Справа № 680/26/16-ц
№ 2/680/37/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2016 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання - Стандрійчук М.П.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Новоушицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою, в якій вказав, що 06 квітня 1996 року помер ОСОБА_2, якому належав житловий будинок з надвірними прибудовами №2 по вул.Богдана Хмельницького в с.Антонівка Новоушицького району Хмельницької області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, яку прийняв позивач.

За життя спадкодавець залишив заповіт, згідно з яким на день своєї смерті все своє майно заповів позивачу.

Після смерті спадкодавця позивач фактично вступив в управління та розпорядження спадковим майном.

Через відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів на житловий будинок нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву де вимоги підтримав, просить розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із довідками №1553,1554 від 24 листопада 2015 року виданих Отроківською сільською радою, ОСОБА_2 який помер 06 квітня 1996 року проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, і йому, як єдиному і останньому члену селянського двору, належав житловий будинок за зазначеною адресою. Після смерті ОСОБА_2 в управління та розпорядження майном вступив ОСОБА_1

Факт смерті 06 квітня 1996 року спадкодавця ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 040141, виданого 06 квітня 1996 року Отроківською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області.

Даними заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Отроківської сільської ради 08 лютого 1996 року зареєстрованого в реєстрі №8, який не змінено та не відмінено підтверджується, що ОСОБА_2 заповів усе своє майно ОСОБА_1.

Згідно повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №51/2016 від 12 січня 2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.

Постановою приватного нотаріуса Новоушицького районного нотаріального округу ОСОБА_3 № 851/02-31 від 23 грудня 2015 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом на житловий будинок №2 по вул.Б.Хмельницького, с.Антонівка Новоушицького району Хмельницької області після смерті ОСОБА_2, який помер 06 квітня 1996 року відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухомість.

За оцінкою бюро технічної інвентаризації вартість будівель, які на день смерті належали ОСОБА_2 по вул.Б.Хмельницького, 2 в с.Антонівка Новоушицького району Хмельницької області складає 79226 гривень.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 була фактично прийнята спадкоємцем, застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР.

Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що позивач у встановленому порядку прийняв спадщину та на даний час не може оформити свої права на спадкове майно - житловий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, суд приходить до переконання, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

У частині 4 ст.174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При таких обставинах підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 212, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу УРСР та ст.ст. 16, 328 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок, господарські будівлі:

- житловий будинок загальною площею 43 кв.м, житловою 39,8 кв.м.;

- веранда загальною площею 11,2 кв.м;

- сарай загальною площею 22 кв.м;

- літня кухня загальною площею 15 кв.м;

- погріб загальною площею - 13 кв.м;

що розташовані по вул.Богдана Хмельницького,2 в с.Антонівка Новоушицького району Хмельницької області, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер 06 квітня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4