Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/124/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.01.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,

за участю секретаря - Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання договору оренди землі поновленим, зобов'язання укласти додаткову угоду про поновлення договору за апеляційною скаргою Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

25 серпня 2015 року ОСОБА_2 пред'явив позов до Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання поновленим договору оренди землі від 11 грудня 2009 року, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ним, який зареєстрований ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 2 квітня 2010 року № НОМЕР_1, на той самий строк - до 2 квітня 2020 року та на тих самих умовах.

Після пред'явлення позову, позивач збільшив свої вимоги і просив суд додатково зобов'язати відповідача укласти з ним додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 11 грудня 2009 року на той самий строк і на тих самих умовах.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 грудня 2009 року між Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградського району Кіровоградської області та позивачем по справі, ОСОБА_2, був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Кіровоградському районному відділі ДП "Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 2 квітня 2010 року за № НОМЕР_1. Згідно договору йому в оренду строком на 5 років передано земельну ділянку загальною площею 3,51 га за рахунок земель водного фонду на території Олексіївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області для рибогосподарських потреб. 2 квітня 2015 року строк дії договору закінчився, але після закінчення цього строку позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, належно виконує умови договору. Письмове повідомлення орендодавця про відмову (заперечення) у поновленні договору оренди, ні в місячний строк, тобто до 2 травня 2015 року, ні на день подання цього позову, не надходило. Таким чином, посилаючись на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», вважає договір оренди поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року (а.с. 36) до участі у справі в якості співвідповідача залучено Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2015 року позов задоволено частково: зобов'язано Кіровоградську обласну державну адміністрацію, в особі уповноваженого керівника, укласти з ОСОБА_2 додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 11 грудня 2009 року, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією та зареєстрованого у Кіровоградському районному відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 квітня 2010 року за № НОМЕР_1, на той же строк (до 2 квітня 2020 року) і на тих самих умовах; в задоволені іншої вимоги позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації оскаржив його в апеляційному порядку і просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовано посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Зокрема, відповідач вказує на те, що позивач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та п. 8.1. укладеного договору оренди землі, не направив повідомлення про намір продовжити договір за три місяці до закінчення строку його дії, але не пізніше ніж за один місяць. Суд не врахував при вирішенні спору відмову Кіровоградської обласної державної адміністрації продовжити договір оренди, викладену у листі від 10 квітня 2015 року. Суд залишив поза увагою нори ст.ст. 122, 124, 134 ЗК України, ст. 51 ВК України та ст. 51 Закону України «Про аквакультуру» щодо набуття права оренди водних об'єктів у комплексі із земельною ділянкою, та як і будь-яких інших земельних ділянок державної власності, за результатами земельних торгів. Крім того відповідач стверджує про невідповідність обраного позивачем способу захисту вимогам законодавства та про перевищення суду своєї компетенції.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу від осіб, які беруть участь у справі до суду не надійшли.

Представник Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, але подав клопотання про розгляд справи без його присутності. Від поданої апеляційної скарги не відмовився.

Кіровоградська обласна адміністрація, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, але її повноважений представник у судове засідання не з'явився.

Позивач особисто в судове засідання не з'явився.

Представник позивача ОСОБА_3 заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила відмовити в її задоволенні. Вона стверджувала про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і вирішив спір відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», якою регулюються спірні правовідносини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Суд першої інстанції на підставі наявних у справі доказів вірно встановив, що 11 грудня 2009 року між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 був укладений договір оренди землі, який зареєстрований у Кіровоградському районному відділі ДП "Кіровоградська регіональна філія Центру державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 квітня 2010 року за № НОМЕР_1.

Згідно умов цього договору в оренду ОСОБА_2 передано земельну ділянку загальною площею 3,51 га за рахунок земель водного фонду (0,16 га - під гідротехнічними спорудами, 0,49 га - пасовища, 0,22 га - болота, 2,64 га - під ставками) на території Олексіївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області для рибогосподарських потреб строком на п'ять років.

Земельна ділянка, яка є предметом договору, належить до категорії земель водного фонду державної форми власності, знаходиться на території Кіровоградської області поза межами населених пунктів, використовується для рибогосподарських потреб.

Відповідно до п. 8 договору оренди, він укладений терміном на 5 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Враховуючи, що державну реєстрацію договору здійснено 2 квітня 2010 року, тому він діяв по 2 квітня 2015 року.

Позивач належним чином виконував умови договору оренди, що підтверджується довідкою виконкому Олексіївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області від 14 липня 2015 року № 85 та листом Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області від 08.09.2015 року за вих. № 2013/10/11-01-17.

В листі Кіровоградської обласної державної адміністрації за вих. № 01-33/334/1 від 10 квітня 2015 року про розгляд звернення гр. ОСОБА_2 щодо поновлення терміну дії договору оренди йдеться про відсутність правових підстав для поновлення дії вищезазначеного договору оренди земельної ділянки водного фонду у зв'язку з порушенням орендарем встановленого строку повідомлення орендодавця про бажання скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк.

ОСОБА_2 продовжує використання земельної ділянки водного фонду, яка є предметом договору оренди від 11 грудня 2009 року, після закінчення строку на який був укладений цей договір.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 ЗК України (у редакції Закону України від 6 вересня 2012 року № 5245-VІ) право розпорядження земельними ділянками водного фонду під ставками для рибогосподарських потреб належить обласним державним адміністраціям.

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 18 травня 2015 року № 186-р делеговано Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації (який має статус окремої юридичної особи) від імені обласної державної адміністрації укладати, переукладати, вносити зміни та розривати з орендарями земель водного фонду договори оренди щодо користування водними об'єктами, виступати організатором земельних торгів по продажу права користування на умовах водних об'єктів у комплексі із земельною ділянкою, забезпечувати процедуру підготовки матеріалів, необхідних для передачі у користування на умовах оренди водних об'єктів, розташованих на території області за межами населених пунктів.

Правильність встановлення судом цих обставин справи сторонами не оспорюється.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином виконував умови договору оренди та продовжує користуватися земельною ділянкою і виконувати умови договору оренди після закінчення строку на який він був укладений за відсутності письмових заперечень з боку орендодавця щодо поновлення договору, а отже цей договір оренди є поновленим на той самий строк і тих самих умовах в силу приписів Закону, але потребує укладення додаткової угоди, від чого відповідачі ухиляються.

Проте з такими висновками суду погодитися неможливо так, як суд дійшов їх з порушенням норм матеріального права.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції цим вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції керувався приписами ч.ч. 6 - 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» відповідно до яких у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу

місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої

влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору

оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Проте суд не врахував, що Закону України «Про оренду землі» не являється єдиним законодавчим актом, який регулює вказані правовідносини.

Так ч. 1 ст. 2 ЗК України встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України , цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ч. 4 ст. 59 ЗК України, яка регулює право на землі водного фонду, передбачено право громадян та юридичних осіб на отримання від органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування земель із водного фонду на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озер, водосховищ, інших водойм, боліт та островів для певних цілей, зокрема, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), розміщення та обслуговування гідротехнічних споруд тощо.

Водночас, згідно ч.ч. 3, 4 ст. 51 ВК України та ч.ч. 3, 4 ст. 51 Закону України «Про аквакультуру», водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ВК України земельні відносини, що виникають під час користування водними об'єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави для висновку про наявність особливостей оренди земель водного фонду, зокрема тих, які розміщені під водними об'єктами.

Земельні ділянки водного фонду, на яких розміщені об'єкти водного фонду, є нерухомими речами у розумінні ч. 1 ст. 181 ЦК України і можуть передаватися в оренду громадянам або юридичним особам відповідними державними органами або органами місцевого самоврядування лише у комплексі (разом) і в порядку передбаченому ст. 124, 134 ЗК України та ст. 6 Закону України «Про оренду зелі», тобто на земельних торгах, а самі умови договору повинні погоджуватися з відповідним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Враховуючи, що земельна ділянка, яка є предметом договору оренди землі від 11 грудня 2009 року укладеного між позивачем і Кіровоградською районною державною адміністрацією, частково розміщена під штучним водним об'єктом - ставком та призначена для рибогосподарських потреб, то така земельна ділянка може бути передана в оренду позивачу лише у комплексі з цим водним об'єктом.

Окреме її використання за призначенням, без розміщеного на ній ставка, є неможливим.

Проте умови договору оренди від 11 грудня 2009 року не передбачають оренди ставка.

Право оренди водного об'єкта разом із земельною ділянкою позивач може отримати лише на конкурентних засадах в порядку, визначеному ЗК України, а умови договору повинні бути погодженні органом влади, що регулює державну політику у сфері водного господарства, який до того ж не був залучений до участі у справі.

Суд вказаних норм законодавства не врахував, невірно застосував положення ч.ч. 6 - 9 Закону України «Про оренду землі» та дійшов необґрунтованого і неправильного висновку про поновлення договору оренди на тих самих умовах і на той самий строк та зобов'язання відповідачів усунути порушення прав позивача шляхом укладення додаткової угоди.

У зв'язку з цим та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, ухвалене у справі рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

В апеляційній скарзі відповідач також наводив інші доводи, зокрема, про неправильне застосування судом ч. 1, ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», неправильність обраного позивачем способу захисту своїх прав.

Проте з цими доводами апеляційної скарги погодитися не можна так, як позивач не посилався на підстави поновлення договору оренди, передбачені нормами цих частині статті 33 Закону, і суд першої інстанції ними не обґрунтовував своє рішення. Крім того позивач не довів фактів порушення з боку відповідачів його прав, а отже питання правильності обраного ним способу захисту не є суттєвим.

У зв'язку з цим вказані доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Кіровоградської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації про визнання договору оренди землі поновленим, зобов'язання укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на новий строк відмовити повністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді: