_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/307/16-ц
Провадження № 2/520/1804/16
УХВАЛА

14.01.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Чаплицький В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу від 17.03.1997 року дійсним та визнання права власності в рівних частках, а саме квартири за адресою: м.Одеса, ОСОБА_4, 81/1,кв.2.

Суддею встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України(позов не містить дійсної ціни позову щодо вимог майнового характеру) та не сплачено належний судовий зібр.

Також вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119, 121 ЦПК України, а саме: з позовної заяви вбачається, що позивачем не сплачено належний судовий збір, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» із змінами, які набрали законної сили 01.09.2015 року, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 5 розмірів мінімальної заробітної плати; судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4розміру мінімальної заробітної плати

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено дві вимоги (майнового та немайнового характеру): про визнання договору купівлі-продажу від 17.03.1997 року дійсним; визнання права власності в рівних частках, а саме квартири за адресою: м.Одеса, ОСОБА_4, 81/1,кв.2, однак позивачем визначено ціну позову-лише 20 330,00 грн., що вочевидь не відповідає дійсності та надано дві квитанції у розмірі 260,60 грн.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до положень п.«а» ч.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Однак, позивач не надав відомостей про наявність перешкод в визначенні дійсної вартості спірного майна на час звернення до суду.

Також п.10 ч.1 ст.80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог - загальною сумою всіх вимог. А позивачем заявлено декілька самостійних вимог: про визнання договору купівлі-продажу від 17.03.1997 року дійсним; визнання права власності в рівних частках, а саме квартири за адресою: м.Одеса, ОСОБА_4, 81/1,кв.2.

У п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено: «У випадках об'єднання в одній заяві декількох вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами».

Тому позивачу слід зазначити реальну ціну позову та відповідно до неї сплатити судовий збір за дві заявлені вимоги.

Так, встановлено, що позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 подана без додержання вимог, передбачених ст.119 ЦПК України, та не сплачено належний судовий збір, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.80, 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Одеської товарної біржі про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності залишити без руху.

Повідомити позивачу про необхідність виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову протягом 5 (пяти) днів з дня отримання цієї ухвали, зазначивши вірну ціну позову та сплативши судовий збір за вимоги майнового характеру відповідно до розміру, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Докази сплати судового збору надати суду.

Розяснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Чаплицький В. В.