АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/311/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Морозов В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоТрюхана Г. М.
суддівМіщенка С. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Білозірської сільської ради Черкаського району , Виконавчого комітету Білозірської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування рішень,

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року ОСОБА_6, звернувся до суду з вказаним позовом до Білозірської сільської ради Черкаського району, Виконавчого комітету Білозірської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_8, посилаючись на те, що ОСОБА_9, був власником та проживав у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21 лютого 2005 року, виданим Білозірською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 31. Єдиним спадкоємцем після його смерті була мати позивача ОСОБА_10, яка являлась спадкоємцем другої черги за законом, оскільки на момент смерті ОСОБА_9 ОСОБА_10 проживала разом зі спадкодавцем та протягом шести місяців після смерті вчинила дії, що підтверджують факт прийняття спадщини.

15 липня 2014 року виконавчий комітет Білозірської сільської ради прийняв рішення № 48 "Про затвердження акту обстеження та ліквідацію закинутого об'єкта погосподарського обліку", відповідно до якого у зв'язку з тим, що домогосподарство по АДРЕСА_1 є зруйнованим та закинутим, затвердили акт обстеження закинутого домоволодіння. Пунктом 2 зазначеного рішення ліквідували закинутий об'єкт господарського обліку (погосподарська книга № 17, номер погосподарського обліку НОМЕР_1), виключили зазначений об'єкт з погосподарського обліку. Також рішенням від 15.07.2014 року зобов'язано посадових осіб виконавчого комітету Білозірської сільської ради внести зміни до погосподарської книги № 17 на 2011-2015 роки, віднести земельну ділянку, що знаходиться під об'єктом погосподарського обліку до земель запасу та внести пропозиції щодо подальшого використання земельної ділянки, що знаходиться під об'єктом погосподарського обліку.

За наслідками розгляду зазначеного питання виконавчим комітетом Білозірської сільської ради 15.07.2014 року Білозірською сільською радою було прийнято рішення № 71-5/VI "Про затвердження акту обстеження та ліквідацію закинутого об'єкта погосподарського обліку", яким фактично продубльовано аналогічне рішення виконавчого комітету та ліквідовано закинутий об'єкт погосподарського обліку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (погосподарська книга №

17, номер погосподарського обліку НОМЕР_1), виключено зазначений об'єкт з

погосподарського обліку, зобов'язано посадових осіб виконавчого комітету Білозірської

сільської ради внести зміни до погосподарської книги № 17 на 2011-2015 роки, віднести

земельну ділянку, що знаходиться під об'єктом погосподарського обліку до земель запасу та

внести пропозиції щодо подальшого використання земельної ділянки, що знаходиться під

об'єктом погосподарського обліку.

В подальшому 27 листопада 2014 року рішенням сесії Білозірської сільської ради № 79-12/VI "Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" вирішено надати громадянину ОСОБА_8 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адмінмежах Білозірської сільської ради в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1, між господарствами по АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 (п. 8 рішення).

26 лютого 2015 року Білозірська сільська рада прийняла рішення за № 87-8/VI "Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність", п. 10 зазначеного рішення надано ОСОБА_8 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Білозірської сільської ради в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1, між господарствами по АДРЕСА_2, АДРЕСА_3.

Ввважає, що зазначеними рішеннями виконавчого комітету Білозірської сільської ради та сесії Білозірської сільської ради були порушені права його матері ОСОБА_10, як спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_9 та, відповідно, порушені його права. Мати позивача - ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. На момент смерті їй в судовому порядку був наданий додатковий строк на прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_9 Відповідно позивач є спадкоємцем зазначеного майна, виходячи з вимог спадкової трансмісії, передбаченої ст. 1276 ЦК України. За таких обставин є всі підстави стверджувати, що зазначеними вище рішеннями порушуються права позивача, як власника об'єкта нерухомого майна, оскільки на їх підставі його протиправно позбавили права власності та фактично розпорядились належним йому майно на користь третьої особи, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 5 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 у частині визнання незаконним та скасування п.8 рішення сесії Білогірської сільської ради від 27 листопада 2014 року № 79-12/VI "Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" та в частині визнання незаконним та скасування п.10 рішення Білозірської сільської ради від 26 лютого 2015 року № 87-8/VI "Про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність" - залишено без розгляду.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Дане рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно визнав необгрунтованими доводи позовної заяви та надані позивачем докази в підтвердження своїх позовних вимог.

Перевіряючи обгрунтованість доводів апеляційної скарги та пояснень, наданих апелянтом в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими обставинами справи і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997 року №280/97 сільські, селищні, міські, районні та обласні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п. б пп. 10 ст. 30 Закону №280 до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Питання погосподарського обліку, що здійснюється відповідними сільськими, селищними та міськими радами врегульоване «Інструкцією з ведення по господарського обліку в сільських, селищних та міських радах» затвердженою наказом державного комітету статистики України №491 від 8 грудня 2010 року (далі Інструкція №491).

