Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 3356/2642/15цГоловуючий у 1-й інстанції Галущенко Ю.А.
№22-ц/778/277/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Савченко О.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2015 року про залишення без розгляду позову позивача у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (надалі Банк) про захист прав споживача, розірвання кредитного договору

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась із вищезазначеним позовом до суду, в якому просила розірвати кредитний договір № 34.1/АА-00009.08.2 від 15.07.2008 року, укладений між нею та Банком.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до Банку про захист прав споживача, розірвання кредитного договору у цій справі залишено без розгляду (а.с.50-51).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с.58-61) просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання 21 січня 2016 року повідомлені з додержанням вимог ст. ст. 74-77 ЦПК України (а.с.76-80), у тому числі позивач ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3, що узгоджується із вимогами ст. 76 ч.5 ЦПК України, всі особи, які беруть участь у справі, не зявились, позивач ОСОБА_2 та Банк, як відповідач, про причини своєї неявки та неявки своїх представників не повідомили, клопотань про відкладення розгляду апеляційному суду не подавали.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 за довіреністю, строк якої закінчився 21 листопада 2015 року (а.с.69), подав апеляційному суду електронною поштою заяву (а.с.80), в якій просив відкласти розгляд цієї справи, оскільки він дійсної довіреності від позивача на своє імя на теперішній час не має, а у позивача ОСОБА_2 відсутні кошти на нову довіреність до 25 січня 2016 року.

Згідно із ст. 304 ч. 1 глави 1 (апеляційне провадження) розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками, доповненнями, встановленими цією главою.

В силу вимог ст. 169 ч. 2 ЦПК України за клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд.

Відповідно до ст. 305 ч.2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

При вищевикладених обставинах, враховуючи, що в апеляційному порядку переглядається процесуальне питання, а не справа по суті, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки у дане судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, неповажною та ухвалила розглядати справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлено, що залишаючи без розгляду позов позивача у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 11, 207 ч.1 п.3, 169, 293-294 ЦПК України та виходив із того, що позивач та представник останнього двічі (29 вересня 2015 року та 19 жовтня 2015 року) не зявились до суду першої інстанції у судові засідання у цій, про причини своєї неявки суд першої інстанції не сповістили, хоча при цьому останні про час та місце розгляду цієї справи були повідомлені судом першої інстанції належним чином, з додержанням вимог ст. ст. 74, 76, 77 ЦПК України, заяви про розгляд цієї справи за відсутністю позивача до суду першої інстанції не надійшло, суд першої інстанції визнав неповажною причину неявки позивача та представника останнього у судове засідання 29 вересня 2015 року; виходячи із процесуального закону, суд при повторній неявці 10 жовтня 2015 року позивача не повинен був зясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання та не повинен враховувати їх поважність.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Так, в силу вимог ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що провадження у цій справі було відкрито судом першої інстанції ще 17 квітня 2015 року (а.с.1) .

Розгляд цієї справи не відбувся 05 травня 2015 року (довідка а.с.20), 10 червня 2015 року (довідка а.с.29), 06 липня 2015 року (довідка а.с.34), 26 серпня 2015 року (довідка а.с.37) з причин, не повязаних з неявкою позивача та представника останньої.

У подальшому судом першої інстанції у цій справі були призначені судові засідання на 29 вересня 2015 року (а.с.42) та 19 жовтня 2015 року (а.с.49), в які позивач ОСОБА_2 та представник останньої за довіреністю (а.с.11) ОСОБА_3 не зявились.

Дійсно судом першої інстанції судові повістки на ці дати позивачу ОСОБА_2 на виконання вимог ст. 74 ЦПК України надсилались поштою та повернулись на адресу суду першої інстанції без вручення (а.с.39-40, 44-45).

Хоча, при цьому, суду першої інстанції було відоме, що позивач ОСОБА_2 скористалась у цій справі своїм правом, передбаченим ст. 27 ЦПК України, та не приймала участі у справі особисто, а лише через свого представника ОСОБА_3 (а.с.6, 22).

В силу вимог ст. 76 ч. 5 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Проте, у матеріалах цієї справи відсутні належні, допустимі докази на підтвердження факту того, що представникові позивача ОСОБА_3 взагалі надсилались судові повістки на ці дати та останній повідомлявся судом першої інстанції належним чином на вказані вище дати судових засідань 29 вересня 2015 року та 19 жовтня 2015 року.

Є лише ніким непідписані відповідальною особою довідки про доставку SMS повідомлення на одну дату судового засідання 19 жовтня 2015 року позивачу ОСОБА_2 (а.с.46) та представникові позивача ОСОБА_3 (а.с.47-48).

Однак, останні не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги як підтвердження належного повідомлення судом першої інстанції позивача ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3 про час та місце розгляду цієї справи 19 жовтня 2015 року.

Оскільки, дійсно ст. 74 ЦПК України передбачено, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (ч. 1) або судовими повістками повідомленнями (ч.2).

В силу вимог ст. 74 ч. 6 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Проте, у матеріалах цієї справи взагалі відсутні заяви позивача ОСОБА_2 та представника позивача ОСОБА_3 про намір отримання ними судових повісток у цій справі в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення.

Надсилання учасникам судового процесу (у даному випадку позивачу ОСОБА_2 та представнику позивача ОСОБА_3П.) врегульовано Порядком надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS повідомлень, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України 01.06.2013 № 73.

В силу вимог п. 2 вказаного Порядку текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS повідомленням лише після подання ним до суду заяви про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення. Така заява оформлюється безпосередньо в суді або шляхом роздрукування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб - порталі судової влади України.

При вищевикладених обставинах, не можна вважати, що позивач та представник останнього були повідомлені належним чином судом першої інстанції на вищезазначені дати судових засідань у цій справі та останні не зявились до суду без поважних причин, у тому числі 29 вересня 2015 року.

При вищевикладених обставинах, доводи позивача, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо її законності та обґрунтованості, є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у цій справі, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що позивачем при подачі вищезазначеної апеляційної скарги понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн. (оригінал квитанції а.с. 57).

Згідно із ст. 37 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2015 року про залишення без розгляду позову позивача у цій справі скасувати.

Справу повернути до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, як суду першої інстанції, для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1ОСОБА_4ОСОБА_5