Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1672/15-ц Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 50 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Зарицької Г.В.

при секретарі судового

засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з названим позовом. Зазначила, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2004 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 Глєба, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач ухиляється від надання допомоги в добровільному порядку. Зазначає, що ОСОБА_3 є працездатним, офіційно не працює та має мінливий дохід, інших стягнень за виконавчими документами та інших утриманців та осіб, які потребують його догляду, не має. Виходячи із наведеного, просила суд стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1500 грн., починаючи із 03.11.2015 року і до їх повноліття.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2015 року позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить рішення змінити, зменшивши розмір аліментів до 700 грн. щомісячно, оскільки судом не було в повній мірі враховано його матеріальний стан, а також стан здоровя.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи із положень ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У Постанові Верховного суду України по справі №6-143цс13 від 05.02.2014 року зазначено, що відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 XII (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 не працює, але має мінливий дохід, який з його слів в зимовий період становить близько 3000 грн., а в літній він збільшується у звязку із кількістю замовлень. Як пояснив ОСОБА_3 він неофіційно працює художником по оформленню памятників.

Враховуючи те, що відповідач є особою працездатного віку (а.с.3 зворот); на обліку в Центрі зайнятості не перебуває, інших утриманців або грошових зобовязань не має, тому суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про його спроможність сплачувати по 750 грн. щомісячно на кожну дитину.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують таких висновків суду, оскільки ОСОБА_3 будучи ще досить молодою людиною та не маючи протипоказань для працевлаштування, не вчиняє будь-яких дій щодо офіційного працевлаштування, а обовязок по утриманню неповнолітніх дітей не може бути покладений виключно на матір дитини.

Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебуває матір, є непереконливими, оскільки вона одержує пенсію за віком, а акт депутата Коростишівської міської ради не є належним доказом того, що матір відповідача потребує додаткового утримання та догляду. Таким чином, ОСОБА_5 здатна самостійно себе забезпечити, не потребуючи сторонньої допомоги, крім того, як пояснив відповідач, вона має крім ОСОБА_3 ще пятеро дітей. Посилання ОСОБА_3, що він має іншу сімю та утриманців також є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами всупереч вимогам ст.60 ЦПК України. Також суд не бере до уваги твердження ОСОБА_3 щодо поганого стану здоровя, внаслідок чого він несе додаткові витрати, оскільки зазначена ним гіпертонічна хвороба є поширеним загальним захворюванням, а надана апелянтом довідка із діагнозом «цукровий діабет типу 2» видана на імя його матері ОСОБА_5 (а.с.32). Крім того, надані апелянтом товарні чеки не є доказом того, що вказані в них товари були придбані саме для його неповнолітніх дітей (а.с.26-28), а факт купівлі екіпіровки для тренувань у секції з кікбоксінгу є підтвердженням понесених додаткових витрат, а не сплатою аліментів на утримання.

Крім того, колегія суддів вважає, що за віком ОСОБА_3 є працездатною особою, протипоказань щодо тяжкої фізичної праці не має. За таких обставин він взмозі винайти більш оплачувану роботу, щоб забезпечити нормальне утримання своїх дітей. Відповідач не вправі зводити свою участь в утриманні дітей до мінімального розміру, як він про це зазначає в скарзі, та перекладати свій батьківський обовязок по забезпеченню дітей на їх матір або державу. Розмір аліментів, визначений судом 1-ї інстанції не є завищеним або необґрунтованим, оскільки потреби на харчування, одяг, навчання двох дітей є значно більшими. Інших аліментних або кредитних зобовязань апелянт не має.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: