23.01.2015 року про приєднання виконавчого провадження ВП №45995766 до зведеного виконавчого провадження №45250175, не надсилання стягувачу ОСОБА_1 простою кореспонденцією постанови від 20.02.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №45995766 при примусовому виконанні рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2014 року, посилаючись на такі обставини : на підставі надісланої нею заяви про примусове виконання виконавчого листа №2/740/1215/14, виданого 05.11.2014 р. головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 14 січня 2015року відкрито виконавче провадження ВП №45995766, далі 23.01.2015 р. та 20.02.2015 р. вже будучи заступником начальника ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції відповідачем ОСОБА_2 було винесено постанови про приєднання в/п до зведеного в/п та про закінчення в/п. Жодної із доданих нею до скарги процесуальних постанов їй відповідачем не направлялися у встановлені строки з невідомих причин. Доведення до відома стягувача та боржника про хід виконавчого провадження є обовязком, а не правом державного виконавця. Останнім порушено вимоги ч.1 ст.11, ч.5 ст.25, ч.1 ст.31 ОСОБА_3 України «Про виконавче провадження», п.3.19, п.3.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 № 512/5.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2015р. та постанову про закінчення виконавчого провадження від 20.02.2015р. нею вперше отримано без супровідних листів як того вимагають норми ОСОБА_3 N 606-XIV та Інструкції від 02.04.2012 № 512/5, тільки в другій половині березня 2015р., завдяки поданій скарзі від 02.03.2015р. на імя начальника Головного ТУ юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 про бездіяльність ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції. Про постанову від 23.01.2015р. про приєднання в/п до зведеного в/п №45250175 вона дізналася тільки завдяки ідентифікатору доступу із ЄДРВП.

Нею направлено запит до Центру поштового звязку №2 в м. Ніжині ЧД УДППЗ Укрпошта» з метою зясування, чи надходила у проміжок часу січень 2015 рік - лютий 2015 рік до Центру поштового звязку №2 в м. Ніжині рекомендована та проста поштова кореспонденція від Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції на адресу: вул.Пролетарська, №7 м.Ніжин. Повідомлено письмово, що на їхню адресу надійшли наступні рекомендовані поштові відправлення у проміжок часу: 06.01.2015 року повернулося повідомлення із ОСОБА_5 про вручення рекомендованого листа із заявою та виконавчим листом в ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції. 12.02.2015 року отримано повідомлення із м.Київа. яке не стосується спірних відносин і більше не прийнято Центром в м.Ніжині жодного рекомендованого листа на її адресу. Вважає є доведеним, що бездіяльність відповідача має системний характер.

В матиеріалах мається копія журналу реєстрації вихідної рекомендованої та простої кореспонденції ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції за 2015р. Зазначено посадовою особою ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції із зворотньої сторони про внесення до журналу відправлення 15.01.15р. за №35 постанови про відкриття в/п із одним основним документом та одним додатком. Але беручи до уваги відповідь від 07.05.2015р. начальника ЦПЗ №2 ОСОБА_6 вважає слід віднестися критично до копії журналу реєстрації вихідної рекомендованої та простої кореспонденції ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції за 2015р. із посиланням на прізвище стягувача Павленко із виправленими ініціалами, так як має тверде переконання, що у даному випадку внесення інформації до журналу вихідної рекомендованої кореспонденції іще зовсім не значить, що рекомендована кореспонденція все ж була направлена адресату.

Протиправною бездіяльністю відповідача ОСОБА_2, яка знаходить своє підтвердження у не направленні в встановлені строки постанов про відкриття виконавчого провадження від 14.01.2015р., про приєднання в/п від 23.01.2015р. та про закінчення виконавчого провадження від 20.02.2015р. завдано їй майнової шкоди, беручи до уваги відповідь уповноваженої особи Фонду ГВФО на ліквідацію ОСОБА_7 «Демарк» ОСОБА_8 під 20.04.2015р. нею втрачена будь-яка можливість щодо включення вимоги в сумі коштів 379,77 грн. до реєстру акцептованих вимог та стягнути із ОСОБА_7 «Демарк». Позбавлена можливості отримати належні їй кошти, які вважаються погашені. У відповідності з п.1 ст. 49 ОСОБА_3 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" термін подачі заяв вимог кредиторів завершився 07.03.2015 р. Станом на цю дату вона не маючи «на руках» жодних процесуальних документів із визначеними сумами заборгованості від ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції, фізично не могла звернутися із заявою будучи кредитором ОСОБА_7. В подальшому 08.03.2015р. та після було вже пізно направляти заяву, додатковий строк пропущений з поважних причин для подання заяв кредиторами ОСОБА_3 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачений.

Нею пропущено визначений ч.1 ст.385 ЦПК України десятиденний строк для звернення із скаргою з поважних причин враховуючи практику Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (№ 22277/93 від 27.06.2000 року § 59). Про порушення своїх прав внаслідок бездіяльності відповідача, яка підтверджується не надсиланням стягувану жодної процесуальної постанови у ВП №45995766, вперше письмово стало відомо із відповіді 07.05.2015р. начальника ЦПЗ №2 ОСОБА_6 Відразу за захистом порушеного права звернулася до суду за місцезнаходженням ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.06.2015р. відкрито провадження. Судовими рішеннями місцевого суду від 01.12.2015р. та апеляційної інстанції від 28.01.2016р. відмовлено в задоволенні позовних вимог про встановлення факту бездіяльності ЦВ ДВС Чернігівського міського управління юстиції та стягненні з останнього моральної шкоди. Підставою відмови судами було те, що предмет позову не відповідає встановленому законом способу захисту. Є необхідним спочатку з врахуванням абз.3 п.28 Постанови №6 від 07.02.2014 року Пленуму ВССУ судовим рішенням довести бездіяльність державного виконавця, а потім звертатися до ст.ст.1173 -1174 ЦК України в судовому порядку до юридичної особи про відшкодування завданої шкоди бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження. Тобто рахуючи з дати апеляційного розгляду - 28.01.2016р., в 10-ти денний строк вона з обгрунтуванням причин пропуску звертається до суду із скаргою на бездіяльність відповідача. До ч.3 ст.70 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший, після нього робочий день, саме 08 лютого 2016 р.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву ,в якій скаргу підтримала з підстав викладених в ній та просить справу розглядати за її відсутності.

Представник ПАТ «Банк Демарк» в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки.

Державний виконавець центрального ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, направив до суду письмове заперечення ,в якому просить відмовити в задоволені скарги, посилаючись на слідуюче.

Статтею 383 ЦПК України визначено право на звернення із скаргою до суду.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Статтею 385 ЦПК України, передбачені строки для звернення із скаргою. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відновлення строку для подачі скарги може бути поновлений судом лише з поважних причин, які в свою чергу скаржник не довів суду, вважає, що доводи ОСОБА_1 стосовно обізнаності останньої про проведення виконавчих дій державним виконавцем у березня 2015 року під час отримання відповіді на скаргу з головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, повинно бути враховано як час відліку оскаржених дій,

В зв'язку з неотриманням стягувачами постанов про відкриття виконавчого провадження та закінчення виконавчого провадження, 11.03.2015 року Центральним відділом ДВС Чернігівського МУЮ повторно надіслано копії процесуальних документів на адресу стягувачів, що підтверджується записом в книзі вихідної кореспонденції за №03-39/778, які в свою чергу отримані скаржником та додані до скарги.

Статтею 4 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено інформаційне забезпечення виконавчого провадження.

Відомості про виконавче провадження вносяться до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. (система в свою чергу працює цілодобово)

Статтею 12 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачені права і обов'язки сторін та інших учасників виконавчого провадження.

Так частина 5, цієї статті передбачено, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Частина 7 зазначає, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Стаття 82. ЗУ «Про виконавче провадження» визначає обставини оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби.

Ч. 1. Статті зазначає, що рішення дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Виходячи з вказаної норми стягувану надано один спосіб оскарження, який в свою чергу було використано ( скарга на дії державного виконавця була подана ОСОБА_1Г, до начальника головного територіального управління юстиції 04.03.2015, розглянута та надана відповідь 24.03.2015 року), яка в сою чергу не оскаржена в установленому законом порядку.

Ч. 4. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Звертаю увагу суду, що в скарзі ОСОБА_1 (яка вже розглядалась головним територіальним управлінням юстиції №П-115/10.1 від 24.03.2015) на бездіяльність державного виконавця, не вказав яким чином були порушені її права як стягувача, і які це спричинило наслідки, а її особисті доводи та посилання на порушення які документально не підтверджені є безпідставними.

Щодо самого виконання рішення суду.

На виконанні в Центральному відділі ДВС Чернігівського МУЮ перебувало зведене виконавче провадження ВП 45250175 щодо стягнення боргів з ПАТ «Банк «Демарк» на загальну суму 3422745,50 гри,, до складу зведеного виконавчого провадження входило 84 виконавчих документи в тому числі виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/740/1215/14 від 05.11.2014 року Ніжинського міськрайонного суду про стягнення з ПАТ «Банк «Демарк» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 379,77 грн., 14.01.2015 року відповідно до вимог ст.17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, щодо стягнення боргу на користь ОСОБА_9. ОСОБА_1, копії якої надіслано сторонам виконавчого провадження до відома, боржнику до виконання за №03-39/35 від 15.01.2015.

Зведене виконавче провадження щодо стягнення боргу з ПАТ ОСОБА_6 «Демарк» було зупинено постановою від 28.10.2014 року на підставі п.9 ч.1 ст.37,39 ОСОБА_3 України "Про виконавче провадження", в зв'язку з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.09.2014 року №102 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ОСОБА_7 «Демарк» з 29.09.2014 року, запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Демарк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 29.09.2014 по 29.12.2014 року, рішенням №170 від 29.12.2014 року продовжено строк тимчасової адміністрації у ОСОБА_7 «Демарк» до 29.01.2015 року включно.

Відповідно до п.5 ч,2 ст.36 ОСОБА_3 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку.

20.02.2015 року зведене виконавче провадження завершено на підставі ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв'язку з офіційним оприлюдненням повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; (постанова про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Демарк" №66 від 30.01.2015 року Правління Національного банку України).

Подача на примусове виконання до Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ виконавчого листа про стягнення боргу з ПАТ «Банк Демарк» на користь ОСОБА_1, ніяким чином не перешкоджає реалізації своїх прав щодо своєчасного звернення до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_7 «Демарк» ОСОБА_8 з пред'явленням кредиторської вимоги у період з 06.02.2015 по 07.03.2015.

Зведене виконавче провадження щодо стягнення боргів з ПАТ «Банк Демарк», а саме 84 виконавчі листи про стягнення (кредиторських) боргів отримано ПАТ ОСОБА_7 «Демарк» в особі ліквідатора ОСОБА_8 (за адресою м.Чернігів вул.Комсомольська,28) 26.02.2015 року. Тобто в строк передбачений п.5 ст.45 ОСОБА_3 України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Суд дослідивши та оцінивши матеріали скарги, заперечення субєкта оскарження прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, зокрема, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 14.01.2015 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/740/1215/14, виданого 05.11.2014 року Ніжинським міськрайонним судом про стягнення з ПАТ «Банк Демарк» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 379,77 грн.

23.01.2015 року заступником начальника Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_2 приєднано виконавче провадження № 45995766 з примусового виконання виконавчого листа № 2/740/1215/14, виданого Ніжинським міськрайонним судом до зведеного виконавчого провадження № 45250175.

24.03.2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Чернігівської області розглянута скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_9 від 04.03.2015 року про бездіяльність ЦВ ДВС Чернігівського МУЮ.

Як роз'яснено в п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (ОСОБА_3 про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Скарга на дії державного виконавця надійшла до суду 08.02.2016 року, тобто з пропуском строку, визначеного ч.1 ст.385 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК Українискаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

Згідно ч.2 ст.385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Відповідно до ст.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони у разі його пропущення з поважних причин. Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Суд не вбачає поважності причин пропуску строку для подання скарги, оскільки ОСОБА_1 скористалась своїм правом та відповідно до ч. 1 ст. 384 ЦПК України звернулась зі скаргою на бездіяльність державного виконавця до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, яке 24.03.2015 року розглянувши її скаргу відмовило в її задоволенні .

У передбачений ч. 1 ст. 385 ЦПК України строк ОСОБА_1 не звернулась до суду зі скаргою після отримання відповіді Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 24.03.2015 року, звернення до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ, Державної казначейської служби У країни в особі головного управління Державної казначейської служби України в Чернігівській області про відшкодування шкоди, вже навіть після спливу строку передбаченого ч. 1 ст. 385 ЦПК України для звернення зі скаргою на бездіяльність державного виконавця не перериває вказаний строк і не може вважатися поважною причиною пропуску цього строку, а тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу ДВС Чернігівського МУЮ ОСОБА_2 слід відмовити.

За таких обставин, скарга, пропущений строк подання якої не поновлений, відповідно до ст.72 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.72, 210,383-385 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не надсилання стягувачу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанови від 14.01.2015 року про відкриття виконавчого провадження ВП №45995766 та не надсилання стягувачу ОСОБА_1 простою кореспонденцією постанови від 23.01.2015 року про приєднання виконавчого провадження ВП №45995766 до зведеного виконавчого провадження №45250175, не надсилання стягувачу ОСОБА_1 простою кореспонденцією постанови від 20.02.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП №45995766 при примусовому виконанні рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2014 року залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подано до апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайсуд апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С У Д Д Я ОСОБА_10