Відповідно до п. 2.1 Інструкції №491 закинутий об'єкт - домоволодіння або землеволодіння, яким тривалий час ніхто не користується і яке має ознаки занепаду, руйнування, а також домоволодіння або землеволодіння, чий єдиний власник, господар помер, а спадкоємці (правонаступники) ще не визначені, - п'ятий тип об'єкта (код - 5).

Пунктом 3.6 Інструкції встановлено, що об'єкт п'ятого типу - закинутий об'єкт, уключається до погосподарського обліку за фактом його існування на території місцевої ради на момент проведення суцільного обходу й опитування населення під час перезакладення й уточнення документів погосподарського обліку або за фактом появи такого об'єкта в період після закладення документів погосподарського обліку.

Відповідно до п 4.1.1 Інструкції №491 ліквідація об'єкта ПГО відбувається в разі рішення органу місцевого самоврядування про ліквідацію закинутого об'єкта.

Згідно п. 8.3 Інструкції №491 у разі виключення об'єкта ПГО з погосподарського обліку його облікова картка вилучається з поточного обліку, але залишається для подальшого зберігання на рівні з іншими'документами погосподарського обліку.

З довідки Білозірської сільської ради №249/02-75 від 25 лютого 2015 вбачається, що згідно погосподарської книги №32 земельна ділянка по АДРЕСА_1 обліковувалась за ОСОБА_9

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 21 лютого 2005 року ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

З відповіді КП ЧООБТІ від 12 травня 2014 року вбачається, що інвентаризаційна справа на домоволодіння по АДРЕСА_1 відсутня, що свідчить про те, що право власності на домоволодіння за померлим ОСОБА_9 не було зареєстровано у встановленому Законом порядку.

Відповідно до акту обстеження домоволодіння від 15 липня 2014 року складеного членами комісії, встановлено, що за адресою по АДРЕСА_1 знаходиться закинуте домоволодіння. У зв'язку з тим, що житловий будинок та господарські споруди за даною адресою зруйновані, інвентаризаційна справа не заведена, правовстановлюючі документи відсутні, власник домоволодіння помер, а спадкоємці відсутні запропоновано виконавчому комітету на засіданні скасувати погосподарський номер за даною адресою.

Рішенням виконавчого комітету Білозірської сільської ради №48 від 15 липня 2014 року затверджено акт обстеження та ліквідацію закинутого об'єкта погосподарського обліку домоволодіння АДРЕСА_1

Рішенням сесії Білозірської сільської ради №71-5/VI затверджено акт обстеження закинутого домоволодіння по АДРЕСА_1 від 15 липня 2014 року, ліквідовано закинутий об'єкт погосподарського обліку, віднесено земельну ділянку, що знаходилась під об'єктом погосподарського обліку, до земель запасу.

Колегія суддів, враховуючи викладені обставини та наведені норми законодавства, вважає, що виконавчим комітетом та Білозірською сільською радою при вирішенні питання про віднесення закинутих об'єктів погосподарського обліку до таких об'єктів та щодо виключення указаних об'єктів з погосподарського обліку керувалися відповідними нормами чинного законодавства, а відповідні оскаржувані рішення приймались у межах та у спосіб наданих відповідчачам повноважень.

Актом обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на 24 вересня 2015 року встановлено, що об'єкт знаходиться в запущеному стані, зарощений деревами та бур'янами, на місці де була хата знаходиться купа земельно-глиняного сміття зарощена кущами. На місці мається будівля старої зруйнованої времянки розміром 2x3м. з проваленим дахом і стелею, залишки будівлі ремонту не підлягають. Від льоху лишилась лише бетонна шия з ознаками руйнування, таким чином комісія дійшла до висновку, що проживання на даній території було і є неможливим. Твердження апелянта стосовно неналежності даного доказу є спростованим, оскільки стосуються суті спору та відображає вже встановлену обставину.

Разом з тим, колегія суддів вважає вірним зауваження суду стосовно того, що ОСОБА_9 своє право власності на спірне домоволодіння у встановленому законом порядку не набув та не зареєстрував, в зв'язку з тим, що до позивача ОСОБА_6 не перейшло право на спадкування даного домоволодіння, а тому суд дійшов до вірного висновку, що його права, як спадкоємця не були порушені відповідачами, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, колегією суддів під час рогляду справи в суді апеляційної інстанції було вивчено та надано належну оцінку доводам апеляційної скарги, враховано подані представником ОСОБА_6 - ОСОБА_7 доводи в підтвердження вимог апеляційної скарги і визнано, що підстав, які б давали право для зміни чи скасування рішення суду апелянтом не наведено.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Білозірської сільської ради Черкаського району , Виконавчого комітету Білозірської сільської ради, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_8 про визнання незаконними та скасування рішень - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :