Справа № 368/186/16-ц
Провадження № 2/368/191/16
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"25" лютого 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Закаблука О.В.

При секретарі судового засідання Широкоступ К.М.

Позивача - ОСОБА_1

Представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В :

25.01.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, в якій позивач просить суд винести рішення, яким:

- стягнути з ОСОБА_3 (09246, Київська область, Кагарлицький район, с. Переселення, вул. Радянська, 2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму основного боргу за договором позики в розмірі 342083 (триста сорок дві тисячі вісімдесят три) гривень 91 копійка;

- стягнути з ОСОБА_3 (09246, Київська область, Кагарлицький район, с. Переселення, вул. Радянська, 2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 плату за користування позикою у сумі 52857 (пятдесят дві тисячі вісімсот пятдесят сім) гривень 72 копійки;

- стягнути з ОСОБА_3 (09246, Київська область, Кагарлицький район, с. Переселення, вул. Радянська, 2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 пеню у розмірі 534480 (пятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень 83 копійки;

- стягнути з ОСОБА_3 (09246, Київська область, Кагарлицький район, с. Переселення, вул. Радянська, 2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судовий збір згідно квитанції про сплату судового збору.

Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

28.01.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 10.02.2016 року.

В судове засідання, яке відбулося 10.02.2016 року, відповідачка ОСОБА_3 не з»явилася, проте, 09.02.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона просила суд відкласти слухання справи в зв»язку з відрядженням, в зв»язку з чим слухання справи було відкладено на 2502.2016 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.02.2016 року, позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.02.201 року, представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви.

В судове засідання, яке відбулося 25.02.2016 року, відповідачка ОСОБА_3 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона просить суд відкласти слухання справи в зв»язку з терміновими обставинами.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, які позов підтримали, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини, що стосуються неявки відповідачки, судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи».

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач ОСОБА_1 не заперечував проти винесення заочного рішення.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з довідки адресно довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Київській області, відповідачка ОСОБА_3 зареєстрована з адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Переселення, вул.. Радянська, 62, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, які суду загальної юрисдикції першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

17.03.2015 року між позивачем по справі, - ОСОБА_1, та відповідачкою по справі, - ОСОБА_3, укладено договір позики № 01-15 (

Згідно умов договору позивач ОСОБА_1 зобовязався надати відповідачці ОСОБА_3 позику у сумі 19698,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 17.03.2015 року (1 долар США = 22.25 грн.) становило 438280 (чотириста тридцять вісім тисяч двісті вісімдесят) гривень 50 копійок, відповідачка ж ОСОБА_3 зобовязувалася повернути позику у термін 60 календарних днів з моменту підписання Договору, або отримання Позичальником повної суми позики та сплатити Позикодавцю винагороду (плату) за користування позикою у розмірі 0,167% від суми позики за кожну добу користування грошовими коштами одночасно з поверненням суми позики.

Про фактичне отримання грошей у вищевказаній сумі Відповідачем була видана письмова розписка б/н від 17.03.2015 року, яка міститься в матеріалах справи.

Згідно з положенням ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 2.1. Договору було визначено, що термін повернення позики Позивачу становить 60 календарних днів з моменту підписання Договору або отримання Позичальником повної суми позики. По закінченню строку, вказаного в п.2.1. Договору, Відповідач зобовязувався протягом наступного дня повернути суму позики повністю (п.3.1. Договору). Отже, враховуючи дані умови Договору, повернення Відповідачем суми позики повинно було бути здійснено 17.05.2015 року.

Також пунктами 3.5., 3.6 Договору між Позивачем та Відповідачем було досягнуто згоди, про те, що позика повертається шляхом передачі готівки із рук Відповідача в руки Позивача, при цьому підтвердженням повернення позики є передача розписки Позивачем Відповідачу.

Проте, Відповідач 17.05.2015 року (строк повернення позики) так і не повернув суму позики та не сплатив проценти за користування позикою, чим грубо порушив взяті на себе зобовязання за договором позики.

04 серпня 2015 року, з метою досудового врегулювання спору, позивач направив Відповідачу претензію, якою просив повернути йому кошти за договором позики. Виставлену позивачем претензію Відповідач отримала 07.08.2015 року.

В подальшому, після отримання виставленої позивачем претензії, Відповідачем було лише частково повернуто позивачу заборгованість за договором позики у сумі 12900,00 доларів США, в тому числі:

28.09.2015 року - 4400,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.09.2015 року (1 долар США = 21.62 грн.) становило 95128 гривень 00 копійок;

10.10.2015 року - 4500,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10.10.2015 року (1 долар США = 21.30 грн.) становило 95850 гривень 00 копійок;

20.10.2015 року - 3000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 20.10.2015 року (1 долар США = 21.62 грн.) становило 64860 гривень 00 копійок;

22.10.2015 року - 1000,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22.10.2015 року (1 долар США = 22.61 грн.) становило 22610 гривень 00 копійок.

Про отримання коштів від Відповідача у сумі 12 900,00 доларів США позивачем було видано Відповідачу розписки, які знаходяться на руках Відповідача.

Відповідно до статті 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором:

І) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Оскільки Договором позики не було встановлено іншого порядку черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням, та, враховуючи відсутність витрат Позивача, пов»язаних з одержанням виконання, отже, з переданих Відповідачем сум коштів в першу чергу погашалися вимоги Позивача щодо сплати процентів за користування позикою, а в другу чергу погашалася основна сума боргу.

Таким чином, враховуючи часткове погашення заборгованості за Договором позики, на день складання даної позовної заяви (22.01.2016 року):

- основна сума боргу становить 13951, 22 доларів США, що по курсу НБУ станом на 22.01.2016р. (1 долар США = 24,52грн.) складає 342083 (триста сорок дві тисячі вісімдесят три) гривень 91 копійка;

- плата за користування позикою становить 2143,46 доларів США, що по курсу НБУ станом на 22.01.2016р. (1 долар США = 24,52грн.) складає 52557 (пятдесят дві тисячі пятсот пятдесят сім) гривень 64 копійки.

Розрахунок суми основного боргу та плати за користування позикою додається до даного позову у вигляді Розрахунку ціни позову.

Хочу звернути також увагу суду на той факт, що між позивачем та Відповідачем не було письмової домовленості про повернення позики частинами, а отже Відповідач в односторонньому порядку змінила порядок повернення позики, передбачений Договором.

Частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що «якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що за порушення строку повернення позики Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі 0,5% від суми позики за кожен день прострочення.

Отже, враховуючи той факт, що Відповідач не повернув 17.05.2015 року суму позики та проценти за користування позикою, він зобовязаний сплатити пеню за прострочення грошового зобовязання.

Таким чином, станом на день складання даної позовної заяви загальна сума пені за договором позики становить 21797,75 доларів США, що по курсу НБУ станом на 22.01.2016р. (1 долар США = 24,52грн.) складає 534480 (пятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень 83 копійки (розрахунок пені додається).

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобовязання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України.

Дана правова позиція викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 року по справі № 6-79 цс 14.

Враховуючи вищезазначені норми права, сума боргу за договором позики (в т.ч., плата за користування, пеня) підлягає стягненню у національній валюті України.

Таким чином, на сьогоднішній день загальна сума заборгованості Відповідача за договором позики грошей складає 929 122 (девятсот двадцять девять тисяч сто двадцять дві) гривень, 38 копійок, в т.ч.:

- основна сума боргу - 342083 (триста сорок дві тисячі вісімдесят три) гривень 91 копійка;

- плата за користування позикою - 52557 (пятдесят дві тисячі пятсот пятдесят сім) гривень 64 копійки;

- пеня - 534480 (пятсот тридцять чотири тисячі чотириста вісімдесят) гривень 83 копійки.

Судові витрати.

Суд на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, приходить до висновку щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 кошти в сумі 6890 грн. судових витрат.

Факт сплати позивачем судового збору підтверджується квитанцією, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 533, 534, ч. 2 ст. 625, ст. 1046 - 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 4, ч. 1 ст. 88, 107, 109, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, 09246, Київська область, Кагарлицький район, с. Переселення, вул. Радянська, 2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, кошти в сумі 929122 (дев»ятьсот двадцять дев»ять тисяч сто двадцять дві) грн. заборгованості за договором позики № 01 15 від 17.03.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3, 09246, Київська область, Кагарлицький район, с. Переселення, вул. Радянська, 2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, кошти в сумі 6890 (шість тисяч вісімсот дев»яносто) грн.. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О.В. Закаблук

С