Справа № 456/1788/15-ц
Провадження № 2/456/112/2016
РІШЕННЯ

іменем України

04 лютого 2016 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пака В. М. ,

при секретарі Дяк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до виконавчого комітету Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області, третьої особи без самостійних вимог реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно, суд -

Встановив:

20.04.2015 року в суд надійшла дана позовна заява в якій представник позивача просить визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння в складі двох житлових будинків з прилеглими до них господарськими будівлями та спорудами будинок «А-1» складається з однієї жиитлової кімнати житловою площею 30,2 кв.м. та однієї кухні загальною площею 111,5 кв. м., житловий будинок «Н-2» складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 58,4 кв. м. та однієї кухні, загальна площа якого становить 97,2 кв. м. До зазначеного будинковолодіння належать позначені на плані: веранда «а», веранда «а1», літня кухня «Б», веранда «б», сходи «б1», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», погріб «М», вхід у погріб «м», мансарда «н», тераса «н1», сходи «н2», вбиральня «О», огорожа «№1», огорожа «№2», ворота «№3», вимощення «І», що в за адресою: вул. Миру, 101 с. Воля-Довголуцька Стрийського району Львівської області з тих підстав, що дане господарство відноситься до колгоспного двору, а тому позивачка не має права ним розпорядитися.

В обґрунтування позовних вимог представник позивачки також покликається на те, що 25 червня 1990 року вона отримала свідоцтво про право особистої власності на будинок №101 по вул. Миру в с. Воля Довголуцька Стрийського району Львівської області на підставі рішення виконкому Стрийської районної ради народних депутатів від 21.06.1990 року за № 140. В даному свідоцтві зазначено, що спірний житловий будинок дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору головою якого вона є.

Відповідно до витягу з Погосподарської книги станом на 01 червня 1990 року у вищевказаному житловому будинку проживав член колгоспного двору ОСОБА_3 чоловік позивачки, який помер 26.09.2004 року.

17 квітня 2013 року рішенням Довголуцької сільської ради їй було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування вищевказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Воля - Довголуцька Стрийського району Львівської області. На даний час приватизація земельної ділянки не може бути завершена, оскільки позивачка не може надати правовстановлюючий документ на житловий будинок.

30 грудня 2014 року позивачка виготовила технічний паспорт на домоволодіння в складі 2-х житлових будинків за адресою: вул. Миру,101 с. Воля Довголуцька Стрийського району Львівської області.

Оскільки поняття «колгоспний двір» скасоване, то вищевказане свідоцтво про право власності від 25.06.1990 року є неналежним правовстановлюючим документом. З цього приводу позивачка зверталась у Довголуцьку сільську раду, але їй було відмовлено в оформленні права власності на житловий будинок у звязку із вступом в силу Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та рекомендовано з даним питання звернутися в суд.

В суді представник позивача ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї довірительки та пояснив, що позивачці ОСОБА_2 похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_1, подала заяву про слухання справи без її присутності, має на праві власності як голова колгоспного двору житловий будинок, що по вул. Миру, 71 в с. Воля - Довголуцька Стрийського району, який побудований у 1890 році, ним не має можливості розпорядитися, оскільки зареєстрований як колгоспний двір, крім того позивачка разом з померлим чоловіком на законних підставах в 1991 році завершили будівництво нового житлового будинку, оскільки старий ветхий та підлягає зносу, тому просить визнати за нею право власності для реалізації свого права власності.

Представник відповідача ОСОБА_4, сільський голова, перебуваючи в судовому засіданні 06.08.2015 року позовні вимоги визна та пояснив, що спірний будинок ОСОБА_2 з чоловіком з дозвлу сільської ради побудували в 1991 році на законних підставах, чоловік її помер, а тому вона правомірно вимагає права власності на два будинки, оскільки старий віднесено до колгоспного двору, а на другий відсутні правоустановлюючі документи. А.с. 30.

Третя особа відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Стрийського МРУЮ подав суду двічі клопотання, якими просить завершувати розгляд справи без їхньої присутності, оскільки реєстраційна служба не заявляє самостійних вимог на предмет спору. а.с.38, 43.

Поясненнями сторін, дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення.

Статею 16 ЦК України передбачено захист цивільних прав та інтересів судом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та з дотриманням статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вимогами ст. 328 ЦК України передбачено право власності, яке набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, що випливають із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Можливiсть предявлення до суду позову про визнання права власностi за ст.376 ч.3 ЦК України на самовільне будівництво може бути визнано таке право тільки при умові виділення земельної ділянки під забудову у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно з ч. 1 п.5 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. правовстановлювальним документом, на підставі якого провадиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно копії свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25 червня 1990 року встановлено, що ОСОБА_2 належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що по вул. Миру, 101, в с. Воля - Довголуцька як колгоспний двір головою якого є вона. а. с. 5.

Відповідно до копії технічного паспорта від 30 грудня 2014 року вбачається, що інвентаризаційна вартість житлового будинку з усіма господарськими спорудами, що по вул. Миру, 101, в с. Воля - Довголуцька становить 366 327 грн., а тому правильно позивачкою сплачено 3 654, 00 грн. судового збору. а. с.1, 12.

Копією витягу з погосподарської книги від 26 січня 2015 року № 26 доведено, що житловий будинок по вул. Миру, 101, в с. Воля - Довголуцька Стрийського району рахується за ОСОБА_2, а будинок на балансі сільської ради не перебуває та станом на 01 червня 1990 року разом з нею в колгоспному дворі були прописані наступні члени колгоспного двору ОСОБА_3 чоловік, який помер 26.09.2004 року. А.с.6-7.

Отже, в суді достовірно встановлено, що позивачка ОСОБА_2 була членом даного колгоспного двору на даний час вона вирішила належним чином упорядкувати документацію на дане будинковолодіння, оскільки після скасування «колгоспних дворів», свідоцтво про право власності належним чином не було переоформлено.

Крім того, позивачка з чоловіком ОСОБА_3 Андрійрвичем, який помер 26.09.2004 р. на законних підставах, тобто рішення Довголуцької сільської ради № 665 від 20 жовтня 2015 року на земельній ділянці орієнтовно 0, 12 га. побудований житловий будинок в 1991 році, вартіфстю 115 321 грн., право власності на якого позивачка не має.

При цьому суд враховує, що старий будинок 1890 року забудови потребує відповідного ремонту, враховуючи строк його експлуатації, тому суд визнає право власності за позивачкою на обидва будинки.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169 ч. 4, 212, 215, 218 ЦПК України і на підставі ст. ст.16, 316, 321, 325, 328, 380, 376, 392 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, уродженки та жительки села ОСОБА_5 Довголуцька Стрийського району Львівської обл. право власності на домоволодіння в складі двох житлових будинків з прилеглими до них господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вул. Миру, 101 с. Воля - Довголуцька Стрийського району Львівської області на підставі паспорта на будинковолодіння від 30.12.2014 року, а саме:

--будинок «А-1» складається з однієї житлової кімнати житловою площею 30,2 кв. м. та однієї кухні, загальною площею 111,5 кв. м.;

-- житловий будинок «Н-2» складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 58,4 кв.м. та однієї кухні, загальна площа, якого становить 97,2 кв.м.

До зазначеного будинковолодіння належать позначені на плані: веранда «а», веранда «а1», літня кухня «Б», веранда «б», сходи «б1», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», погріб «М», вхід у погріб «м», мансарда «н», тераса «н1», сходи «н2», вбиральня «О», огорожа «№1», огорожа «№2», ворота «№3», вимощення «І».

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення можна оскаржити до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з моменту його оголошення шляхом подачі апеляції Стрийському суду.

Головуючий-суддя ОСОБА_5