АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 668/8636/15-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 22ц/791/728/16 Доповідач Орловська Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів: Кутурланової О.В.

ОСОБА_2

секретар Кутузова А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» Філія 22, ОСОБА_3, Державної реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, треті особи: Херсонська міська рада, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9, про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації

В С Т А Н О В И Л А:

21 липня 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись із позовом до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Херсонській області, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» Філія 22, ОСОБА_3, Державної реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, треті особи: Херсонська міська рада, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_9, про визнання недійсним прилюдних торгів, свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації.

Позивачі зазначили, що є співвласниками квартир, розміщених у третьому підїзді житлового будинку №4 по площі Свободи в м. Херсоні, а тому є співвласниками допоміжного приміщення житлового будинку площею 10,3 кв.м. Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19.02.2015р. скасовано рішення виконкому Херсонської міської ради № 694 від 21.12.2010р. та визнано недійсним видане на його підставі свідоцтво про право власності на це приміщення за Херсонською міською радою в особі Фонду комунального майна м. Херсона від 26.01.2011р.

Оскільки спірне приміщення не могло бути самостійним обєктом права власності, просили визнати недійсними прилюдні торги з реалізації цього приміщення, що відбулись 13.06.2013р., оформлені протоколом та затверджені актом державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 03.07.2013р. Скасувати свідоцтво про право власності від 20.08.2013р., видане переможцю торгів ОСОБА_3 Скасувати державну реєстрацію прав власності на вказане приміщення за набувачем.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 13 січня 2016р. позов задоволений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на незаконність ухваленого судом рішення, оскільки спірне приміщення належить йому на праві власності за результатом проведених торгів. Оскільки позивачі не були стороною цього правочину, а тому не можуть відновити свої права шляхом визнання його недійсним.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та п. 4.2 Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. № 2-4рп/2004 допоміжні приміщення стають об`єктами права спільної власності співвласників будинку одночасно з приватизацією квартир, що засвідчується свідоцтвом про право власності.

За визначенням ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції чинній на час набуття позивачами прав власності в порядку приватизації на належні їм квартири, допоміжні приміщення багатоквартирного будинку призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Нежитлове приміщення це приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно правових відносин.

У відповідності до положень ч.2 ст. 382 ЦК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) власникам квартир багатоквартирного житлового будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування. Опорні конструкції будинку, а також споруди, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані в житловому будинку.

Судом встановлено, що позивачі є власниками квартир № 18,19,20,23,24, розміщених у третьому підїзді пятиповерхового житлового будинку № 4 по площі Свободи в м. Херсоні.

Предметом спору є приміщення першого поверху вказаного багатоквартирного житлового будинку площею 10,3 кв.м. щодо якого виконкомом Херсонської міської ради ухвалено рішення № 694 від 21.12.2010р. про оформлення права власності на нежитлове приміщення та видачу Херсонській міській раді в особі Фонду комунального майна свідоцтва про право власності на це приміщення, на підставі якого видано свідоцтво про право власності за Херсонською міською радою в особі Фонду комунального майна м. Херсона від 26.01.2011р. на нежитлове приміщення площею 10,3 кв.м.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 19.02.2015р., яке набуло чинності 09.06.2015р., наведене рішення виконкому скасовано та визнано недійсним видане на його підставі свідоцтво про право власності із тих підстав, що спірне приміщення, згідно технічної документації, є допоміжним і за цільовим призначенням є продовженням сходинкових клітин багатоквартирного будинку з виходом на площу Свободи (парадний вихід). Судом встановлено, що експлуатація житлового багатоповерхового будинку неможлива без вказаного допоміжного приміщення.

Цим же рішенням суд визнав встановленим, що зміна цільового призначення допоміжного приміщення площею 10,3 кв.м. у нежитлове приміщення, як самостійний обєкт нерухомості здійснено без дотримання встановленого порядку та дозволів на перехід прав власності від співвласників багатоквартирного будинку до органу місцевого самоврядування, Херсонської міської ради в особі Фонду комунального майна.

Отже, факти про те, що спірне приміщення на першому поверсі площею 10,3 кв.м. це продовження сходинкових клітин з виходом із житлового будинку на площу Свободи, є допоміжним приміщенням багатоквартирного житлового будинку, яке на підставі частини 2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перебуває у спільній власності власників квартир цього будинку та у встановленому законодавством порядку до категорії нежитлових приміщень не переводилось, встановлені наведеним рішенням суду, а тому доведенню у даній цивільній справі не потребує згідно вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України.

Зміст права власності, визначений ч.1 ст. 317 ЦК України, передбачає, що власникові належить право володіння, управління і розпорядження своїм майном.

Припинення права власності можливе лише з підстав, встановлених ст. 346 наведеного Кодексу.

Судом встановлено, що право власності у позивачів на спірне допоміжне приміщення виникло на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та у передбачений законом спосіб із їх володіння і фактичного використання не вибувало.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є переможцем прилюдних торгів з реалізації нежитлового приміщення першого поверху, що відбулись 13.06.2013р., оформлені протоколом та затверджені актом державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 03.07.2013р. на підставі яких йому видано свідоцтво про право власності від 20.08.2013р. (а.с.19-26).

У відповідності до положень ст.ст. 181, 186 ЦК України до нерухомих речей належать зокрема обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Річ призначена для обслуговування головної речі і повязана із нею спільним призначенням є її приналежністю.

Оскільки спірне приміщення за своїм цільовим призначенням є допоміжним у багатоквартирному житловому будинку та за визначенням наведених вище норм матеріального права не є відокремленим від житлового будинку, а також не є самостійним обєктом прав власності, а тому не могло бути предметом договору купівлі-продажу в розумінні ст. 656 ЦК України.

Крім того, вказане допоміжне приміщення не вибувало із спільної сумісної власності позивачів з підстав визначених ст. 346 ЦК України та не могло бути самостійним обєктом прав власності та предметом продажу на прилюдних торгах. Статус допоміжного приміщення у встановленому законодавством порядку із визнанням його нежитловим приміщенням у багатоквартирному житловому будинку не встановлювався, тоді як рішення виконкому Херсонської міської ради щодо визнання за Херсонською міською радою права власності на це приміщення, як нежитлове, рішенням суду визнане незаконним і скасовано.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною вимог які встановлені ст. 203 ЦК України на момент вчинення правочину.

Враховуючи, що на момент проведення прилюдних торгів, право власності позивачів на спірне допоміжне приміщення у встановлений законом спосіб та з підстав ст. 346 ЦК України припинено не було та із володіння співвласників фактично не вибувало.

Крім того, за змістом протоколу про проведення торгів від 13.06.2013р. та акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна від 03.07.2013р., на підставі яких ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності від 20.08.2013р., вбачається, що предметом правочину є приміщення, яке зазначене як нежитлове. Однак, фактично продано приміщення, яке є допоміжним та не має ознак відокремленого обєкту нерухомості, а тому не могло бути предметом оспореного позивачами договору.

За наведених обставин справи, суд обґрунтовано дійшов висновку, що права позивачів підлягають захисту шляхом визнання недійсним прилюдних торгів з реалізації спірного майна у відповідності до ч.1 ст.215 та ст. 203 ЦК України, оскільки зміст правочину суперечить ст.ст. 183, 346, 656 цього Кодексу.

Не спростовують цей висновок суду, а також обраний ним спосіб відновлення порушеного права позивачів, оскільки витребувати майно, статус якого як нежитлове приміщення вказано у оспореному правочині, неможливо через його відсутність, тоді як право власності позивачів на це допоміжне приміщення виникло у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та не було припинено у встановлений законом спосіб.

Однак наявність свідоцтва про право власності та запис в реєстрі речових прав власності на нежитлове приміщення за відповідачем ОСОБА_3 перешкоджає позивачам у здійсненні їх прав власності на спірне допоміжне приміщення багатоквартирного будинку.

За таких обставин, слід визнати правомірним висновок суду першої інстанції щодо необхідності відновлення порушеного права власності позивачів на допоміжне приміщення багатоквартирного будинку, співвласниками якого вони є, у визначений ними спосіб, що узгоджується із вимогами ст.ст. 15,16 ЦК України.

Оскільки справу розглянуто з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому передбачені законодавством підстави для скасування ухваленого судом рішення, відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий ____________ Н.В.Орловська

Судді: ____________ О.В.Кутурланова

____________ ОСОБА_2