У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Дьоміної О.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Тересвянської селищної ради, ОСОБА_5 та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, про захист права власника та права постійного землекористувача, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення виконкому Тересвянської селищної ради № 74 від 26 травня 1971 року її батькові ОСОБА_6 було надано дозвіл на перебудову житлового будинку АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,06 га, яку йому було передано актом від 27 жовтня 1971 року. Згідно плану забудови цієї земельної ділянки, батьком було перебудовано житловий будинок, збудовано літню кухню, сарай та колодязь. Дане дворогосподарство було зареєстровано Хустським бюро технічної інвентаризації. В даному будинку проживали її батько ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, мама ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, вона з чоловіком ОСОБА_8, який помер в 1999 році та її дочка. В літній кухні цього дворогосподарства проживав її рідний брат ОСОБА_9 з дружиною ОСОБА_5 та дітьми. Після смерті батька ОСОБА_6, в порядку спадкування, вона стала власником дворогосподарства АДРЕСА_1, яке складалося з житлового будинку, літньої кухні, сараю, вбиральні, колодязя та земельної ділянки, якою вона користувалася, як до так і після смерті батьків.

У 2013 році вона дізналася про те, що рішенням виконкому Тересвянської селищної ради № 114 від 30 вересня 2011 року "Про оформлення права власності на нерухоме майно" право власності на її літню кухню, в якості житлового будинку АДРЕСА_2 було оформлено в цілому на ОСОБА_5

Позивачка посилалася на те, що дане рішення є незаконним, оскільки вона не давала жодної згоди на перебудову літньої кухні під житловий будинок, і дана літня кухня є господарською будівлею її житлового будинку та знаходиться на її земельній ділянці. Крім цього зазначала, що рішенням Тересвянської селищної ради № 260 від 29 травня 2012 року ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0740 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд АДРЕСА_2. Вважаючи зазначене рішення незаконним, оскільки дана земельна ділянка накладається на її земельну ділянку, що знаходиться по АДРЕСА_1, позивачка просила скасувати рішення виконкому Тересвянської селищної ради № 114 від 30 вересня 2011 року "Про оформлення права власності на нерухоме майно" та скасувати свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2011 року та його державну реєстрацію Тячівським РПТІ за ОСОБА_5 від 31 жовтня 2011 року; скасувати рішення Тересвянської селищної ради № 260 від 29 травня 2012 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 орієнтовною площею 0,0740 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних споруд.

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано рішення виконкому Тересвянської селищної ради № 114 від 30 вересня 2011 року "Про оформлення права власності на нерухоме майно" щодо оформлення право власності на нерухоме майно житловий будинок, яке знаходиться по АДРЕСА_2 на ОСОБА_5 одна ціла, та свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2011 року та його державну реєстрацію Тячівським РПТІ за ОСОБА_5 від 31 жовтня 2011 року; скасовано рішення Тересвянської селищної ради № 260 від 29 травня 2012 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,0740 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних споруд.

В позові ОСОБА_4 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 7 лютого 2002 року за № 7/5 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектної документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 7 лютого 2002 року за № 7/5, ст. ст. 118, 120 ЗК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_4, виходячи з того, що оскільки рішенням виконкому Тересвянської селищної ради № 114 від 30 вересня 2011 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно», право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 в цілому оформлено на ОСОБА_5 видано з порушенням пунктом 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 7 лютого 2002 року за № 7/5 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), що в свою чергу порушує суб'єктивне право ОСОБА_4, як щодо права на приватизацію земельної ділянки виділеної спадкодавцю для обслуговування житлових будинків та господарських будівель в порядку передбаченому ч.ч.1 та 2 ст. 118 ЗК України, так і щодо реалізації свого права у порядку передбаченому ст. 120 ЗК України, тому наявні підстави для скасування зазначеного рішення та виданого на підставі цього рішення свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 18 жовтня 2011 року та його державну реєстрацію Тячівським РПТІ на ОСОБА_5 від 31 жовтня 2011 року.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не пред'явив до нього ніяких позовних вимог. Крім того наявними в матеріалах справи доказами не підтверджено, що відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, порушував суб'єктивне право позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

О.О. Дьоміна А.В. Маляренко