11.01.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого-судді Кузнєцова Д.В.
при секретарі Білінській Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором грошової позики,
ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг в сумі 10 150,00 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції 5 977,45 грн., а також трьох процентів річних від простроченої суми 456,75 грн., що загалом станом на 01.07.2015 року складає 16 584.20 грн.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2013 року ОСОБА_2 під розписку позичила у позивача гроші у розмірі 10 150 грн. Згідно змісту розписки кінцевою датою повернення боргу було 15 грудня 2013 року, однак у встановлений у розписці строк борг відповідач не повернула, у зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.
Позивач в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі.
Враховуючи не заперечення позивача, керуючись ст.224 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.10.2013 року між сторонами був укладений договір позики на суму 10 150 грн. із строком повернення позики до 15.12.2013 року, що підтверджується розпискою, складеною власноруч відповідачем (а.с. 8). Відповідач порушив умови зобовязання та не повернув позивачу позику.
За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За правилами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 01 січня 2014 року по 01 липня 2015 року становить 16 127,45 грн.
Крім того, сума 3% річних за період із 01 січня 2014 року по 01 липня 2015 складає 456,75 грн.
Суд не погоджується із розрахунком 3% річних та вважає за необхідне змінити суму трьох процентів річних від простроченої суми, що підлягає сплаті за період із 01.01.2014 по 01.07.2015 включно, а саме зменшити її до 456,33 грн.
В іншій частині суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних ґрунтуються на вимогах закону, доведені позивачем та підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 625, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в сумі 16 583 грн. 78 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м.Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.В. Кузнєцов