Справа № 604/1342/15-ц
Провадження № 2/604/26/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Могачевської В. Й.

за участю: секретаря судового засідання Гамана В.Т.

позивача ОСОБА_1

представників позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3

представників Підволочиської РДА Карпець У. Ю. та Малащук О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Підволочиськ справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки і піклування Підволочиської РДА про визначення місця проживання дитини , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки і піклування Підволочиської районної державної адміністрації про визначення місця проживання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те що з 25 серпня 2012 року по даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так як до травня 2015 року, він працював у ТОВ «Епіцентр - К» на посаді завідуючого секцією, всі вони проживали в м. Тернопіль, в орендованій ним квартирі.

В травні 2015 року, бажаючи покращити побутові умови, він розрахувався з роботи і поїхав на заробітки в ОСОБА_8. Дружина разом з сином переїхала проживати до його батьків у село Іванівка Підволочиського району, де вони мають великий будинок з усіма зручностями та можливість допомагати доглядати дитину.

Після його повернення з ОСОБА_8, 30 серпня 2015 року вони з дружиною вирішили разом поїхати на заробітки в Росію, а дитину залишили на виховання його батькам.

Під час їхнього перебування на території Росії, відповідачка познайомилась з чоловіком з Вінницької області, що теж там працював, у них зав'язалися стосунки. Відповідно, враховуючи зраду дружини та її аморальну поведінку, відверті висловлювання про те, що він їй більше не потрібен, та те що термін перебування в країні закінчився, вони спільно вирішили повернутися на батьківщину та розлучитися.

Після повернення на Україну він поїхав до своїх батьків та сина в село Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, а відповідачка до свого коханця.

З того часу остання до сина не навідується, не приймає участі в його утриманні та вихованні, не цікавиться долею дитини. Проте коли він телефонував до неї, заявляла що забере сина до себе. Так як він не знає де, в яких умовах відповідачка проживає, чим займається, куди хоче забрати сина та яким чином збирається забезпечувати умови його проживання, вважає, що з урахуванням інтересів дитини, сину буде краще проживати саме з ним, а не з його матір'ю, оскільки він на даний час має постійну, добре оплачувану роботу ( працює в ТОВ « Епіцентр - К » на посаді завідуючого секцією ) та може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Крім того, він проживає разом з батьками в комфортабельному чотирьохкімнатному будинку з усіма зручностями, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Його, позивача, мати спеціально звільнилася з роботи щоб мати час допомагати в догляді за онуком.

Він та його батьки мають можливість забезпечити дитині належні умови проживання, повного мірою займатися його вихованням, чого відповідачка зробити не взмозі. Він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідачки із сином і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина не була позбавлення піклування матері, навіть після їхнього розлучення. Просить врахувати, що він не зловживає спиртними напоями, не палить, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, користується авторитетом серед жителів села, обирався депутатом сільської ради двох скликань, добре відноситься до сина.

Так як з 30 серпня 2015 року, з часу їх виїзду на заробітки син постійно проживає в с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, де йому створені всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку. З листопада 2015 року, з часу повернення з заробітків, відповідачка жодного разу до сина не навідалася, не приймає участі в його утриманні та вихованні, не піклується про нього, невідомо де вона проживає та чим займається, вона не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дитини.

В судовому засіданні позивач, його представники ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та представник Підволочиської РДА Малащук О.Є. позов підтримали з мотивів, наведених в позовній заяві.

При цьому ОСОБА_1 пояснив, що останній раз він бачив відповідачку 18 листопада 2015 року, коли вони ще перебували в Росії, а спілкувався з нею останній раз 14 грудня 2015 року. Після завершення роботи в Росії він повернувся в село Іванівку Підволочиського району Тернопільської області до сина і до своїх батьків, а відповідачка поїхала до свого співмешканця. З того часу вона сина не бачила, не зустрічалася з ним, не цікавилася його життям. До 14 грудня 2015 року він час від часу телефонував останній і цікавився її планами на майбутнє, на що вона заявляла що жити з ним не буде, але приїде і забере сина. Однак, після 14 грудня вони взагалі не спілкуються і йому невідомо де остання знаходиться і чим займається.

Представник Підволочиської РДА повідомила, що в грудні 2015 року до них звернувся позивач ОСОБА_7 з заявою про надання висновку про доцільність проживання його неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ним. В процесі вирішення його заяви ними було встановлено, що мати неповнолітнього, яка народилася і була зареєстрована в селі Ріпна Волочиського району Хмельницької області з серпня 2015 року з дитиною не проживає, ніякої участі в його утриманні і вихованні не приймає. З розмови з сільським головою їм стало відомо що в січні цього року вона приїхала знялася з реєстраційного обліку і виїхала з її слів у Вінницьку область.

За місцем колишньої реєстрації характеризується негативно. Начальник служби в справах дітей Підволочиської РДА особисто повідомила про час і місце розгляду заяви ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання дитини, однак остання, яка повідомила, що вона дійсно з серпня 2015 року з дитиною не проживає, на засідання комісії не з'явилася, а тому ними було прийнято рішення що дитині краще проживати з батьком.

Відповідачка, яка про день, час і місце судового розгляду була повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, одержане ще 30 грудня 2015 року її матір'ю Шеремет, в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, жодної заяви суду не подала, а тому, приймаючи до уваги думку позивача, його представників та представника служби в справах дітей Підволочиської РДА, які просять справу вирішувати у її відсутності, керуючись вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе справу вирішувати в даному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення.

Вислухавши пояснення позивача, його представників, представника Підволочиської РДА, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Позивач і відповідачка перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2012 року по даний час ( свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2, видане 25 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області) .

Від спільного проживання в них, ІНФОРМАЦІЯ_11 року народився син - ОСОБА_7 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 08 квітня 2013 року Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області ) , який з моменту народження зареєстрований в селі Іванівка Підволочиського району Тернопільської області.

З актів обстеження матеріально - побутових умов сім'ї позивача від 23.11. 2015 року; 30.11. 2015 року вбачається, що ОСОБА_7 проживає в 4 - х кімнатному цегляному будинку, власником якого являється ОСОБА_10, в селі Іванівка Підволочиського району Тернопільської області разом з батьком - ОСОБА_1, бабусею - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, дідусем - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, дядьком - ОСОБА_12 та прабабусею - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_8. Дитина постійно проживає в селі Іванівка з 30 серпня 2015 року (час виїзду його батьків - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на роботу в Росію). 22 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 повернувся додому, а мати ( відповідачка по справі ) в село не повернулася. Зі слів бабусі матеріальної допомоги мати не надає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтвердили факт постійного проживання в селі Іванівка сина позивача - ОСОБА_7. При цьому повідомили, що в серпні позивач з дружиною поїхали на заробітки в Росію, звідки в листопаді 2015 року повернувся лише позивач. Дитину доглядає мати позивача, яка для того щоб допомогти сину доглядати за внуком звільнилася з роботи, сам позивач, а також інші члени його сім'ї. Відповідачка з серпня 2015 року по даний час в селі не з'являлася і їм невідомо де вона знаходиться і чим займається.

Із наданих органом опіки і піклування Підволочиської РДА матеріалів видно, що 15 грудня 2015 року на ім'я голови комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської РДА Онищука Б. В. надійшла заява від жителя села Іванівка Підволочиського району Тернопільської області ОСОБА_1, в якій останній просив надати висновок про доцільність проживання його малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_12, разом з ним.

Як убачається із рішення комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської РДА № 73 -14 від 30.12. 2015 року « Про надання висновку органу опіки, піклування про визначення постійного місця проживання малолітнього ОСОБА_7 та відповідність його інтересам дитини»; Розпорядження Голови Підволочиської РДА № 419-од від 30 грудня 2015 року та «Висновку про доцільність визначення постійного місця проживання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_12 з батьком - ОСОБА_1, жителем села Іванівка Підволочиського району Тернопільської області та відповідність його інтересам дитини» - з метою захисту інтересів малолітнього, беручи до уваги вік дитини, ставлення батька до виконання батьківських обов'язків, умови його проживання та постійний дохід, відсутність матері та ігнорування обов'язків щодо виховання та утримання сина, вважають за доцільне визначення постійного місця проживання ОСОБА_7 з батьком - ОСОБА_1, жителем села Іванівка Підволочиського району Тернопільської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди, щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування, або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, що їх заміняють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на спілкування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей . Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України - органи опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю моральною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати.

При вирішенні питання щодо місця проживання малолітнього суд приймає до уваги, що позивач, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання і роботи, проживає разом з своїми батьками в 4-кімнатному будинку в с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, має постійну добре оплачувану роботу ( з грудня 2015 року повернувся на роботу в «Епіцентр К ТОВ», працює на посаді завідувача секції і йому була нарахована за цей період заробітна плата в сумі 7999 ( сім тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять гривень), не має наміру перешкоджати відповідачці у здійсненні її прав та обов'язків щодо участі в утриманні та вихованні сина.

Відповідачка, яка, зі слів позивача, проживає з іншим чоловіком, з серпня 2015 року по даний час не приймає участі в утриманні та вихованні сина, ні на засідання комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської РДА де вирішувалося питання щодо визначення місця проживання дитини, ні на судове засідання не з'явилася, хоча про день, час і місце розгляду заяви була повідомлена, не повідомила про причини своєї неявки, не надала жодних даних про доходи, умови проживання, що ставить під сумнів наявність належних засобів для існування та змогу в подальшому належним чином забезпечити проживання (побутові зручності), харчування, навчання та відпочинок дитини, а тому, враховуючи досліджені і перевірені судом докази, враховуючи інтереси дитини, суд вважає за доцільне визначити місце постійного проживання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1, жителем села Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, який краще зможе забезпечити умови для проживання, виховання, розвитку та утримання дитини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 209, 212 -215 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110- 112, 150, 160, 161 СК України, п. п. 3, 6 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя села Іванівка Підволочиського району Тернопільської області ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 08 квітня 2013 року Іванівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області разом з батьком - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 уродженцем і мешканцем села Іванівка Підволочиського району Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення оскаржується в загальному порядку.

Суддя :