Справа № 299/1518/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів БИСАГИ Т.Ю., МАЦУНИЧА М.В.

при секретарі КУХТІ М.В.

за участю представника ПАТ «Піреус Банк МКБ» Петюшки О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» на ухвалу судді Виноградівського районного суду від 25 липня 2016 року про відмову у відкритті провадження за позовом ПАТ «Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Піреус Банк МКБ» оскаржило ухвалу судді Виноградівського районного суду від 25.07.2016, якою керуючись ст. 122 ч. 2 п. 5 ЦПК України суддя відмовив у відкритті провадження у справі за вищезазначеним позовом внаслідок смерті відповідача до пред'явлення позову та відсутності вказівки у заяві на правонаступників відповідача. Банк виходить із того, що ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво (спадкування майнових прав і обов'язків позичальника), тому суддя не мав належних підстав для відмови у відкритті провадження в справі. Просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для відкриття у ній провадження та розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «Піреус Банк МКБ» Петюшки О.В., яка скаргу підтримала, обговоривши доводи особи, яка подала апеляцію, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

З наявних матеріалів убачається, що 16.06.2016 до Виноградівського районного суду надійшла позовна заява, якою Публічне акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» просило стягнути на його користь із відповідача ОСОБА_3 заборгованість та штрафні санкції за кредитним договором від 16.11.2006 № 37/2006-1 у розмірі 681000,00 грн (а.с. 1-2).

На виконання вимог ст. 122 ч. 3 ЦПК України суддя здійснив відповідний запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, на який листом Виноградівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області від 21.07.2016 № 27/559 отримав 22.07.2016 інформацію про те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, знятий з реєстраційного обліку 02.01.2013 у зв'язку зі смертю, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7, 8).

Ухвалою судді Виноградівського районного суду від 25.07.2016 у відкритті провадження в справі відмовлено з підстави, передбаченої ст. 122 ч. 2 п. 5 ЦПК України (а.с. 9).

Учасником цивільних відносин є фізична особа (людина), яка має цивільну право- і дієздатність, може своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (ст. 2 ч. 1, ст.ст. 24-26, 30 ЦК України).

За змістом положень ст. 2 ч.ч. 1, 3, ст. 3 ч. 2, ст. 26 ч. 1, ст.ст. 27-31 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до закону; особа може звернутися до суду по захист свого права не в будь-який спосіб, а в порядку, встановленому законом, зокрема, ЦПК України; стороною в цивільному процесі може бути фізична особа, яка має процесуальну право- і дієздатність, в змозі самостійно реалізувати відповідні права та виконувати відповідні обов'язки.

Цивільний процесуальний закон покладає на позивача обов'язок вказати у позовній заяві відповідача, у разі відкриття провадження в справі відповідач набуває комплексу процесуальних прав і обов'язків, забезпечення можливості їх здійснення і виконання відповідачем є обов'язком суду (ст.ст. 10, 11, ст. 119 ч. 2 п. 2, ст.ст. 123, 128 131 та інші норми ЦПК України).

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1); суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, яка є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва (ч. 2 п. 5).

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ст. 25 ч. 4 ЦК України).

Положення частини 1, частини 2 пункту 5 статті 122 ЦПК України застосовуються у взаємозв'язку з іншими нормами права, виходячи зі змісту права та не можуть розглядатися поза цим контекстом. Цивільний процес апріорі не може виникнути як за вимогою від імені особи, так і щодо фізичної особи, правоздатність якої припинилася (померлої особи), про що відомо на час прийняття відповідного процесуального рішення, оскільки це суперечить як смислу права, так і конкретним правовим нормам, унеможливлює, серед іншого, й виконання вимог процесуального закону щодо дій, які випливають із належного, зокрема, відповідачу комплексу процесуальних прав і обов'язків. Такий процес, у разі його виникнення, по суті позбавлений правового значення і не може мати законних правових наслідків.

Доводи кредитора щодо можливості у спірних правовідносинах правонаступництва (спадкоємства) за боржником самі по собі наразі не викликають заперечень. Утім, кредитор у разі смерті боржника не позбавлений права діяти на захист своїх майнових прав відповідно до закону, який регулює таку правову ситуацію, зокрема, з'ясовувати питання про наявність чи відсутність спадкоємців боржника, пред'явити, за наявності для того підстав, до відповідної особи (осіб), які мають цивільну правоздатність, майнові вимоги і т.ін.

Тож відповідно до закону позивач управі пред'явити вимоги саме до особи, яка має цивільну правоздатність, повинен вказати таку особу відповідачем у справі, а суддя, вирішуючи питання щодо відкриття провадження за таким позовом, управі відмовити у відкритті провадження у справі, якщо дійде висновку, що після смерті фізичної особи, з відносин якої із позивачем виник спір, відповідні правовідносини не допускають правонаступництва, внаслідок чого для провадження щодо особи, до якої пред'явлено позов як до правонаступника, немає підстав.

Позивач наведеного не врахував, пред'явив вимоги до фізичної особи, яка померла, і не зазначив у заяві її правонаступника (правонаступників), що унеможливило відкриття провадження в справі. Відповідні мотиви наведені суддею в ухвалі від 25.07.2016, колегія суддів не має підстав не погодитись із ними, доводи апеляції не спростовують дотримання вимог закону під час вирішення процесуального питання.

Відтак, на підставі ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України апеляцію слід відхилити, ухвалу судді суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1, ст.ст. 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» відхилити, ухвалу судді Виноградівського районного суду від 25 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді