Справа № 750/1653/15-ц
Провадження № 2/750/41/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Логвіної Т.В.

при секретарі - Примак Т.В.,

за участю позивача та її представника,

відповідача та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування частково недійсним та визнання права власності на частину будинку,

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з уточненим у подальшому позовом до відповідача та просить визнати за нею право власності на 1/4 частину погребу „а1-І", веранди "а", прибудови „А2" до житлового будинку АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на 1/3 частину погребу «В», що знаходиться по АДРЕСА_1, визнати договір дарування ОСОБА_4 ОСОБА_3 5/7 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 01.04.2011 року недійсним в частині 1/3 частини погребу «В» та в частині 1/4 частини погребу „а'-Г', веранди „а", прибудови ..А'" до житлового будинку АДРЕСА_1, визнати договір про внесення змін та доповнень до договору дарування 5/7 (п'ять сьомих) частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 23.07.2015 року - недійсним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що частка будинку, що була відчужена, не відповідає метражу, а отже договір не є справедливим та розумним, що суперечить нормам ЦК України.

Третя особа ОСОБА_2 звернувся до суду 24.09.2015 року з самостійними вимогами на предмет спору та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину прибудови А" загальною площею 20,1 кв.м, веранди «а» площею 6,3 кв. м та погребу під верандою «а1-1», які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, визнати за ним право власності на 1/3 частину погребу «В», площею 10 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, визнати договір дарування ОСОБА_4 ОСОБА_3 5/7 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 01.04.2011 року недійсним в частині 1/3 частини погребу «В» та в частині 1/2 частини погребу „а'-І", веранди „а", прибудови „А " до житлового будинку АДРЕСА_1. Зазначаю, що в 1983 році мої батьки, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, які були членами сім'ї забудовника ОСОБА_8, отримали дозвіл на будівництво прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він був членом сім'ї забудовника та є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, тож мав право після смерті батька успадкувати належну йому частину прибудови, веранди та погребів.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідач та його представник позов не визнали, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги позивача та третьої особи такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належало 3/7 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого 27.12.1994 року Першою чернігівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-6742, зареєстрованого в ЧМБТІ 06.01.1995 року та 2/7 частин цього будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17.02.2009 року Першою чернігівською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-932, дане право власності зареєстровано 19.03.2009 року в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 18516575.

01.04.2011 року ОСОБА_4 безоплатно передала у власність ОСОБА_3 належні їй на праві власності 5/7 частин житлового будинку по АДРЕСА_1, про що було укладено договір дарування, який було посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстровано в реєстрі за № 1473.

23.07.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін та доповнень до договору дарування 5/7 частин вищезазначеного будинку, який було посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О.С., зареєстровано в реєстрі за № 2380.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.12.2012 року, яке має преюдиціальне значення для розгляду даної справи, у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору дарування від 01.04.2011 року та застосування наслідків недійсності договору дарування відмовлено з тих підстав, що вказаний договір відповідає дійсному волевиявленню його сторін, цивільно-правовим нормам діючого законодавства та був укладений у відповідній формі з дотриманням всіх норм закону, відчуженням частини будинку не було порушено право ОСОБА_1 на володіння та користування своєю частиною будинку.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Частина 1 статті 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в судовому засіданні позивачем та третьою особою ОСОБА_2 не доведено порушень зазначеної норми закону та виходячи з того, що судом не встановлено порушень при укладанні оспорюваних договорів положень інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України, які б давали суду право визнати їх недійсними, а також беручи до уваги те, що відсутні підстави для визнання права власності відповідно до позовних вимог, суд доходить висновку, що позови, за викладеними в них підставами, задоволенню не підлягають.

Також з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить стягнути документально підтверджені витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування частково недійсним та визнання права власності на частину будинку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 2500 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1600 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: