Справа № 212/4780/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 січня 2016 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Дехта Р.В., при секретарі Конограй В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за цивільним позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - банк» про визнання право на інформацію, стягнення моральної шкоди та розірвання договору, -

В С ТА Н О В И В:

17 червня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла дана позовна заява ОСОБА_1, в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - банк» про визнання право на інформацію, стягнення моральної шкоди та внесення змін та доповнень до договору.

Представник позивача ОСОБА_2 своєю заявою від 30 листопада 2015 року, що надійшла до суду 01 грудня 2015 року уточнив позовні вимоги та вимоги мотивував наступним:

16 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа банк» (надалі - «Відповідач», «Банк», іпотекодержатель») та НЕГОВОРА ОСОБА_3 (надалі - «Позивач», «Позичальник») було укладено Кредитний договір № 800003847 від 16.05.2008 року. (надалі - «Кредитний договір»), згідно якого зобов'язався надати Позичальнику кредит в розмірі 32 294,00 доларів США строком по 16.05.2023 року, а позичальник прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 13,8 % річних та здійснювати повернення кредиту щомісячними розрахунком відповідно Графіку (Додаток до кредитного договору).

Станом на 16 травня 2008 року офіційний курс долара (НБУ) складав 1 USD = 5,05 UAN (загально відома інформація, що не потребує доказування).

Договір був укладений в обставинах стабільної державної економіки та грошово-фінансової системи. Позивача (Позичальник за кредитним Договором) не зважаючи на обставини (викладено далі) вчасно та в повному обсязі виконував свої зобов'язання за кредитним Договором.

Разом з тим, приблизно з червня 2008 року з незалежних від волі сторін причин настала непередбачувана обставина - всесвітня фінансова криза. У зв'язку з нею в Україні почалися не5прогнозовані омічні процеси, значних потрясінь зазнала і досі зазнає грошово-фінансова система держави. Вказані вини є істотними та вирішальними як для укладення кредитних Договорів так і для їх виконання. Завчасне знання про можливе настання фінансової кризи стало би вирішальною умовою для прийняття рішення про відмову від укладення кредитного договору на тих умовах, на яких позивач його уклав. Тобто, якби позивач міг знати про настання фінансової кризи напередодні укладення Договору, то позивач не укладав договір на існуючих (інших) умовах.

Станом на 8 липня 2015 року офіційний курс долара (НБУ) складав 1USD = 21,89 UAN (загальна інформація, що не потребує доказування), тобто у чотири і більше разів більше від початкової на підписання кредитного Договору. Зазначена обставина змусила позивача вдатися до наступних дій, а саме:

*позивач звернувся до Відповідача з заявою про внесення змін та доповнень до Договору кредиту, відповідно до якої позивач зазначив, що:

*станом на 2 квітня 2015 р. позивач не можу своєчасно виконувати свої зобов'язання за кредитом, внаслідок не залежних від позивача обставин, що полягають в наступному:

*втрата прибутків від підприємницької діяльності в наслідок економічної та політичної кризи в країні

*різкий ріст курсу долара США

*додаткові, обумовлені кризою витрати на утримання сім'ї.

В своїх вимогах, позивач просить суд:

- визнати за Позивачем право на інформацію, що має пряме та безпосереднє відношення Кредитного договору № 800003847 від 16.05.2008 р.

- стягнути з Відповідача (закрите акціонерне товариство „Альфа банк") на користь Позі рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої не наданням Позивача (Споживачу) інформації, пряме та безпосереднє відношення до Кредитного договору № 800003847 від 16.05.2008р., грошові сумі 5 000,00 грн.

- розірвати Кредитний договір № 800003847 від 16.05.2008р.

Як наслідок розірвання Кредитного договору № 800003847 від 16.05.2008р. зобов'язати Позивача НЕГОВОРА ОСОБА_3 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1. паспорт серії АН виданий "25" серпня 2005р. року Жовтневим РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, що мешкає за адресою: 50081, Дніпропетровська обл. м.Кривий Ріг, вул. Елктрозаводська 29) Відповідачу - сплатити закрите акціонерне товариство „Альфа банк" (Юридична адреса: 01001, м вул. Десятинна, 4/6, Поштова адреса: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, Телефони: 0 44 490-46-00. 44 490-46-01 , Телекс: 732150 ) заборгованість по кредиту (тіло кредиту) в сумі на момент подання цього позову, в національній валюті України (в еквіваленті за курсом НБУ на дату ухвалення рішення по справі).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, зазначили обставини, що викладенні у позовній заяві та у заяві про уточнення позовної заяви, проти винесення заочного рішення не заперечував.

В судове засіданні представник відповідача не зявився, належним чином був повідомлений про дату та час слухання, що підтверджується матеріалами справи, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення, сторони по справі не заперечували проти винесення заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом було роз'яснено представнику позивача право заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отриманні, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі.

Представник позивача судових засіданнях відмовилися надати судові додаткові докази, просив суд розглянути справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа ОСОБА_4» укладено кредитний договір №800003847 від 16 травня 2008 року, що підтверджується поясненнями представника позивача та листами ПАТ «Альфа ОСОБА_4» від 13 лютого 20015 року та 18 січня 2015 року.

В судовому засіданні судом встановлено, що представник позивача не надав суду в судовому засіданні кредитний договір №800003847 від 16 травня 2008 року для огляду в судовому засіданні та приєднання до матеріалів справи.

За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги, а також здійснювати іншу діяльність, визначену в статті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. Банк здійснює діяльність, надає банківські та інші фінансові послуги в національній валюті, а за наявності відповідної ліцензії (дозволу) ОСОБА_4 банку України - в іноземній валюті.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня, однак законодавством не встановлено обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на и встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону «Про банки та банківську діяльність» кошти є грошима в пальній або іноземній валюті чи їх еквівалентом.

Згідно Декрету Кабінету міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій ОСОБА_4 банку України.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд вважає, що позивач свідомо звернувся до банку з метою отримання кредиту на поточні потреби, при цьому мав право вибору та був вільним в його укладенні, у разі незгоди з умовами договору міг його не укладати, але натомість позивач підписав його і підтвердив, що повністю розуміє всі умови договору, свої права та обов'язки за договором.

Відповідно до ст. 15 Закону України Про захист прав споживачів споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Статтею 11 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача у письмовій формі про особу та місцезнаходження кредитодавця, кредитні умови, а саме мету, для якої кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, тип відсоткової ставки, орієнтовну сукупну вартість з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору, тощо.

Відповідно до п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладання кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час укладання зобов'язань за договором несе споживач, надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу тощо.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Посилання позивача на зміну курсу валюти, не приймаються судом до уваги, оскільки, відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання кредитного договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

Відповідно до статті 36 Закону України "Про ОСОБА_4 України" офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_4 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються ОСОБА_4 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_4 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

Зазначене свідчить, що незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена.

Діючим законодавством не передбачений стабільний курс долара США до національної валюти - гривні. При укладенні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні обов'язки щодо погашення кредиту в доларах США, сторони за договором усвідомлювали, що курс національної валюти України до долару США не є незмінним, а тому позивач повинен був передбачити та врахувати підвищення валютного ризику за цим договором. В момент укладання договору сторони не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Частина 2 статті 16 ЦК України передбачає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Враховуючи наданні докази суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача про визнання право на інформацію, що має пряме та безпосереднє відношення до кредитного договору №800003847 від 16 травня 2008 року не підлягають задоволенню, так як позивачем належними та допустимим доказами не доведено порушено вказане право позивача та спосіб захисту права не відповідає законові.

Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…

Пунктом 2 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, обов'язковою умовою для відшкодування моральної шкоди є причинний зв'язок між неправомірними діями, бездіяльністю та виною особи, що завдала шкоду.

Згідно вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з наданих доказів, суд дістається висновку, що позовні про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривень не підлягають задоволенню, так як позивачем належними да допустимим доказами не доведено причинний зв'язок між неправомірними діями, бездіяльністю та виною особи, що завдала шкоду.

Суд дістається висновку, що позовні вимоги про розірвання кредитного договору №800003847 від 16 травня 2008 року не підлягають задоволенню, так як позивачем не доведено належними та допустимим доказами, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - банк» про визнання право на інформацію, що має пряме та безпосереднє відношення до кредитного договору №800003847 від 16 травня 2008 року, відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - банк» про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 гривень, що спричинена не наданням інформації, що має пряме та безпосереднє відношення до кредитного договору №800003847 віл 16 травня 2008 року, відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа - банк» про розірвання кредитного договору №800003847 від 16 травня 2008 року, відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» про зобовязання відповідача ОСОБА_1 сплатити на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа - банк» заборгованість по кредиту (тіло кредиту) в сумі на момент подання позову в національній валюті України (в еквіваленті за курсом ОСОБА_4 банку України на дату ухвалення рішення по справі), відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частина судового рішення проголошено без присутності сторін по справі.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 січня 2016 року.

Суддя: Р. В. Дехта