Справа № 627/1251/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олексіївської сільська рада Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13 вересня 2016 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 7,0695 га, яка розташована на території Олексіївської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 1 березня 2016 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 7,0695 га, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №145346.

За життя 26.06.2012 року ОСОБА_2 був складений заповіт, згідно якого вона все своє майно заповіла позивачу.

На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та прохає визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

У відкрите судове засідання позивач не зявилася, однак надала суду заяву про підтримання вимоги та про слухання справи у її відсутність.

Представник відповідача Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та про визнання позову.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 1 березня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І - ВЛ № 535176, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,0695 га, яка розташована на території Олексївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №145346, копія якого мається в матеріалах справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті.

По Олексіївській сільській раді Краснокутського району Харківської області зареєстрований заповіт від 26 червня 2012 року, згідно якого ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1.

На день смерті заповідача заповіт не відмінявсь та не скасовувався.

Також спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать нотаріально посвідчені заяви.

Як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 29.10.2016 року № 1639/01-14, що згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області за 2016 рік заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців померлої 01 березня 2016 року ОСОБА_2 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №145346.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті заповідача ОСОБА_2 має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223,1225 ЦК України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Олексіївської сільська рада Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 7,0695 гектарах, розташованої на території Олексіївської сільської ради, Краснокутського району Харківської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 145346, після смерті ОСОБА_2, яка померла 1 березня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1554 (одна тисяча пятсот пятдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА