Ухвала

іменем україни

20 січня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П., Касьяна О.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2013 року позов публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «Комерційний банк «Надра») до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» кредитну заборгованість у розмірі 148 022,73 дол. США, що еквівалентно 1 183 145 грн 70 коп., та складалась із заборгованості по кредиту - 101 586,66 дол. США, процентів за користування кредитними коштами - 42 436,08 дол. США, пені за прострочення виконання кредитних зобов'язань - 4 000 дол. США.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» в частині звернення стягнення на заставне майно.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору від 16 лютого 2007 року, а саме - житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; звернуто стягнення на предмет застави за договором застави від 12 лютого 2008 року, а саме: екскаватор марки «NR. 1.5», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1; звернуто стягнення на предмет застави за договором застави від 19 жовтня 2007 року, а саме: екскаватор гусеничний марки «NR. 1.5», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, у рахунок задоволення вимог ПАТ «Комерційний банк «Надра» за кредитним договором № 34/МК/2007-840 від 16 лютого 2007 року у розмірі 148 022,73 дол. США, що еквівалентно 1 183 145 грн 70 коп.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями що розташований за адресою: АДРЕСА_1; екскаватора марки «NR. 1.5», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1; екскаватор гусеничний марки «NR. 1.5», 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною у межах виконавчого провадження.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року додаткове рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2014 року скасовано, у задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Надра» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Надра», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2013 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредиту у розмірі 148 022,73 дол. США. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

14 лютого 2014 року ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернулось до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом під час ухвалення рішення не вирішено питання стосовно позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки.

18 лютого 2014 року заяву ПАТ «Комерційний банк «Надра» задоволено та ухвалено додаткове рішення у справі.

Судом апеляційної інстанції, при перевірці законності додаткового рішення суду першої інстанції, встановлено, що з мотивувальної частини рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 грудня 2013 року вбачається, що суд першої інстанції при ухваленні рішення вирішив питання щодо звернення стягнення на предмет застави, оскільки в ньому зазначено: «В частині заявлених позивачем позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет застави суд вважає, що слід відмовити…», про що також вказано в його резолютивній частині - «В решті позову - відмовити».

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Частиною 3 ст. 220 ЦПК України встановлено, що суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Надра» про ухвалення додаткового рішення та скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормою права яка підлягала застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про те, що при ухвалені рішення суду від 16 грудня 2013 року судом вирішено питання щодо всіх заявлених позовних вимог, а тому додаткове рішення суду від 18 лютого 2014 року ухвалено всупереч ч. 2 ст. 218 ЦПК України, оскільки після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Крім того, ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції порушив вимоги ст. 74, ч. 3 ст. 220 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення сторін про час і місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваної ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

О.П. Касьян

О.В. Попович