ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.,

за участі секретаря: Литвиненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення її батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, поскільки мати дитини не проживає разом із сім»єю з 05 червня 2013 року, шлюб між сторонами розірвано 26 вересня 2014 року за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області. Мати не виконує своїх батьківських обов»язків, не займається вихованням дитини та не утримує її, аліменти не сплачує. Відповідач веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні та наркотичні засоби, на має прописки та постійного місця проживання.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом.

Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст.170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.22).

Шлюб між батьками дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області 26 вересня 2014 року (а.с.17).

Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо, самоусунулась від утримання та виховання сина, не цікавиться станом його здоров'я, не виявляє щодо дитини батьківської уваги та турботи. Всі питання щодо виховання сина позивач як батько вирішує самостійно без участі та підтримки з боку відповідача ОСОБА_2.

Судом, також, з'ясовано, що ОСОБА_2 ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, так згідно довідки Відділу ДВС Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області №03.3-22/5400-7 від 11.05.2016 року, за даним виконавчим провадженням ОСОБА_1 не отримував аліментів від ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дітей.

Згідно характеристики виданої головою вуличного комітету від 25.04.2016 року, ОСОБА_2, 1983 року народження проявила себе з негативної сторони, вживала алкогольні напої, часто не бувала дома, маленького сина залишала на бабусю та батька. А з червня 2013 року зовсім залишила свого сина на батька і по цей час не цікавиться станом його здоров'я (а.с.7).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здоров'я та всебічного розвитку дитини (а.с.46).

В судовому засіданні встановлено, що всі зазначені факти, як кожен окремо так і в сукупності, можливо розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомо нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради №06-15/720 від 22.02.2016 р., врахувавши Рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол №2 від 04.02.2016 року, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вважати доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.12).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними і обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 224-226 ЦПК України, ст.ст.150, 164-166 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя