Солом'янський районний суд м. києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

представника позивача Кісільової І.В.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» Славінського Валерія Івановича до ОСОБА_4, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група», про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 675 825,89 грн. заборгованості за Кредитним договором № 21/13/KLMB від 26.04.2013 року, мотивуючи свої вимоги наступним.

Так, між позивачем та третьої особою було укладено кредитний договір, забезпечений укладеним між сторонами Договору поруки №21/13/ KLMB від 26.04.2013 року.

За умовами кредитного договору позивач надав третій особі грошові кошти, проте остання заборгованість за кредитом припинила виплачувати, у зв`язку із чим виникла заборгованість і по тілу, і по відсотками, пені. З урахуванням того, що договором поруки передбачена солідарна відповідальність третьої особи та відповідача перед позивачем, банк звернувся до суду з даним позовом про стягнення такої заборгованості в судовому порядку (а.с.2-6 Том №1)

Відповідач направив на адресу суду заперечення проти позову, в яких посилався на те, що будь-яких зобов`язань за вищенаведеним кредитним договором вже не існує, оскільки інша особа виплатила заборгованість за цим кредитним договором на підставі Договору про виконання зобов`язання третьою особою, відтак зобов`язання припинилися, що додатково підтверджується довідкою банку про відсутність заборгованості за вищезазначеним кредитним договором (а.с.118-121 Том №1)

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених судом вище, щодо Договору про виконання зобов`язання, укладеного між позивачем та ОСОБА_5 зазначала, що він є нікчемним, будь-які права чи обов`язки у сторін не виникли, а існуючі зобов`язання не припинилися. Пояснила, що в Публічному акціонерному товаристві «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») було введено тимчасову адміністрацію, після чого перевірені всі договори, укладені, зокрема, напередодні її введення, прийнято рішення, що ОСОБА_5 мав депозит в ПАТ «Златобанк» на суму, що в перерахунку на гривню значно перевищує 200 000,00 грн., відтак окрім того, що діючим законодавством не передбачена можливість перерахування з депозитного на будь-який інший рахунок третьої особи грошових коштів, які на ньому обліковуються, йому неправомірно була надана перевага перед іншими вкладниками (а.с.182 Том №1)

Представник відповідача підтримав подані відповідачем вищенаведені заперечення проти позову, окрім того, звертав увагу суду, що ймовірно вже припинені зобов`язання за договором поруки, якщо не належним виконанням ОСОБА_5, то через закінчення 6 місячного строку з моменту направлення відповідачу вимоги про дострокове повернення грошових коштів за кредитним договором (а.с.237-239 Том №1)

Представник позивача підсумувала, що банк із такими вимогами ні до основного боржника, ні до поручителя не звертався, а направляв лише листи із наявною заборгованістю на той день, яким датований кожний лист і кожного разу зазначав в таких листах про своє право звернутися із вимогою про дострокове виконання зобов`язання.

Третя особа про дату, час та місце розгляду справи кожного разу повідомлялася належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.236, 247 Том №1)

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити (ст.214 ЦПК України)

Судовим розглядом встановлено та не заперечується сторонами, що 26.04.2013 між ПАТ «Златобанк» (далі - кредитодавець або Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група» (далі - ТОВ «ПДГ» або позичальник, третя особа) укладено Кредитний договір № 21/13/КLMB (далі - Кредитний договір), відповідно до п.1.1 якого, в порядку та на умовах, встановлених цим Кредитним договором та чинним законодавством України, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього Кредитного договору (а.с.46 Том №1)

Згідно п.1.2 Кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим Кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення Банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених цим Кредитним договором, може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією.

Грошові кошти за кредитною лінією (отримання траншів) надаються Банком за заявками позичальника (далі - Заявка) після їх акцепту банком. Заявка складається за формою, затвердженою банком, в 2-х примірниках. Зобов'язання банка по кредитуванню в рамках даного Кредитного договору визначаються сумою акцентованої ним заявки та виникають в момент акцепту заявки. При наданні позичальнику кредитних коштів за акцептованою заявкою в обсязі, зазначеному у заявці, така заявка вважається виконано, а зобов'язання банка дотриманими. При досягненні позичальником максимального ліміту заборгованості, нові заявки банком не розглядаються до часткового або повного повернення кредитних коштів. Після часткового/повного повернення кредиту позичальник може надавати в банк нові заявки в межах чинного максимального ліміту заборгованості.

У відповідності до п.1.2.1 Кредитного договору, кредит надається для поповнення обігових коштів.

Згідно п.1.3 Кредитного договору, максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 400 000,00 грн.

Пунктом 1.4 Кредитного договору передбачено, що строк дії максимального ліміту за кредитною лінією складає 24 місяці. Кінцева дата повернення кредиту не пізніше 25 квітня 2015 року включно.

Відповідно до п.1.4.1 Кредитного договору, зниження максимального ліміту кредитної лінії здійснюється згідно з наступним графіком, який викладений в додатку № 1 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

Позичальник зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості згідно графіку зниження максимального ліміту.

Пунктом 1.5 Кредитного договору визначено, що за користування кредитом Позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, що встановлюється у розмірі 24 % річних.

Пунктом 2.2.1 Кредитного договору передбачено, що повернення кредитних коштів здійснюється на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів.

У відповідності до п.2.4 Кредитного договору, сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів. День повернення кредиту до розрахунку не приймається.

Позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов`язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів (п.2.5 Кредитного договору)

Згідно п.п.3.4.1, 3.4.2.Кредитного договору, позичальник зобов'язаний використовувати кредит виключно на цілі, передбачені цим Кредитним договором та сплачувати проценти/комісію у розмірі та в порядку, передбаченому цим кредитним договором, згідно умовами кредитного договору.

Пунктом 3.4.3. Кредитного договору, сторони погодили, що позичальник зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені цим кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадках настання несприятливих обставин.

Відповідно до п.3.4.4 Кредитного договору, позичальник зобов'язаний безумовно сплатити неустойку (штраф, пеню), інші штрафні санкції, відшкодувати заподіяні банку збитки, завданні невиконанням/неналежним виконанням умов кредитного договору.

Пунктом п.4.1. Кредитного договору сторони передбачили, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або проценті до моменту фактичного погашення заборгованості.

За кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим кредитним договором, визначених в п.3.4 позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 5000,00 грн. (п.4.3 Кредитного договору)

Пунктом 4.6 Кредитного договору передбачено, що виконання зобов`язань за цим кредитним договором забезпечується всім майном та коштами позичальника, на які може бути звернення стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.7.6 Кредитного договору)

Договір підписано від імені ПАТ «Златобанк» - Гречко С.М., від імені ТОВ «ПДГ» - директором Гудзовським В.М. та скріплено печатками сторін.

Додатком № 1 до Кредитного договору сторони погодили графік зменшення ліміту заборгованості (а.с.56 Том №1)

06.08.2013 між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ПДГ» укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору №21/13/ KLMB, відповідно до якого сторони домовились викласти п.8.12 Кредитного договору № 21/13/KLMB від 26.04.2013 року в новій редакції (а.с.58 Том №1)

11.10.2013 сторонами укладено Додатковий договір до Кредитного договору №21/13/KLMV від 26.04.2013 року, відповідно до якого домовились викласти пункти 1.3, 1.5 та пункт 2.1 договору в новій редакції, зокрема:

«п.1.3. Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 550 000,00 грн.»;

«п.1.5.За користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі 26 % річних» /т.1, а.с.63-64/.

Додатковим Додатком від 11.10.2013р. до Додатку № 1 до Кредитного договору сторони погодили графік зменшення ліміту заборгованості (а.с.60 Том №1)

За змістом п.2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику за наявності сукупності умов, зокрема, укладання договорів забезпечення з позичальником та/або будь-якими третіми особами, серед іншого, Договору поруки із ОСОБА_4 (а.с.62 Том №1)

Так, між сторонами в забезпечення виконання вищезазначеного Кредитного договору було укладено Договір Поруки №21/13/ KLMB/Р-2 від 26.04.2013 (далі - Договір поруки), відповідно до п.1.1 якого, з урахуванням розділу "визначення термінів", поручитель поручається перед кредитором та зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником ТОВ «ППГ» своїх боргових зобов'язань перед кредитором за Кредитним договором № 21/13/KLMB від 26.04.2013 року в повному обсязі таких зобов'язань. Сторони домовились, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовними та для їх виконання не потрібно дотримання ніяких інших умов, крім передбачених цим Договором поруки та кредитним договором.

Згідно п.1.2 Договору поруки, поручитель та боржник відповідають перед банком як солідарні боржники, поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і боржник, в такому ж порядку та строки, що і боржник. Банк має право вимагати виконання боргових зобов'язань частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-якого з них окремо. Банк у разі одержання виконання боргових зобов'язань боржником або поручителем не в повному обсязі має право вимагати/отримати неодержані/невиконані боргові зобов'язання від боржника та/або поручителя. Боржник та поручитель залишаються зобов'язаними доти, доки боргові зобов'язання не будуть виконані в повному обсязі. Видача боргового документа за цим Договором поруки не передбачена.

11.10.2013 року між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору поруки №21/13/KLMB/P-2 від 26.04.2013 року, в якій, зокрема, сторони домовились викласти п.п.2.1.1 (а), (б) та 2.2 Договору в наступній редакції:

« 2.1.1. (а) Повернення основної суми кредиту, наданого боржнику за Кредитним договором. Боржник зобов'язаний повернути кредиторові суму всіх отриманих боржником кредитних коштів, наданих у формі кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 550 000,00 гривень не пізніше 25 квітня 2015 року (включно), чи в інші строки, встановлені в Кредитному договорі».

«(б) Сплата процентів за користування кредитом. Боржник зобов'язаний сплатити проценти за користування отриманим ним кредитом в терміни і в порядку, передбачені кредитним договором. Розмір процентів на дату укладання цього Договору поруки визначається згідно Кредитного договору в розмірі 26 % (двадцять шість) процентів річних, якщо інше не передбачено додатковими угодами/договорами про внесення змін до Кредитного договору.

Процентна ставка за Кредитним договором може змінюватися в порядку, передбаченому Кредитним договором. У випадку зміни процентної ставки, порукою за цим Договором поруки забезпечуються також вимоги банку, що засновані на такій зміненій процентній ставці без будь-якого погодження з поручителем».

« 2.2.Розмір боргових зобов'язань. На дату укладення цього Договору поруки, розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою, становить 550 000,00 гривень за Кредитним договором. Порукою забезпечені боргові зобов'язання в разі будь-якої зміни їх суми відповідно до п.2.1 цього Договору».

2. Всі інші умови Договору, що не зазнали змін за цією додатковою угодою, залишаються чинними та без змін.

3. Ця Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору, набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками, діє до повного виконання зобов'язань сторін за договором (а.с.72)

08.01.2014 між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «ППГ» укладено Додатковий договір до Кредитного договору № 21/13/KLMV від 26.04.2013 року, в якому сторони погодили нову редакцію п.1.4.1. Договору - графік Зниження Максимального ліміту Кредитної лінії.

03.11.2014 позивачем надіслано ТОВ «ППГ» лист-попередження про можливе стягнення штрафу за істотні порушення умов Кредитного договору № 21/13/КLMB від 26.04.2013 року. Також доведено до відома позичальника про існування заборгованості станом на цю дату і рекомендація її погасити (а.с.78 , 82 Том №1)

Аналогічний лист було направлено і на адресу відповідача (а.с.80, 83 Том №1)

19.12.2014 позивачем надіслано ТОВ «ППГ» вимогу про погашення заборгованості (а.с.75 Том №1)

Суд погоджується із твердженнями представника позивача про те, що зміст вищенаведених вимог і листів неможна ототожнювати із вимогою Банку про дострокове погашення заборгованості на Кредитним договором і кваліфікувати як таке, що Банк змінив строк виконання основного зобов`язання, оскільки мова в них йде виключно про необхідність сплати існуючої заборгованості і зазначено про можливість Банку скористатися своїм правом, передбаченим Кредитним договором і звернутися з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості.

Відтак, підстав стверджувати про те, що порука є припинена, оскільки від листопада-грудня 2014 року до моменту звернення позивача до суду із цим позовом минуло більше 6 місяців підстав немає.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України)

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема, у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, як вбачається з постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 20 січня 2016 року у справі за позовом ПАТ «Златобанк» до ТОВ «ПДД», Фермерського господарства «Агро - Майстер», третя особа ОСОБА_5, про солідарне стягнення заборгованості в сумі 675 825,89 грн., яким задоволено вимоги позивача, встановлені наступні обставини, які зважаючи на те, що рішення набрало законної сили та обставини, встановлені цим рішенням, стосуються сторін, які приймають участь у даній справі Солом`янського районного суду м. Києва, встановлено, що 02.01.2014 між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_5 укладено Договір банківського вкладу № 054119 «Універсальний» в іноземній валюті, згідно якого ОСОБА_5 розмістив на рахунку № НОМЕР_2 вклад (депозит) в розмірі 22222,00 доларів США (а.с.7 Том №2)

12.02.2015 між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_5 (далі - новий боржник) укладено Договір про виконання зобов'язання третьою особою (надалі - Договір), відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, керуючись ст.528 Цивільного кодексу України, новий боржник здійснює виконання зобов'язань ТОВ «ППГ», (надалі первісний боржник) за Кредитним договором № 21/13/KLMB від 26.04.2013, а ПАТ «Златобанк» надає свою згоду на виконання новим боржником зобов'язань за первісного боржника за вказаним Кредитним договором в сумі 483 286,05 грн.

Згідно п.1.2. Договору, новий боржник зобов'язаний виконати зобов'язання за Кредитним договором, спрямувавши зазначені кошти на погашення заборгованості перед кредитором за Кредитним договором.

Відповідно до п.1.3 Договору, обов'язки визначені у п.1.2 цього договору, мають бути виконані новим боржником не пізніше 12 лютого 2015 року.

Положеннями п.4.1 Договору визначено, що зобов'язання нового боржника перед кредитором за цим договором припиняється їх належним виконанням та з інших підстав, прямо визначених чинним законодавством України.

12.02.2015 на виконання умов даного Договору банком згідно меморіального ордера № 464299 від 12.02.2015 року списано кошти в сумі 483 286,24 грн. з депозитного рахунку ОСОБА_5 в рахунок погашення заборгованості ТОВ «ППГ» за Кредитним договором № 21/13/KLMB від 26.04.2013 року.

12.02.2015 грошові кошти в розмірі 483 286,05 грн. зараховано на користь банку із призначенням платежу: "Перерахування коштів на погашення за договором №21/13/КLМВ від 26.04.2013" відповідно до банківської виписки по рахунку № 5274 по валюті 980 за період з 12.02.2015 року по 09.01.2015 року.

13.02.2015 заступником Голови Правління з розвитку бізнесу АТ «Златобанк» Ярошенко П.В. видано довідку вих. №779, згідно якої повідомлено ТОВ «ППГ» про відсутність станом на 13.02.2015 року заборгованості по Кредитному договору №21/13/КLМВ від 26.04.2013 року. Кредит погашено повністю.

13.02.2015 рішенням №30 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» з 14.02.2015 року в АТ «Златобанк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Златобанк» строком на 3 місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015.

07.05.2015 наказом № 269 уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Златобанк» «Про визнання договору нікчемним» віднесено до нікчемних договір про виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015 року, укладений між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_5

07.05.2015 на виконання вищевказаного наказу на вкладний рахунок ОСОБА_5 НОМЕР_2 перераховано з рахунку «позиції банку» № 3800 суму 19 225,09 доларів США, що еквівалентна сумі 483 286,05 грн., що підтверджується банківською випискою станом на 07.05.2015 року.

08.05.2015 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славінським В.І. на адреси ОСОБА_5 та ТОВ «ППД» направлено повідомлення №1689 від 07.05.2015 року про нікчемність Договору про виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015 року, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_5 на підставі п.7 ч.3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 12.05.2015 року №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.05.2015 року №99 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Славінського В.І. строком на 1 рік з 13.05.2015 року до 12.05.2016 року включно.

Таким чином, на обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилається на нікчемність Договору від 12.02.2015 року про виконання зобов'язання третьою особою на п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та невиконання ТОВ «ППД» своїх зобов'язань за Кредитним договором, з чим погодився Рівненський апеляційний господарський суд у вищезазначеному рішенні, навівши відповідні мотиви.

Так, зокрема, апеляційний суд зазначив, що згідно з п.2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 року № 11, якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, господарський суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а має дати належну оцінку відповідним доводам позивача.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Частиною 5 статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент запровадження тимчасової адміністрації банку) визначено, що під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

У відповідності до п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Згідно з ч.4 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції, чинній на момент запровадження тимчасової адміністрації банку, уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Колегією суддів апеляційного суду було встановлено, що погашення заборгованості ТОВ «ППГ» по кредитному договору № 21/13/KLMB від 26.04.2013 року відбулося за рахунок коштів, що знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_5

За змістом повідомлення № 1689 від 07.05.2015 року про нікчемність Договору про виконання зобов'язання від 12 лютого 2015 року, укладеного між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_5, за правочином, що передбачає платіж з депозитних коштів на погашення виконання зобов'язань ТОВ «ППД» за Кредитним договором № 21/13/КLМВ від 26.04.2013 року, ОСОБА_5, отримав перевагу перед іншими вкладниками, яке полягає у набутті права вимагати повернення суми депозиту від позивача, що не передбачено чинним законодавством та внутрішніми документами банку.

Також, позивачем у повідомленні зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації в ПАТ «ЗЛАТОБАНК» вкладники можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився та за договорами банківського рахунку. Виплати за значеними договорами здійснюються в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше 200 000, 00 грн.

Отже, гарантована сума відшкодування вкладу становить до 200 000,00 грн.

Крім того, як вбачається із наданої суду довідки - виписки по особовим рахунка - 09.07.2015 сума в розмірі 200 000,00 грн. була ПАТ «Златобанк» списана в якості гарантованої суми для виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_5 (а.с.2 Том №2)

В свою чергу, як зазначено у підпунктах 2.2.1 та 2.3.1 Договору про виконання зобов'язань третьою особою від 12.02. 2015 року, ОСОБА_5 набув права вимагати від ТОВ «ППГ» відшкодування (повернення) грошових коштів, сплачених ним банку в якості виконання зобов'язань, а ТОВ «ППГ» обтяжився обов'язком на вимогу ОСОБА_5 відшкодувати (повернути) сплачені кошти, у строки визначені кредитним договором.

Разом з цим, відповідно до підпункту 9 пункту 6 постанови Національного банку України від 01 грудня 2012 року № 758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (чинної у період з 03 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року), уповноважені банки зобов'язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах до 15000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України.

Таким чином, ОСОБА_5 на час укладення договору про виконання зобов'язання від 12.02.2015 року отримав перевагу перед іншими вкладниками, кредиторами банку: набув права вимоги від ТОВ «ППГ» коштів на суму зменшення коштів на своєму депозитному рахунку внаслідок укладання договору про виконання зобов'язань третьою особою.

В розрізі встановленого, колегія суддів апеляційного суду Рівненської області прийшла до висновку, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» обґрунтовано прийняла рішення про те, що Договір про виконання зобов'язання від 12.02.2015 року, укладений між акціонерним товариством «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_5, відповідає критерію нікчемності правочину, визначеному п.7 ч.3 ст. 38 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Доказів, які б могли спростувати висновки апеляційного суду, викладені в рішенні, яке набрало законної сили, ні відповідач, ні її представник суду не надали.

Таким чином, зобов`язання за Кредитним договором №21/13/КLМВ від 26.04.2013 року у ТОВ «ППГ» не припинено, так як недійсний правочин якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) не створює юридичних наслідків.

Таким чином, неналежне виконання ТОВ «ППГ» взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, забезпеченим Договором поруки, слугувало підставою для звернення ПАТ «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» з позовом до суду до про стягнення суми заборгованості з поручителя на загальну суму 675 825,89 грн., з яких 430 881,28 грн. - основного боргу, 68138,51 грн. - заборгованості за процентами, 161 529,06 грн. - пені, 10 277,04 грн. - 3 % річних, 5000,00 грн. - штрафу за неналежне виконання зобов`язань.

Судом встановлено, на виконання умов Кредитного договору №21/13 KLMB від 26.04.2013 року та змін до нього, ПАТ «Златобанк» взяті на себе зобов`язання по наданню кредитних коштів у сумі 550 000,00 грн. виконав в повному обсязі, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою з особового рахунку позичальника НОМЕР_3.

ТОВ «ППГ» в порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту здійснило часткове повернення кредитних коштів в сумі 119 118,72 грн., що підтверджується наявною в матеріалах банківською випискою:

- 04.12.2013 року на суму 32 350,00 грн.;

- 16.04.2014 року на суму 39 820,00 грн.;

- 18.04.2014 року на суму 144,49 грн.;

- 15.05.2014 року на суму 611,63 грн.;

- 30.09.2014 року на суму 13,54 грн.;

- 27.10.2014 року на суму 6,00 грн.;

- 12.11.2014 року на суму 165,47 грн.;

- 01.12.2014 року на суму 20 000,00 грн.;

- 19.12.2014 року на суму 7,59 грн.;

- 29.12.2014 року на суму 26 000,00 грн.

Таким чином, станом на 11.08.2015 року, дату закінчення нарахування відсотків на основну суму боргу, пені, штрафу та 3 % за Кредитним договором, заборгованість ТОВ «ППГ» перед позивачем становила 430 881,28 грн. - заборгованість за кредитом (550 000,00-119 118,72) (а.с.84-95, 203-227 Том №1)

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України)

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України)

Позивач просить стягнути

- 68 138,51 грн. - заборгованість за процентами період з 29.04.2013 по 10.08.2015,

- 151 903,37 грн. - заборгованість по сплаті пені щодо прострочки сплати основного боргу з період з 08.04.2014 по 11.08.2015,

- 9 625,69 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом (08.05.2013 по 11.08.2015),

10 277,04 грн. - 3% від простроченої суми/суми заборгованості,

5 000,00 грн. - штраф.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України)

Пунктом 1.5 Кредитного договору сторони погодили процентну ставку за користування кредитом - 24 % річних.

Додатковим договором до Кредитного договору від 11.10.2013 року сторони погодили нову процентну ставку за користування кредитом - 26 % річних.

ТОВ «ППГ» здійснено часткову сплату процентів за користування кредитом на загальну суму 184 938,91 грн., що підтверджується постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2016, про яку суд зазначав вище.

За період користування кредитом з 29.04.2013 року по 10.08.2015 року загальна сума нарахованих відсотків за користування кредитом - 253 077,42 грн.

Отже, заборгованість ТОВ «ППГ» зі сплати процентів за користування кредитними коштами становить 68 138,51 грн. (253 077,42 -184 938,91)

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України)

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України)

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (част.1 ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (част.1, 3 ст.549 ЦК України)

Відповідно до част.1 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Розмір штрафних санкцій відповідно до част.4 ст.231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг)

Відповідно до п.4.1 Кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, Позичальник сплачує неустойку і вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості.

Отже сторони погодили інший строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань за Договором - до моменту їх фактичного виконання, що враховуючи вище наведене, не суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно п.3.4 Кредитного договору, за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов`язань за цим кредитним договором, визначених в п.3.4 (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим Кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 5 000,00 грн.

Втім, незважаючи на те, що таке одночасне стягнення і пені, і штрафу передбачено умовами Кредитного договору, суд акцентує увагу позивача на тому, що одночасне стягнення штрафу та пені суперечить вимогам ст.61 Конституції України, виходячи з наступного.

За ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності.

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що пеня та штраф є різновидами неустойки, тобто одним і тим самим видом юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, тому вони не можуть бути застосовані одночасно, оскільки це призведе до застосування подвійної цивільно-правової відповідальності одного і того ж виду за одне і те саме порушення договірного зобов`язання, що суперечить вимогам ст.61 Конституції України.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача лише пеню та відмовити в задоволенні вимоги про стягнення штрафу.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунки пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 151 903,37 грн., пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 9 625,69 грн. за неналежне виконання зобов`язань, 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 10 277,04 грн.

Будь-яких доказів щодо спростування вищенаведеної заборгованості за Кредитним договором сторона відповідачів не надала, як і не навела будь-яких заперечень щодо розмірів останньої, окрім посилання на припинення зобов`язань внаслідок укладення Договору Банку із ОСОБА_5, що було предметом оцінки суду вище.

Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно ст.554 ЦК України, в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.2 постанови Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» оскільки пред'явлення позову до солідарних боржників є правом, а не обов'язком банку чи іншої фінансової установи (частина перша статті 543 ЦК), у разі пред'явлення позову до кожного з них окремо суди мають враховувати визначену ЦПК компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ.

Як зазначено судом вище постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2016 позовні вимоги ПАТ «Златобанк» задоволено та стягнуто солідарно з ТОВ «ППГ» та з Фермерського господарства «Агро-Майстер» на користь Банку заборгованість за Кредитним договором в сумі 675 825,89 грн., вирішено питання про судові витрати (а.с.11 Том №1)

Згідно укладеного між сторонами Договору поруки передбачено, що Банк має право вимагати виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором частково або в повному обсязі як від боржника (тобто ТОВ «ППГ»), так і від поручителя (відповідача у справі) як разом, так і від будь-кого з них окремо (п.1.2 Договору поруки). Боржник та поручитель залишаються зобов`язаними доти, поки боргові зобов`язання не будуть виконані в повному обсязі (а.с.63 Том №1)

Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами, які не спростовані відповідачем.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно за задоволеної частини вимог (670825,89*3654/675825,89)

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 215, 216, 553 - 559, 625, 1050 ЦК України, ст. ст. 34, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 3, 15, 59-61, 88, 212-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Златобанк» Славінського Валерія Івановича до ОСОБА_4, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Подільська продовольча група», про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (вул.Б.Хмельницького, 17/52, м. Київ, 01030, Код ) заборгованість за Кредитним договором №21/13-KLMB від 26.04.2013 року (із змінами та доповненнями) станом на 11.08.2015 в сумі 670 825 (шістсот сімдесят тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн. 89 коп.

Стягнути із ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, на користь держави судовий збір в сумі 3 626 (три тисячі шістсот двадцять шість) грн. 97 коп.

В іншій частині - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - В.С. Кицюк