Провадження №2/263/405/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчіній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 26.08.2003 р. він з ОСОБА_2 знаходилися у шлюбних відносинах, рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 23.04.2015 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає з матірю. У період шлюбних відносин згідно з договором купівлі-продажу була спільно придбана квартира, яка розташована за адресою: м.Маріуполь, вул. 60 років СРСР, 29-6, власником якої документально була відповідачка ОСОБА_2, після народження дитини подружжя вирішило обміняти квартиру. Договір міни було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на квартиру, розташовану за адресою: м.Маріуполь, вулиця Гранітна, 144-115. Просить суд визнати квартиру, розташовану за адресою: м.Маріуполь, вулиця Гранітна, 144-115 спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на ? частину вищевказаної квартири, залишивши ? частину квартири у власності ОСОБА_2, припинивши право спільної сумісної власності.

У судовому засіданні позивач та його представник присутні не були, надали суду заяву в якій, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, на розподілі судових витрат між сторонами не наполягали, просили розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачка надала на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що з 26.08.2003 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились у шлюбних відносинах, рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 23.04.2015р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с9).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.07.2007 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_2 квартиру, яка розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.60 років СРСР, 29-6, тобто в період шлюбу сторін по справі (а.с.20).

Згідно з нотаріальним посвідченим договором міни квартири від 16.07.2009 р. ОСОБА_4 з ОСОБА_2 провели обмін квартирами, після чого ОСОБА_2 стала власником квартири, яка розташована за адресою: м.Маріуполь, вул.Гранітна, 144-115, що також відбулося у період шлюбу сторін по справі (а.с.32-35).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя і відповідно до вимог ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, на час придбання спірної квартири законодавством було закріплено презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане в період шлюбу. З урахуванням визнання відповідачкою позову, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Оскільки позивач не наполягав на компенсації судових витрат відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд не розподіляє судові витрати між сторонами.

Керуючись ст.60,70 СК України, ст.372 ЦК України, ст.10,59-60,174,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна -задовольнити.

Визнати квартиру №115, розташовану у будинку №144 по вулиці Гранітній у місті Маріуполі спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири №115, розташованої у будинку №144 по вулиці Гранітній у місті Маріуполі, визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири №115, розташованої у будинку №144 по вулиці Гранітній у місті Маріуполі, припинивши право спільної сумісної власності подружжя.

Рішення суду може бути оскаржено особами, як брали участь у розгляді справи, в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Є.С. Ікорська