Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/99/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Мумига І. М.
Доповідач Письменний О. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.01.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів -Гайсюка О.В., Єгорової С.М.,

за участю секретаря - Маніцької В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Компаніївського районного суду Кірововоградської області від 15.05.2012 року у справі за позовом прокурора Компаніївського району Кіровоградської області в інтересах Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, про визнання спадщини відумерлою,-

Встановила :

У січні 2012 року прокурор Компаніївського району Кіровоградської області, в інтересах Коротяцької територіальної громади Компаніївського району Кіровоградської області, звернувся до суду із заявою, якою просив визнати відумерлою спадщину ОСОБА_3, а саме: земельну частку (пай) розміром 7,49 га, грошова оцінка якої склала 71 568 грн., яка розташована на території Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3, який мешкав на території Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, в с. Бузова, помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зазначає, що після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 7,49 га, грошова оцінка якої склала 71 568 грн., яка розташована на території Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

Оскільки з приводу оформлення спадщини спадкоємці не зверталися до нотаріальної контори та Коротяцької сільської ради, просить визнати спадщину відумерлою.

Рішенням Компаніївського районного суду Кірововоградської області від 15.05.2012 року задоволено заяву прокурора Компаніївського району Кіровоградської області, в інтересах Коротяцької територіальної громади Компаніївського району Кіровоградської області, заінтересована особа Коротяцька сільська рада Компаніївського району Кіровоградської області, про визнання спадщини відумерлою, що залишилась після смерті ОСОБА_3.

Визнано земельну частку (пай) розміром 7,49 га, грошова оцінка якої складає 71 568 грн., що належала ОСОБА_3 відумерлою спадщиною та передано її територіальній громаді Коротяцької сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, якою просить рішення суду першої інстанції скасувати.

Зазначає, що вона є дочкою ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Бузова Компаніївського району.

Після смерті її батька відкрилася спадщина, яку вона прийняла, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Зазначає, що при винесенні рішення судом першої інстанції не встановлено коло спадкоємців та чи прийнята спадщина фактично, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву прокурора про визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3, відумерлою, суд послався на те, що згідно довідки Компаніївської нотаріальної контори Кіровоградської області № 01/163 від 13.12.2012 року після смерті ОСОБА_3 ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини або про відмову у прийнятті спадщини, спадкодавець не складав заповіт, а отже, після спливу десяти років спадкоємці на майно померлого ОСОБА_3 відсутні.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, як члену КДССГ «Прогрес», згідно сертифікату серії НОМЕР_1 належало право на земельну частку (пай) розміром 7,49 в умовних кадастрових гектарах вартістю 71568 грн., що розташована на території Коротяцької сільської ради Компаніївського району

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5-7).

Після померлого відкрилась спадщина у вигляді вказаного права на земельну частку (пай).

Пунктом 4, 5 Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного Кодексу України передбачено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 525 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (стаття 549 ЦК УРСР).

За приписами ст. 553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Статтею 555 ЦК УРСР передбачено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави: якщо спадкодавець все майно або частину його заповідав державі; якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом; якщо всі спадкоємці відмовились від спадщини; якщо всі спадкоємці позбавлені права спадкування (статті 528 і 534 цього Кодексу); якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Якщо хто-небудь з спадкоємців відмовився від спадщини на користь держави, до держави переходить частка спадкового майна, належна цьому спадкоємцеві. Якщо при відсутності спадкоємців за законом заповідана тільки частина майна спадкодавця, решта майна переходить до держави.

За змістом ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є дочкою померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 74,75), і до одруження в 1992 р. носила прізвище - ОСОБА_2.

В «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994р. №18/5 зазначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління ЖБК, виконкому відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним,

Згідно наявної в справі довідки сільської ради №70 від 01.02.2012 р. померлий ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав по АДРЕСА_1 і до складу його сім'ї входили дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7, онук ОСОБА_8, онук ОСОБА_9 та онука ОСОБА_10 (а.с. 27).

Дані про те, що дружина та діти ОСОБА_3, які з ним проживали на момент його смерті, відмовились від спадщини - відсутні. Тому вбачається, що вони прийняли спадщину як спадкоємці першої черги, хоч і не оформили право на неї.

27 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Любарської Л.А. із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. і такого, що на день смерті проживав по АДРЕСА_1, брата ОСОБА_6 (а.с. 85).

Аналізуючи дані обставини справи, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті вимог заяви прокурора, суду необхідно було звернути увагу на наявність членів сім'ї, які на момент смерті спадкодавця з ним проживали, і які згідно «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вступили в управління чи володіння спадковим майном, перевірити чи прийняли останні фактично спадщину після померлого ОСОБА_3 з урахуванням положень ст. 549 ЦК УРСР.

Не встановивши ці обставини суд не мав безумовних підстав для визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3, відумерлою.

Крім того, суд першої інстанції, приймаючи до уваги вимоги заяви прокурора про відумерлість спадщини, залишив поза увагою, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому на спірні правовідносини положення ст. 1277 ЦК України не поширюються.

З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду в даній справі зачіпає права та законні інтереси ОСОБА_2 як спадкоємиці другої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_6, який в свою чергу, прийняв спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3

Враховуючи, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 шляхом вступу у володіння спадковим майном спадщину прийняли його дружина ОСОБА_4, та його діти - син ОСОБА_6 і дочка ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст.555 ЦК УРСР, спадкове майно ОСОБА_3 не може бути визнано відумерлим, тому заява прокурора задоволенню не підлягає.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неправильно встановлені фактичні обставини справи, що полягає у неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи (стаття 309 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області,-

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Компаніївського районного суду Кірововоградської області від 15.05.2012 року скасувати.

В задоволенні заяви прокурора про визнання спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_3, відумерлою - відмовити

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: