Справа № 617/2068/15-ц
Провадження № 2/617/129/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 січня 2016 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Уханьової І.С., при секретарі судового засідання Радченко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що вона на підставі договору купівлі - продажу від 20.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим № 2237 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі згідно будинкової книги для прописки громадян, що зареєстровані в кв. № 143, по вул.. Леніна, 33, зареєстровані за місцем проживання відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачі які зареєстровані у вказаній квартирі, фактично не проживали та не проживають за вище вказаним адресом з 2010 року, а були співвласниками вказаної квартири та підписували договір купівлі-продажу квартири з позивачем. Під час укладення договору купівлі-продажу , відповідачі пообіцяли позивачеві добровільно знятися з реєстраційного обліку, але до теперішнього часу не знялися. Місце перебування відповідачів не відоме.Не зважаючи на неодноразове звернення позивача, відповідачі у добровільному порядку не знімаються з реєстраційного обліку, тому позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні позивні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити в повному обсягу.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про, що свідчать повідомлення через масову інформацію , про причини неявки від них повідомлень не надійшло, тому згідно ст. 224 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Копією договору купівлі-продажу від 20 жовтня 2015 року року, підтверджено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 4-а).
У вищевказаній вказаній квартирі , крім власника, зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджено наданою копією будинкової книги (а.с.7-13).
Факт не проживання відповідачів в спірній квартирі підтверджено довідкою виконкому Вовчанської міської ради Харківської області № 565, від 24.11.2015 року .( а.с.14).
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідачів в спірному будинку, суду не надано.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 143 по вул. Леніна, 33 в м. Вовчанську Харківської області, так як з 2010 року вони у спірній квартирі не проживають, не проводять оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, власник будинку - позивач не бажає, щоб відповідачі були зареєстрована у її власній квартирі.
Таким чином, оскільки позивач є власником зазначеної квартири і на даний час не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в ній, тому він, відповідно до вимог чинного законодавства, вправі вимагати через суд усунення перешкод в користуванні власністю.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.
Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки позивач є власником квартири, він має право, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, вимагати захисту порушеного права від осіб, які перешкоджають йому користуватися та розпоряджатися його майном спірною квартирою.
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Оскільки відповідачі зареєстровані у квартирі, яка на праві власності належить позивачу, тому вони вважаються квартиронаймачами квартири позивача.
Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушений нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у його будинку відповідача.
За таких обставин, оскільки відповідачі не є власниками вказаної квартири, крім того не проживають в спірному будинку, витрати на його утримання не несуть, за комунальні послуги не сплачують, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів в будинку позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та законними, і тому задовольняє їх.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі: визнати відповідачів таким, що втратили право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 6, 60, 88, 169 ч. 4, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою № 143, у буд. № 33 по вул. Леніна в м. Вовчанськ Харківської області та зняти їх з реєстрації за цією адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою до районного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Після цього рішення може бути оскаржене через місцевий суд в апеляційний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів, з дня проголошення рішення.