Провадження №2/761/1501/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

05 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління юстиції в м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом;

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач-1), головного управління юстиції в м. Києві (надалі відповідач-2) з позовом про визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1. Позовні вимоги обґрунтував тим, що його довіритель, ОСОБА_1, є спадкоємицею за заповітом, який посвідчено нотаріусом 1 ДНК м. Києва 25 квітня 2008 року. Спадщина відкрилась у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавця, ОСОБА_3 Право на одноособове спадкування у позивача виникло відповідно до рішення апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2015 року за яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про визнання заповіту від 25.04.2008 р., який складено на ім'я позивача, недійсним. У відсутність спору, щодо спадкового майна та права на спадкування, позивач звернувся відповідно до правил ст..1297 ЦК України до першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадкування за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до постанови нотаріуса першої Київської державної нотаріальної контори від 20 березня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадкування за заповітом на нерухоме майно, квартиру АДРЕСА_1, було відмовлено, оскільки позивач не надав нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу, який підтверджує наявність права власності у спадкодавця ОСОБА_4 на час відкриття спадщини щодо об'єкту спадкування. Нотаріусом рекомендовано звернутися до суду. Відсутність у позивача правовстановлюючого документу, а саме оригіналу дублікату № 2 свідоцтва про право власності від 18.05.2010 р. НОМЕР_3, яке видано на підставі нотаріального запиту відділом приватизації житла Шевченківського району м. Києва, пояснив тим, що вказаний дублікат відповідно до матеріалів спадкової справи № 325/2010, яку було заведено нотаріусом 1 Київської ДНК у зв'язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, видано під розписку нотаріусом 1 Київської ДНК відповідачу-1, для введення його даних до електронного реєстру, який почав працювати з 01.01.2010 р. ОСОБА_2 зазначений вище дублікат позивачу не віддає, а відтак перешкоджає в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також зазначає, що ОСОБА_2 безпідставно Головним управлінням юстиції передано в розпорядження оригінал дублікату свідоцтва про право власності від 18.05.2010 р. НОМЕР_3, внаслідок чого видача органами нотаріату свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 також неможлива. Звернення позивача до ОВС України з метою вирішення спору у досудовий спосіб, позитивних наслідків не дали.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином у спосіб визначений положеннями ЦПК Країни. Причини неявки не повідомила, заяв та клопотань від неї в адресу суду не надходило.

Представник Головного управління юстиції у м. Києві просив розглянути справу за його відсутністю. Надав заперечення на позов де зазначив, що Управлінням права позивача не порушувались.

Суд, керуючись положеннями ст..ст. 169,224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів за відсутності відповідачів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника ОСОБА_1

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 28.12.2009 р.

За життя ОСОБА_3, зроблено посмертне розпорядження на користь позивача, ОСОБА_1 щодо свого майна, а саме складено заповіт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1., посвідчений 25.04.2008 р. нотаріусом 1 Київської державної нотаріальної контори.

У зв'язку із смертю спадкодавця, як свідчать матеріали справи, за заявою ОСОБА_2 нотаріусом 1 Київської ДНК відкрито спадкову справу № 325/2010 в якій закликано до спадкування спадкоємця за заповітом, позивача у справі, ОСОБА_1 та спадкоємця за законом ОСОБА_2

Рішення апеляційного суду м. Києва від 20.01.2015 р. ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання заповіту від 25.04.2008 р. недійсним.

При цьому судом встановлено, що позивачка не може бути віднесена до спадкоємців першої черги за законом, як дружина ОСОБА_3, в неї не виникли права одного з подружжя у спадкувати майно другого, а тому її права не порушені.

Як свідчать матеріали справи 10.06.2010 р. ОСОБА_2 було отримано дублікат свідоцтва про право власності на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Представник позивача пояснив у судовому засіданні відповідач відмовився надати правовстановлюючий документ ОСОБА_5 для подачі до нотаріальної контори, у зв»язку з чим остання звернулась до правоохоронних органів з відповідною заявою, проте у відкритті кримінального провадження було відмовлено.

20.03.2015 р. державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв»язку із неподанням правовстановлюючого документа, який засвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 на майно - квартиру АДРЕСА_1.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 продовжує утримувати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, що перешкоджає ОСОБА_1 отримати відповідне свідоцтво на спадкове майно.

Частиною першою та другою ст.. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину,у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 р. за № 296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В свою чергу відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Суд, задовольняючи позовні вимоги зазначає, що визнання права власності в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у тому числі й у випадку відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст.. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 88,169,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 15, 392, 1218,1268 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Стягнути з ОСОБА_2 (ПІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ПІН НОМЕР_2) 3 654 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя