Справа № 346/18/16-ц
Провадження № 2/346/301/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді П'ятковського В.І.

секретаря Реви М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_1, законним представником якого виступає ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про визнання правочину дійсним і права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Законний представник малолітнього позивача звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого народилося троє дітей. Після розірвання шлюбу вирішили передати набуте у шлюбі майно дітям.

На підставі відповідного рішення виконкому Коломийської міської ради від 24 лютого 2009 року їй, законному представнику малолітнього позивача, дозволено прийняти в дар на ім»я останнього квартиру № 2, що в м. Коломиї по вул. Мазепи, 44, Івано-Франківської області. У березні 2009 року вона від імені малолітнього сина та відповідач уклали договір дарування вказаного нерухомого майна, який був виконаний сторонами у момент підписання.

Ствердила, що вказаний договір підлягає подальшому нотаріальному посвідченню, однак відповідач ухиляється від явки до нотаріуса, уникає спілкування з нею, законним представником позивача, що унеможливлює укладення цього договору в інтересах малолітньої дитини.

Просить суд, у звязку із виниклими обставинами, визнати дійсним договір дарування вищезазначеної квартири та визнати за її малолітнім сином право власності на вказане майно.

Сторони у судове засідання не з»явилися, натомість подали до суду письмові заяви із проханням позовні вимоги задоволити у повному обсязі, а розгляд справи проводити без їх участі.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, законний представник малолітнього позивача ОСОБА_2 та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05 лютого 2002 року на підставі рішення Коломийського міського суду Івано-Франківської області.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-нМ № 043612 від 08 вересня 2006 року у даному шлюбі народився ОСОБА_1, малолітній позивач.

Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області № 50 від 24 лютого 2009 року матері малолітнього позивача було надано дозвіл прийняти в дар на ім»я останнього, окрім іншого майнаАДРЕСА_1, що в м. Коломиї по вул. Мазепи, 44, Івано-Франківської області.

Відповідачу дана квартира належала на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 січня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_4

02 березня 2009 року між законним представником малолітнього позивача, яка діяла від імені останнього, та відповідачем було укладено письмовий договір дарування нерухомого майна, згідно якого відповідач зобов»язався передати в дар ОСОБА_1 вищевказану квартиру. І як зазначає законний представник позивача вона прийняла вказане нерухоме майно та всю документацію пов»язану з предметом договору дарування. Однак надалі відповідач став ухилятися від явки до нотаріуса для завершення процедури дарування майна малолітньому позивачу, хоча жодних обмежень для цього не існує.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

В силу ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки відповідно до ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а недодержання нотаріальної форими правочину, що підлягає згідно з законом обов»язковому нотаріальному посвідченню, має наслідком його недійсність, то суд зважаючи на те, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, на що вказують письмові докази і відбулося повне виконання договору, а відповідач, як даруватель ухиляється від нотаріального посвідчення його, рахує за доцільне вказаний договір визнати дійсним.

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи законні права та охоронювані законом інтереси малолітнього позивача, суд також вважає за доцільне визнати за ним право власності на квартиру.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 207, 328, 392, 638, 719 ЦК України, та керуючись ст.ст. 88, 197, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати дійсним договір дарування нерухомого майна - квартири № 2, що в м. Коломиї по вул. Мазепи, 44, Івано-Франківської області, укладений 02 березня 2009 року між ОСОБА_1 (як Обдарований), в інтересах якого діє ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (як Дарувальником).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 2, що в м. Коломиї по вул. Мазепи, 44, Івано-Франківської області.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя П'ятковський В. І.