Справа № 489/6891/15-ц
Номер провадження 2/489/232/16
РІШЕННЯ

Іменем України

12 січня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі-позивачі) до Миколаївської міської ради (далі-відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив

В жовтні 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом є позивачі, які прийняли спадщину, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Проте позивачу ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні правовстановлюючі документи належності спірної земельної ділянки спадкодавцю. За таких обставин, просили суд визнати за ними право власності на земельну ділянку, площею 0,337 га за адресою: вул. 11 Поздовжня, 28 в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання представника не направили, в матеріалах справи є заява про розгляд справи за відсутності представника. Просили прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії 1-ФП №180512 ОСОБА_3 помер 16.04.2013 (а. с. 40).

Після смерті ОСОБА_3 заведена Спадкова справа №260/2013 (а. с. 38-88).

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.05.2014 спадкоємцями померлого ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 Спадщина, на яку видано Свідоцтво складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №28 по вул. 11 Поздовжній у м. Миколаєві (а. с. 78, 80).

Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.05.2014 позивачі також успадкували земельну ділянку площею 0,03 га, розташовану за адресою: вул. 11 Поздовжня, 28 в м. Миколаєві (а. с. 82,84).

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2015 вбачається, що неможливо видати Свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на земельну ділянку №28 по вул. 11 Поздовжній в м. Миколаєві, площею 0,337 Га у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а. с. 87).

Як зазначають позивачі, до спадкового майна спадкодавця належить ще земельна ділянка площею 0,337 га, яка належала останньому на підставі договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів інвентарної справи, рішенням виконкому миколаївської міськради депутатів трудящих від 13.07.1950 року за № 1073 ОСОБА_4 було відведено земельну ділянку площею 594 кв. м. по вул. 11 Поздовжня, 22 Н. Водопой в м. Миколаєві для індивідуальної забудови (а. с. 90). Вказана земельна ділянка була передана в безстрокове користування договором від 25.07.1950 (а. с. 91).

Рішенням виконкому миколаївської міськради депутатів трудящих від 21.10.1966 року за № 2291 визнано право власності на збудований двоквартирний житловий будинок розміром 6,55*13,91 м. с двома відокремленими виходами на земельній ділянці площею 600 кв. м. по вул. 11 Поздовжня, 28 Н. Водопой в м. Миколаєві (старий № 22) за гр. ОСОБА_4 з наступним відчуженням частки будинку гр. ОСОБА_5 (а. с. 92). Тобто вказано, що змінився номер будинку зі старого 22 на новий 28.

30 січня 1968 року було оформлено два свідоцтва про право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1/2 частці будинку за кожним (а. с 94, 95).

Після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку будинку оформила дружина померлого ОСОБА_4 надія Іванівна, яка продала свою частку ОСОБА_3 відповідно до договору від 11.10.1989 (а. с. 52,53). ОСОБА_3 видано державний акт про право власності на землю площею 0,03 Га від 18.12.1997, серія І-МК № 025299. У вказаному акті зазначено, що сусідня земельна ділянка по межі "Б"-"В" також має № 28. На вказану земельну ділянку позивачами отримано свідоцтво про право на спадщину.

Рішенням виконкому Миколаївської міськради народних депутатів від 20.12.1982 за № 1244 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишено у тимчасове користування на 3 роки надлишок земельної ділянки площею 31 кв. м., а рішенням від 22.07.1988 за № 253 залишено до виникнення необхідності в цій ділянці (31 кв. м.) (а. с. 96).

Відповідно до договору від 26.04.1983 ОСОБА_5 продала ОСОБА_7 свою частку будинку.

Згідно з ОСОБА_8 на право приватної власності на землю серії 1- МК №025298 від 22.01.1998 ОСОБА_7 отримав у власність ділянку площею 0,0337 Га (а. с. 33). У вказаному акті зазначено, що сусідня земельна ділянка по межі "Г"-"А" також має № 28.

ОСОБА_3 купив у ОСОБА_7 1/2 житлового будинку по вул. 11 Поздовжня, 28 в м. Миколаєві відповідно до договору від 14.02.2002 (а. с. 50).

Також, як вбачається з договору купівлі-продажу від 14.02.2002 ОСОБА_3 купив у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,337 Га по вул. 11 Поздовжня, 28 в м. Миколаєві (а. с. 32). В договорі вказано, що продавець є власником земельної ділянки на підставі державного акту серії 1- МК №025298 від 22.01.1998. Однак в державному акті зазначено площа 0,0337 Га, а в договорі - 0,337 Га. Враховуючи те, що позивачами інших доказів площі земельної ділянки не надано, суд приходить до висновку про те, що нотаріусом допущено описку.

Згідно із ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, й лише у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку має місце спадкування за законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в останнього правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, в редакції від 05.01.2013, яка діяла на час смерті спадкодавця право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", де зазначено, що документами, які підтверджують право власності на земельну ділянку, є зокрема державний акт на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04р."Про практику застосування судами земельного законодавства " З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI.

Аналіз змісту даних норм закону дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу права на земельну ділянку при переході права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

За таких обставин, оскільки попередньому власнику ОСОБА_7 спірна земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, то при купівлі спадкодавцем ? частки вище зазначеного будинку, до нього перейшло і право власності на вказана земельну ділянку.

Як вбачаться з матеріалів спадкової справи, спадкоємцями за законом після смерті померлого ОСОБА_3 є його дружина та син - позивачі в даній справі, які в рівних частках успадкували спадкове майно після смерті спадкодавця. Відомості про інших спадкоємців в справі відсутні.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, а саме в частині спадкування по 1/2 частці земельної ділянки площею саме 0,0337 Га.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 60, 213-215 ЦПК України суд

вирішив

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0337 га, розташованої за адресою: 11 Поздовжня, 28 в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 16 квітня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0337 га, розташованої за адресою: 11 Поздовжня, 28 в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 16 квітня 2013 року.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв