УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Мукачево Справа №303/851/16-ц

2/303/706/16

Номер рядка стат. звіту - 51

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради

про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав та призначення позивача опікуном над неповнолітньою онукою ОСОБА_3.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2016 позовна заява була залишена без руху на підставі частини першої ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України для усунення її недоліків.

З урахуванням заяви позивача від 24.02.2016 (вх. №3891) з відповідними додатками до неї, слід констатувати лише факт часткового виконання ухвали суду від 24.02.2016.

Так, в ухвалі суду від 12.02.2016 про залишення позовної заяви без руху, серед іншого, наголошувалося на необхідності сплати позивачем судового збору за розгляд позову, який має 2 самостійні вимоги немайнового характеру (позбавлення батьківських прав та призначення опікуна), а також необхідність подати суду докази щодо звернення позивача до органу опіки та піклування з вимогою про призначення її опікуном та результати розгляду її заяви.

Поряд з цим, позивачем судовий збір був сплачений лише за одну вимогу немайнового характеру та не долучено до заяви звернення до органу опіки та піклування щодо призначення її опікуном над неповнолітньою онукою ОСОБА_3, а також результати розгляду такого звернення.

При цьому, законодавець поклав обовязок на близьких родичів та інших осіб негайно повідомляти органи опіки та піклування за фактичним місцезнаходженням дітей, про неповнолітніх, що залишилися без піклування батьків та підлягають опіці (піклуванню) (п. 2.5 Правила опіки та піклування затверджених 26.05.99 Наказом Державного комітету України у справах сім»ї та молоді, МОУ, МОЗУ, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88).

За п. 3.1 вищевказаних Правил, опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.

Тобто, необхідною умовою при вирішенні питання про призначення фізичної особи опікуном (піклувальником) над малолітньою чи неповнолітньою дитиною є заява фізичної особи, за наявності якої органи опіки і піклування збирають документи з приводу її можливості виконувати опікунські обовязки та за відповідним поданням призначають її піклувальником (ч. 3 ст. 63 Цивільного кодексу України, п. 3.4 Правил).

За таких обставин, без оплати позивачем судового збору за іншу вимогу немайнового характеру та відсутності доказів про здійснення відповідних дій в органах опіки та піклування з приводу призначення її опікуном над неповнолітньою, суд позбавлений реальної можливості вирішити по суті переданий на розгляд спір, за відсутності вищевказаних доказів.

Як наголосив у листі від 27.09.2012 №10-1386/0/4-12 Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ: «Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Наслідком недотримання зазначеної умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави».

По відношення до цього слід зазначити, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку (ст. 72 Цивільного процесуального кодексу України).

З огляду на відсутність доказів щодо сплати судового збору за подання даного позову у законодавчо визначеному обсязі та часткового надання суду доказів з приводу позовних вимог, такий слід повернути особі, яка її подала.

На підставі положень частини четвертої ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин по даній справі, шляхом залишення даної позовної заяви без руху.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з нормативним правилом, яке місить ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із вищевказаними положеннями ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України у повній мірі кореспондуються і положення частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Однак, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України.

Також слід наголосити на тому, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 121, 210 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Мукачівської міської ради про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна - повернути особі, яка її подала.

2. Апеляційна скарга на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області, через Мукачівський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Кость