АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1625/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 22-ц/789/82/16 Доповідач - Жолудько Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Жолудько Л.Д.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представників сторін: ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Кременецького районного суду від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішенням Кременецького районного суду від 15 жовтня 2014 року відмовлено в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк".

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить скасувати рішення Кременецького районного суду від 15 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що на підставі умов кредитного договору строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. Наголошує на тому, що термін дії кредитного договору продовжено, оскільки заява від відповідача про закриття рахунку до Банку не надходила.

Вказує на те, що строк дії договору продовжено відповідно до п. 9.12. договору до моменту належного виконання сторонами зобов'язань, а тому Банком не пропущено строку позовної давності.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу Банку, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представник ОСОБА_3- ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Судом установлено, що згідно із заявою від 01.11.2005 року № НОМЕР_1 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 5 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за базовою процентною ставкою 3 % в місяць з розрахунку 360 днів в році. Строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки. Строк дії картки становить до жовтня 2008 року (а.с. 12) .

Відповідачка надала свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг, без дати та без номера, підписаними тільки ЗАТ КБ "Приват Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Приват Банк", кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) - це розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, обумовлений в договорі, на умовах платності та повернення.

Відповідно до розділу 3 Умов та правил надання банківських послуг п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил установлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором (а.с. 40).

Зі змісту п. 5.4 Правил убачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі "місяць".

Станом на 30.06.2014 року заборгованість ОСОБА_3 за договором № б/н від 01.11.2005 року становить 11 928,86 грн., у тому числі, заборгованість за кредитом- 2836, 72 грн., заборгованість з процентів- 12234, 54 грн. штраф- 500 грн. (фіксована частина), штраф-544,23 грн. (відсоток від суми), за виключенням задоволеної за рішенням суду суми 4186, 63 коп., що стверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 13-15).

Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості останній платіж на погашення кредиту відповідачка внесла 24.10.2007 року, який зарахований Банком на погашення процентів.

Апеляційним судом установлено, що судовим наказом від 04.12.2008 року, який набрав чинності, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ЗАТ КБ "ПриватБанк" 4 186, 63 грн. заборгованості за кредитним договором (а.с. 16).

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія вважає, що апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" слід відхилити.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду за захистом свого права із пропущенням строку позовної давності, який сплив 01.11.2011 року, з урахуванням строку виконання зобов'язань за договором, який настав 01.10.2008 року. Крім того, позивачем не надано доказів про те, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжувалася банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим терміном дії.

Колегія суддів уважає рішення обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

В силу вимог статей 11, 10, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267, ч. 4 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 253, 261 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс 14), яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

У заяві за № НОМЕР_1 від 01.11.2005 року щодо отримання кредитної картки вказано кінцевий термін повернення коштів - жовтень 2008 року.

Посилання апелянта на те, що строк дії картки неодноразово пролонговувався, а тому з позовом вони звернулися в межах строку позовної давності, колегія до уваги не приймає.

У матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії платіжної картки відповідачка продовжувала нею користуватися, або отримувала нову кредитну картку, а також наявності грошових коштів на картковому рахунку відповідачки, за яких банк вправі продовжити строк дії картки.

Зважаючи на те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього місяця дії картки - жовтня 2008 року, а з відповідним позовом до суду Банк звернувся у липні 2014 року, відповідачка просила про застосування строків позовної давності, подавши відповідну заяву до ухвалення судового рішення (а.с. 33-34).

Звернення ПАТ КБ "Приват Банк" до суду у грудні 2008 року із заявою про видачу судового наказу, видача такого наказу у відповідності до ст. 264 ЦК України призвело до переривання перебігу позовної давності, після чого перебіг позовної давності розпочався заново.

Проте і в цьому випадку порушене право Банку захисту не підлягає, оскільки з грудня 2008 року (дати набрання чинності судовим наказом) сплив передбачений ст. 257 ЦК України строк позовної давності.

Крім того, як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ст. 598, ч. 1 ЦК України).

Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625, ч. 2 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Колегія вважає, що вимоги Банку про стягнення тієї ж суми заборгованості за кредитом і частково розміру процентів, які вже були стягнуті за наказом від 04.12.2008 року, є безпідставними, оскільки є вимогами про повторне стягненням заборгованості за кредитним договором, а не вимогами про покладення на відповідачку відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, ч.1, п.1; 308; 313; 314; 317; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Д. Жолудько