АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/1769/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Ластовка Н.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. про примусове проникнення до житла за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. звернувся до суду з зазначеним поданням, мотивуючи свої вимог тим, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий напис № 8969 від 23.10.2013 року, виданий ПНКМНО про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 1 540 234 грн. Боржником виконавчий документ у наданий для добровільного виконання строк не виконано. При неодноразовому виході державного виконавця за місцем знаходження майна боржника за адресою: АДРЕСА_1, з метою здійснити опис майна, що належить боржнику, доступу державному виконавцю надано не було, про що складено відповідні акти державного виконавця, тому просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року подання задоволено.

Дозволено державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. примусове проникнення до житла ОСОБА_2 - квартиру АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні подання.

На обґрунтування своїх доводів, вказує зокрема, що розглянувши справу у відсутність державного виконавця і не витребувавши матеріалів виконавчого провадження, не пересвідчившись про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій і строків його добровільного виконання, суд першої інстанції не перевірив наявність підстав для звернення з даним поданням, а також підстав для його задоволення.

У судовому засіданні МакаренкоС.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив її відхилити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що на виконанні державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. знаходиться виконавчий напис № 8969 від 23.10.2013 року, виданий ПНКМНО про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 1 540 234 грн.

03.02.2015 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 1 540 234 грн.

З метою виявлення за боржником рухомого та нерухомого майна державним виконавцем направлено запити, та згідно відповіді з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

15.09.2015 року, 17.09.2015 року та 23.09.2015 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але потрапити до будинку не вдалося, оскільки двері державному виконавцеві ніхто не відкрив, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Проте, у порушення зазначеної норми процесуального права суд розглянув подання без участі державного виконавця.

За змістом ч. 2 ст. 376 ЦПК України вирішення питання про примусове проникнення до житла за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність примусового проникнення до житла.

З наданих державним виконавцем матеріалів вбачається, що він обмежився наданням копій постанови про відкриття виконавчого провадження, запитів про наявність майна у боржника та актів від 15.09.2015 року, 17.09.2015 року та 23.09.2015 року

Однак, надані матеріали не містять даних про направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання її боржником, виклику боржника до державного виконавця та про повідомлення боржника про вчинення виконавчих дій - опис майна у квартирі, де проживає боржник.

Розглянувши справу у відсутність державного виконавця і не витребувавши матеріалів виконавчого провадження, не пересвідчившись про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій і строків його добровільного виконання, суд не перевірив наявність підстав для звернення з даним поданням, а також підстав для його задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання не повно були з'ясовані обставини справи, розглянуто подання з порушенням встановленого порядку, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а матеріали поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Колегія суддів не вважає за можливе задовольнити вимоги апеляційної скарги про відмову у задоволенні подання, так як судом першої інстанції був порушений порядок, встановлений для розгляду даного питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 рокускасувати, матеріали за поданням Державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. про надання дозволу на примусове проникнення до житла повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді