Провадження №2/761/9706/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що протягом останнього часу стосунки між ними ускладнювалися, ставали дедалі напруженими, виникали непорозуміння стосовно ведення спільного господарства, на даний час разом не проживають, шлюбні відносини мають лише формальний характер, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали вимоги, викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити в повному обсязі, пояснили, що сторони разом не проживають з червня місяця 2015 року.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, направила письмову заяву в якій просила розглядати праву у її відсутність, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.12.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2015 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, так як сторони разом не проживають з червня місяця 2015 року, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, що є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно п. 8 ст. 235 Сімейного Кодексу України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки позивачкою по справі не заявлялося клопотання про відновлення свого дошлюбного прізвища, то дане питання судом не розглядалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 112, 235 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 21.12.2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2015 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: