Справа № 191/3583/15-ц
Провадження № 2/191/255/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого -судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5, яка на день смерті була зареєстрована у АДРЕСА_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який складається з А-1 житлового будинку, В-1 сараю, Д-1 вбиральні, П-1 погребу, 1-2 забору, № 3 відмостки, № 4 колодязю, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. Заповіту мати не складала. Однак є інші спадкоємці першої черги, які спадщину не приймали, це рідна сестра позивача - ОСОБА_2 та діти іншої рідної сестри померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус Другої синельниківської державної нотаріальної контори позивачу відмовив, так як з документів наданих нею видно, що ім'я померлої в свідоцтві про смерть вказано «ОСОБА_5», а в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок вказано «ОСОБА_5».

Вказані непорозуміння виникли при перекладі імені з російської на українську мову. Виготовити нові документи неможливо через смерть спадкодавця.

Той факт, що свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок від 09.03.1989 року, виданого виконкомом Синельниківської міської ради народних депутатів ОСОБА_5 належить померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про народження позивача та рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву про слухання справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, але надали заяви про розгляд справи без їхньої присутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності нез'явившихся осіб за наявними доказами справи.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14 листопада 2011 року (а.с.14).

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який складається з А-1 житлового будинку, В-1 сараю, Д-1 вбиральні, П-1 погребу, 1-2 забору, № 3 відмостки, № 4 колодязю, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 09.03.1989 року, виданого виконкомом Синельниківської міської ради народних депутатів, однак, в вищезазначеному свідоцтві ім'я спадкодавця зазначено «ОСОБА_5».

Відповідно до положення п. 6. ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N5 від 31.03.95, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення, так як це необхідне для оформлення та юридичного закріплення права власності на спадкове майно, що належить йому за законом.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Згідно зі ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач спадщину прийняв, оскільки у встановлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. Також, суд дослідив інші правовстановлюючі документи, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3, з якого вбачається, що її матір'ю є ОСОБА_5; технічний паспорт на житловий будинок виданий Синельниківським МБТІ 23.09.1988 року на ім'я ОСОБА_5, рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2014 року.

В матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/766 від 30.09.2015 року, згідно якого державний нотаріус Другої синельниківської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1, так як з документів наданих нею видно, що ім'я померлої в свідоцтві про смерть вказано «ОСОБА_5», а в свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок вказано «ОСОБА_5».

Згідно копії спадкової справи № 468/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, ОСОБА_1 06 грудня 2011 року звернулась до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері - ОСОБА_5.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання за ОСОБА_1 права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 328, 1221,1223, 1258, 1261, 1269, 1297, 1298 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 169, 209, 213-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, виданого виконкомом Синельниківської міської ради народних депутатів 09.03.1989 року.

Визнати за ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право приватної власності на житловий будинок, який складається з А-1 житлового будинку, В-1 сараю, Д-1 вбиральні, П-1 погребу, 1-2 забору, № 3 відмостки, № 4 колодязю, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. В. Твердохліб