Провадження № 2/127/1187/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Куйдан Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Позов мотивований тим, що сторони з 11.06.1995 року проживали в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 11.10.1999 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, і на підставі вказаного рішення 12.08.2003 року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за №1026 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_1 (до зміни прізвища Гнатюк) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає з матір»ю, позивачем в справі.

Після того, як судом було розірвано шлюб між сторонами, тобто починаючи з 1999 року були припинені будь-які відносини, і з того часу відповідач не цікавився сином, не підтримував родинних звязків з ним, не виконував батьківських обовязків по вихованню сина, не допомагав матеріально та морально, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_6 позов підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_3 у справах дітей Вінницької міської ради надала заяву про розгляд справи у її відсутність, висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 підтримала.

Свідок ОСОБА_7 дала суду показання про те, що вона є бабою ОСОБА_8 Відповідач ОСОБА_2 сином взагалі не займався, не цікавився його життям. Починаючи з 1999 року відповідач часто проїздив біля їх будинку, однак жодного разу не зупинився і не поцікавився життям сина, навіть коли той хворів. ОСОБА_2 жодного разу не приходив до сина ні в дитячий садок, ні в школу, ні в коледж щоб поцікавитися життям сина. Коли у дитини була можливість разом з однокласниками поїхати до Польщі на відпочинок, батько відмовився підписати дозвіл на поїздку.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що вона є сестрою позивача. За період, коли ріс ОСОБА_8 батько (відповідач) жодного разу не приходив до сина, не дарував йому ні подарунків, ні грошей. Жодного разу не відвідав сина ні в дитячому садку, ні в школі, ні в коледжі.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що він з дитинства з батьком не спілкувався, батько до нього ніколи не приходив, вони ніколи не проводили разом вихідні дні, і що батько навіть не поздоровляє його з днем народження.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Сторони з 11.06.1995 року проживали в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 11.10.1999 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, і на підставі цього рішення 12.08.2003 року в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено відповідний актовий запис за №1026 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_8 (до зміни прізвища Гнатюк) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає з матір»ю, позивачем в справі.

Починаючи з 1999 року між позивачем та відповідачем припинені будь-які відносини, і з того часу відповідач не цікавиться сином, не підтримує родинних звязків з ним, не виконує батьківських обовязків з виховання сина, не допомагає матеріально та морально.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання дитини в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідач від виконання взятих на себе батьківських обов'язків ухиляється та не виявляє до дитини батьківських почуттів.

Відповідно до довідки, виданої квартальним комітетом «Сабарів» за №933 від 09.10.2015 року, ОСОБА_1 проживає в будинку за адресою: м.Вінниця, 1-й проїзд Черняховського,5, має склад сім»ї син ОСОБА_8

Згідно з довідкою Вінницького технічного коледжу за №Т/281 від 26.05.2015 року ОСОБА_8 навчається на 2-му курсі денного відділення Вінницького технічного коледжу за спеціальністю «Обслуговування комп»ютерних систем і мереж» (контрактна форма навчання). За час навчання батько ОСОБА_2 у вихованні сина не брав участі, не відвідував батьківських зборів, не спілкувався з класним керівником, адміністрацією коледжу.

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 27.08.2009 року ОСОБА_2 зобов»язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виконаним державним виконавцем Вінницького міського управляння юстиції, заборгованість ОСОБА_2 за сплати аліментів на користь ОСОБА_1 за період з 2009 року по 2015 рік станом на 01.04.2015 року становить 32708,14 грн.

Згідно з висновком виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.12.2015 р. № 01-00-011-35630 ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав щодо дитини ОСОБА_1 (до зміни прізвища Гнатюк) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 185 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до ч.5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цивільно-процесуального законодавства України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При розгляді справи судом встановлено, що після розірвання шлюбу з 1999 року ОСОБА_2 ухилявся від виконання батьківських обов'язків щодо сина: не проживав разом з дитиною, не цікавився життям, навчанням, розвитком та здоров'ям сина, не надавав дитині матеріального утримання, має значну заборгованість зі сплати аліментів. 3 1999 року до нині неповнолітній ОСОБА_1 (до зміни прізвища Гнатюк) М.І. виховується матір'ю самостійно, яка належно піклується про його здоров'я та навчання.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1 (до зміни прізвища ОСОБА_2) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України,

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 141, 164 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат зі сплати судового збору 487, 20 грн. та на правову допомогу 2000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, відсутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя