УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим», треті особи: департамент будівництва та житлового забезпечення (Головне управління житлового забезпечення) Київської міської державної адміністрації, комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», Кримське республіканське підприємство «Сімферопольське міжміське бюро реєстрації та технічної інвентаризації», Лучистівська сільська рада Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим, ОСОБА_5, про поділ спільного майна подружжя, визнання недійсними та скасування свідоцтв, витребування майна, вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у період шлюбу за рахунок спільних сумісних коштів подружжя придбано наступне майно: будівлю рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. А, загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне» за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, АДРЕСА_9, вартістю 90 170 грн; квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 150,6 кв. м, вартістю 2 821 943 грн; гаражний бокс НОМЕР_1, площею 18,7 кв. м по АДРЕСА_10, вартістю 249 537 грн; квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 155,5 кв. м, вартістю 3 490 042 грн. 26 січня 2009 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» до складу учасників товариства введені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та вказано про внесення ОСОБА_3 до статутного фонду спірного майна. В подальшому на ім'я товариства на вищевказане майно було видано свідоцтва про право власності. Про вказані дії їй стало відомо після розірвання шлюбу з відповідачем. Постановою Вищого господарського суду України від 20 квітня 2011 року рішення загальних зборів учасників ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» від 26 січня 2009 року визнано недійсним.

Позивач просила визнати право спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вищезазначене майно; в порядку поділу майна визнати за нею право власності на Ѕ частини будівлі рекреаційного призначення, квартиру АДРЕСА_3 та гаражний бокс НОМЕР_1 по АДРЕСА_10, а за ОСОБА_4 визнати право власності на Ѕ частини будівлі рекреаційного призначення, квартиру АДРЕСА_4; стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію різниці у вартості частки у спільному майні у розмірі 418 562 грн; вселити ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_3; визнати недійсними на підставі ст. ст. 203, 205, 215 ЦК України свідоцтво про право власності на будівлю рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. А на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне» по АДРЕСА_9, м. Алушта, видане 16 березня 2009 року, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_5, видане 23 липня 2009 року, свідоцтво про право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 по АДРЕСА_10, видане 23 липня 2009 року, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_4, видане 23 липня 2009 року.

Під час судового розгляду позивач, уточнивши свої позовні вимоги щодо скасування свідоцтв, поділу спільного майна подружжя, визнання за кожним права власності та стягнення компенсації, просила витребувати у ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» будівлю рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. А на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне» по АДРЕСА_9, м. Алушта Автономної Республіки Крим та гаражний бокс НОМЕР_1 по АДРЕСА_11, виселити ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» з будівлі рекреаційного призначення.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нерухоме майно: будівлю рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. А, загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», яка розташована за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, АДРЕСА_9; квартиру АДРЕСА_1, що складається з 4-х кімнат, жилою площею 99,7 кв. м, загальною площею 150,6 кв. м; гаражний бокс НОМЕР_1, площею 18,7 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_11; квартиру АДРЕСА_2 5, що складається з 4-х кімнат, жилою площею 89,8 кв. м, загальною площею 155,5 кв. м.

Скасовано свідоцтво про право власності на будівлю рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. А, загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», яка розташована за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, АДРЕСА_9, видане виконавчим комітетом Лучистівської сільської ради 16 березня 2009 року на підставі рішення виконавчого документа Лучистівської сільської ради від 26 лютого 2009 року № 17; свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_12, видане Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 23 липня 2009 року на підставі наказу від 20 липня 2009 року № 1148-С/ЮКП; свідоцтво про право власності на гаражний бокс НОМЕР_1, площею 18,7 кв. м, який розташований у м. Києві по АДРЕСА_11, видане Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 23 липня 2009 року на підставі наказу від 20 липня 2009 року № 1146-С/ЮКП; свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_13, видане Головним управлінням житлового забезпечення КМДА 23 липня 2009 року на підставі наказу від 20 липня 2009 року № 1148-С/ЮКП.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділено у власність ОСОБА_3 Ѕ частини будівлі рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. А, загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», яка розташована за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Алушта, АДРЕСА_9; квартиру АДРЕСА_4, загальною площею 155,5 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію різниці вартості частки у спільному майні подружжя у розмірі 209 281 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6, просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог відповідно до ст. ст. 69, 70 СК України щодо поділу спільного майна подружжя.

Згідно з нормою ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Установлено, що з 17 липня 1993 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбу (а. с. 16, т. 1), який рішенням Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26 березня 2009 року було розірвано (а. с. 17, т. 1).

30 червня 2009 року Залізничним відділом актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а. с. 18 т. 1).

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Авдієнком В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1930, ОСОБА_4 купив чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 155,5 кв. м (а. с. 10-11, т. 1).

27 липня 2006 року відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Алуштинського міського нотаріального округу Лимаренко О.В. (зареєстровано в реєстрі за № 2346), ОСОБА_3 прийняла у власність будівлю рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. «А» загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9, м. Алушта, Автономна Республіка Крим (а. с. 148-151, т. 1).

На підставі свідоцтва про право власності від 19 вересня 2007 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення КМДА, квартира АДРЕСА_7, загальною площею 150,6 кв. м належить ОСОБА_3 (а. с. 29, т. 1).

19 вересня 2007 року Головним управлінням житлового забезпечення КМДА видано свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на гаражний бокс НОМЕР_1 по АДРЕСА_11 (а. с. 217, т. 1).

Установлено, що за час шлюбу сторонами було набуто наступне майно: будівля рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. «А», загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне» за адресою: АДРЕСА_9, м. Алушта, Автономна Республіка Крим, вартістю 90 170 грн; квартира АДРЕСА_3, загальною площею 150,6 кв. м, вартістю 2 821 943 грн; гаражний бокс НОМЕР_1, площею 18,7 кв. м по АДРЕСА_11, вартістю 249 537 грн; квартира АДРЕСА_4, загальною площею 155,5 кв. м, вартістю 3 490 042 грн. Загальна вартість спільно придбаного майна становить 6 651 692 грн.

26 січня 2009 року рішенням зборів учасників ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» до складу учасників товариства введено ОСОБА_4, затверджено його внесок до статутного капіталу товариства у виді квартири АДРЕСА_6 за згодою дружини ОСОБА_9 Також до складу учасників товариства введено ОСОБА_9, затверджено її внесок до статутного капіталу товариства у виді квартири АДРЕСА_8, гаражного боксу НОМЕР_1 по АДРЕСА_11, будівлі рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. «А» на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9, м. Алушта, Автономна Республіка Крим, за згодою чоловіка ОСОБА_4 (а. с.152, т. 1).

У протоколі загальних зборів учасників ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» від 26січня 2009 року зазначено, що ОСОБА_4 призначено на посаду директора товариства, збільшено статутний капітал товариства до 1 000 000 грн, розподілено частки учасників у статутному капіталі товариства в рівних частинах між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також зазначено про внесення нерухомого майна до статутного капіталу в рахунок своїх вкладів ОСОБА_3 - вищевказаної будівлі рекреаційного призначення, квартири АДРЕСА_5 та гаражного боксу НОМЕР_1 по АДРЕСА_11, а ОСОБА_4 - квартири АДРЕСА_6 (а. с. 20-21, т. 1).

Відповідно до акта прийому-передачі майнових внесків учасників ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» від 26 січня 2009 року (а.с. 19, т. 1) учасники передали до статутного капіталу товариства, а директор ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» прийняв майнові вклади: від ОСОБА_3 - будівлю рекреаційного призначення, блок № 3 в літ. «А» на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9, м. Алушта, Автономна Республіка Крим, квартиру АДРЕСА_5, гаражний бокс НОМЕР_1 по АДРЕСА_11, та від ОСОБА_4 - квартиру АДРЕСА_6.

23 липня 2009 року Головним управлінням житлового забезпечення КМДА видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_6 ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» (а. с. 206, т. 1) та на квартиру АДРЕСА_5 (а. с. 28, т. 1).

26 лютого 2009 року Лучистівською сільською радою м. Алушта Автономної Республіки Крим у зв'язку з внесенням до статутного капіталу ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» майна винесено рішення № 17 про оформлення права власності за ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» на будівлю рекреаційного призначення, блок №3 в літ. «А», загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», що знаходиться в АРК, м. Алушта, АДРЕСА_9 (а. с. 156, т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16 березня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Лучистівської сільської ради м. Алушта Автономної Республіки Крим на підставі рішення виконавчого комітету Лучистівської сільської ради від 26 лютого 2009 року за № 17, будівля рекреаційного призначення, блок №3 в літ. «А», загальною площею 223,2 кв. м на території житлового рекреаційного кооперативу малоповерхової забудови «Лазурне», що знаходиться в АРК, м. Алушта, АДРЕСА_9 належить ТОВ «НВЦ «Геодинаміка-Крим» на праві приватної власності (а. с. 158, т. 1).

Відповідно до ст. 12 Закону «Про господарські товариства» товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; держаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Судами встановлено, що спірне майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить до статутного фонду ТОВ «Науково-виробничий центр «Геодинаміка-Крим» і є його власністю.

Аналіз норм права: ст. ст. 63, 65 СК України, ст. ст. 66, 67 ГК України дає підстави для висновку про те, що у разі передання подружжям свого

спільного сумісного майна до статутного фонду товариства, майно переходить у приватну власність цього товариства, а вразі виникнення питання поділ такого майна то право власності на це майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов'язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя (а не право власності на саме майно) або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності товариства, або половини майна, що залишилось після ліквідації товариства.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 лютого 2014 року у справі № 6-5цс14.

Отже, висновок апеляційного суду про те, що майно, яке є предметом спору, є власністю товариства, тому воно не може бути поділене як майно подружжя, є обґрунтованим.

Також є правильними висновки суду апеляційної інстанції про те, що, скасовуючи свідоцтва про право власності на спірне майно, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки представники позивача просили визнати їх недійсними, однак у судовому засіданні від 08 червня 2015 року, у судових дебатах просили скасувати свідоцтва, тоді як відповідно до ч. 8 ст. 193 ЦК України під час судових дебатів не можна подавати нові докази, заяву про залишення позову без розгляду, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог.

Отже, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов Судді: В.М. Коротун А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак