У х в а л а

іменем україни

13 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Маляренка А.В.,Парінової І.К.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Кондитероптторг» про стягнення суми боргу по договору оренди транспортного засобу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 04 лютого 2013 року між ОСОБА_6, який діяв від його імені на підставі довіреності від 01 лютого 2013 року та Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Кондитероптторг» (далі − ТОВ ВКФ «Кондитероптторг») укладений договір оренди транспортного засобу, відповідно до якого орендна плата за користування транспортним засобом становить 2 000 грн щомісячно. 04 лютого 2013 року підписано акт приймання-передачі об'єкта оренди по договору найму (оренди автотранспорту) від 04 лютого 2013 року між ОСОБА_6 та ТОВ ВКФ «Кондитероптторг». Відповідно до даного договору представник ОСОБА_4 − ОСОБА_6 отримав за перший місяць оренди грошові кошти, в подальшому до самого закінчення договору оренди грошові кошти не надходили орендодавцю. За період з березня 2013 року по лютий 2015 року пройшло 23 місяці, сума боргу по договору оренди транспортного засобу від 04 лютого 2013 року склала 46 000 грн. Тому просить суд стягнути на свою користь з ТОВ ВКФ «Кондитероптторг» 46 000 грн боргу та понесені судові витрати в розмірі 460 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ ВКФ «Кондитероптторг» на користь ОСОБА_4 заборгованість по договору оренди транспортного засобу від 04 лютого 2013 року в сумі 3677 грн 42 коп. та судові витрати в сумі 36 грн 77 коп., а всього 3714 грн 19 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 просять скасувати ухвалу апеляційного суду та змінити рішення місцевого суду в частині стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, надав належну оцінку та дійшов до обґрунтованого висновку, щодо задоволення позовних вимог частково, з урахуванням положень ч.ч. 1, 6, ст. 762 ЦК України та умов договору оренди від 04 лютого 2013 року, оскільки стягненню на користь позивача підлягає несплачена йому орендна плата за період з 04 лютого 2013 року по 26 травня 2013 року, а з моменту припинення трудових відносин з ОСОБА_6 (26 травня 2013 року) ТОВ ВКФ «Кондитеропторг» було позбавлено можливості користуватися орендованим транспортним засобом, так як він знаходився у володінні ОСОБА_6, а тому, з урахуванням наведеного, товариство звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане наймачем через обставини, за які він не відповідає.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко І.К. Парінова