Справа № 2/489/1455/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

02.08. 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. Вказував на те, що з відповідачкою перебуває в шлюбі з 2004 р. , сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають разом батьком та знаходяться на його утриманні. Подружжя спільного господарства не веде, сторони проживають окремо. Відповідачка покинула дітей та змінила місце постійного проживання. На теперішній час позивач вважає за доцільне вирішити питання щодо визначення місця проживання дітей з ним, оскільки відповідачка залишила їх, їх вихованням та утриманням не займається, станом здоровя не цікавиться. Позивач здійснює догляд за дітьми, одноосібно здійснює їх виховання та утримання. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідачка в добровільному порядку не надає.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд: розірвати шлюб з відповідачкою; визначити місцем проживання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з ним за місцем його проживання; стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 30% від прожиткового мінімуму щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; судові витрати покласти на відповідачку.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідачка позов визнала частково. Погодилась із розірванням шлюбу, проте заперечувала проти проживання дітей із батьком та стягнення аліментів. Вказувала на те, що батько скриває дітей, заважає їх спілкуванню із нею.

Вислухавши сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2004 р., мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

ОСОБА_7 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Разом з тим з пояснень позивача вбачається, що відносини між відповідачкою та дітьми складні та напружені. ОСОБА_3 часто покидає місце свого постійного проживання на тривалий час, залишаючи дітей без своєї уваги, не цікавлячись їх життям. Тому позивач вважає, що інтересам дітей відповідає вирішення питання щодо визначення місця їх проживання разом з ним, батьком, оскільки відповідачка залишила їх, вихованням та утриманням не займається. Позивач ОСОБА_1 самостійно здійснює догляд за дітьми, займається їх вихованням та утриманням.

ОСОБА_7 обстеження № 44 від 14.09.2015 р. вбачається, що за місцем проживання сімї ОСОБА_1, а саме: в будинку № 1-Б по вул. Зарічна в с. Зайчівське Жовтневого району, була проведена перевірка матеріально-побутових умов проживання дітей.

На підставі вказаного ОСОБА_7 було зроблено наступний висновок: «Діти знаходяться на повному утриманні батька. ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до міліції з приводу пошуку дружини».

У відповідності до змісту ОСОБА_7 № 15 від 29.02.2016 р. та № 45 від 11.04.2016 р. обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 своїх батьківських обовязків не виконує та не займається вихованням дітей, вона неодноразово залишила дітей та на довгий час покидала родину у власних справах. Відповідачка не перебуває вдома і не переймається особистими відносинами між чоловіком та доньками. На даний час позивач самостійно займається вихованням дітей та підтримує рівень виховного потенціалу сімї.

ОСОБА_7 довідок та пояснень осіб, знайомих із сімєю та долучених відповідачем до заперечень щодо позову, вбачається позитивна характеристика матері ОСОБА_3, її доброзичливого ставлення до дітей.

В той же час, відповідачем у судовому засіданні стверджувалось, що вона мешкає за рахунок коштів, отриманих на утримання дітей, не має міста роботи та мешкає разом із матірю та бабусею. Активних дій щодо повернення або відібрання дітей від батька не вчиняла.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини.

ОСОБА_7 ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, зобовязані також піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток.

Зі змісту письмових пояснень сусідів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що в сімї ОСОБА_3 між батьком та дітьми склались добрі відносини, діти люблять батька, разом проводять багато часу, батько піклується про них та доглядає за ними. Однак довірливі відносини між дітьми та матірю навпаки - не склались, вони постійно сварились, мати потім пішла з дому без будь-яких пояснень, залишивши дітей з батьком. Крім того відповідачка протягом тривалого часу не зявлялась вдома та не спілкувалась з дітьми.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є фізичною особою-підприємцем, займається господарською діяльністю та має стабільний дохід.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

ОСОБА_7 ст. 161 СК України якщо мати, батько, які проживають окремо не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Жовтневої районної державної адміністрації від 20.05.2016 року № 1685/01-29/2716, вважається доцільним проживання дітей із батьком.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши надані докази в сукупності суд вважає за необхідне визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом із батьком ОСОБА_1

Оскільки діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходяться на утриманні батька, відповідачка в добровільному порядку допомоги на їх утримання не надає, позивач просить суд стягнути з відповідачки аліменти в сумі 30% від прожиткового мінімуму щомісяця на кожну дитину, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дітьми повноліття.

ОСОБА_7 ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_7 зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей щомісячно, починаючи з 22.04.2016 р. та до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі ст. ст. 21, 24, 110, 112, 113 СК України та ст. ст. 10, 60, 212, 214, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітніх дітей та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 квітня 2004 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського обласного управління юстиції (а/з № 213) між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_3 залишити без змін.

Визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей щомісячно, починаючи з 22.04.2016 р. та до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 1 102 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя: