АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1015/16 Головуючий 1 інст. - Сенаторов В.М.
Справа № 640/176/15-ц
Категорія : відшкодування шкоди Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Івах А.П., Шевченко Н.Ф.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 01 грудня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що 29 жовтня 2014 року відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, та рухаючись по вул.. Сумська у місті Харкові, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку руху прямо та допустив з ним зіткнення. Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2, що підтверджується постановою Київського районного суду м.Харкова від 16 грудня 2014 року. В результаті ДТП її автомобілю завдано матеріальної шкоди на суму 269 996,92 грн. З урахуванням того, що автомобіль відповідача застраховано полісомПАТ «Страхова компанія «Універсальна» страхова компанія має відшкодувати їй 49 490 грн., інші 220 506,92 грн. має відшкодувати ОСОБА_2, з яких 885,60 грн. - витрати на експертні послуги. Крім того, внаслідок ДТП їй завдано також і моральні страждання. Під час розгляду справи страхова компанія виплатила страхове відшкодування у межах сум, встановлених в договорі, а також відповідачем ОСОБА_2 частково відшкодовано матеріальну шкоду в розмірі 49 620 грн. Разом з тим, відповідно висновку експертизи №11931 визначено величину втрати товарної вартості її автомобіля у розмірі 34 648 грн.

Тому, ОСОБА_1, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_2 140 148,88 грн. відшкодування матеріальної шкоди, а також 30 000 грн. моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість проведених експертних досліджень у сумі 885,60 грн., а всього 171 034,48 грн. Стягнути з відповідачів на її користь судовий збір у сумі 3 000 грн.: 494,90 грн. з ПАТ «СК «Універсальна» та 2 505,10 грн. з ОСОБА_2

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заперечував проти позову, вказував, що він сплатив позивачці 3 000 доларів США, що еквівалентно 49 620 грн. і вони домовилися, що він не повинен сплачувати ще будь-які кошти.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 01 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявники посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказують на доведеність позову у повному обсязі, а способи оплати позивачкою ремонту її пошкодженого автомобіля не спростовує факт понесених нею матеріальних витрат; крім того, судом першої інстанції невмотивовано відмовлено у відшкодуванні моральної шкоди.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності розміру матеріальної та моральної шкоди.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 29 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 та рухаючись по вул.. Сумська у місті Харкові, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора, він не дав дорогу автомобілю НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_1, рухаючись у зустрічному напрямку руху прямо та сталося зіткнення вищевказаних автомобілів.

Постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 16 грудня 2014 року винним у ДТП визнано ОСОБА_2 (а.с.7).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження від 11 грудня 2014 року величина матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля НОМЕР_2, складає 269 111,32 грн. (а.с.12-17).

Так, згідно акту виконаних робіт ТРОВ Автомобільний дом «Соллі плюс» та фіскальних чеків ремонт автомобіля ОСОБА_1 здійснено на загальну суму 204 610,88 грн.

Відповідно до статті 1166, 1187 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування , якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За вимогами статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до полісу №АІ/6607972, який укладений між ОСОБА_2 та ПАТ СК «Універсальна» терміном дії з 04 червня 2014 року по 03 червня 2015 року, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована (а.с.8).

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Матеріали справи свідчать, що відповідно до вимог Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умовами страхового полісу ПАТ «СК «Універсальна» сплатила позивачці страхове відшкодування у розмірі 49 490 грн. (а.с.60).

Відповідачем ОСОБА_2 на користь позивачки у відшкодування матеріальної шкоди також сплачено 49 620 грн. (а.с.65).

Згідно п.4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методика) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження (п. 8.2).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Величина ВТВ характеризує фізичний знос, який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду, а також унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті (п. 8.6).

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Розрахунок величини ВТВ здійснюється за формулою № 26, одним із складників якої є ринкова вартість. Ринкова вартість КТЗ (його складників) - вартість, за яку можливе відчуження КТЗ (його складників) на ринку подібного КТЗ (його складників) на дату оцінки за договором, укладеним між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №11931 від 11 грудня 2014 року визначено величину втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_2, у розмірі 34 648 грн. (а.с. 16-17).

З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 вважає, що сума спричиненої їй ДТП шкоди складає 105 500,88 грн., 34 648 грн. - становить величина втрати товарної вартості автомобіля НОМЕР_2., що у сукупності складає 140 148,88 грн.,які ще підлягають стягненню з відповідачів.

Колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

Матеріальну шкоду у розмірі 140 148,88 грн. слід стягнути з ОСОБА_2 разом із вартістю проведених експертних досліджень у сумі 885,60 грн.

Посилання суду першої інстанції на недоведеність позивачем суми матеріальної шкоди не ґрунтуються на вимогам закону.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою, як замовником робіт по ремонту свого автомобілю до матеріалів справи надано розрахунок на а.с.25 , який містить у собі реквізити підприємства, в тому числі номер його розрахуноквого рахунку та дані про суму, яку саме їй необхідно сплатити. Тому ОСОБА_1 і здійснила оплату замовлених робіт готівкою, на підтвердження оплати їй видавалися фіскальні чеки.

Матеріали справи свідчать, що згідно акту виконаних робіт ТОВ «Автомобільний дім «Соллі Плюс» та фіскальних чеків від 16 січня 2015 року, 17 січня 2015 року та 19 січня 2015 року ремонт автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_1 здійснено на загальну суму 204 610,88 грн. (а.с.67-72), що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, оскільки затвердженої форми рахунку та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено, тому чеки, надані позивачкою, як підстава понесених матеріальних затрат на відновлення її пошкодженого автомобіля є обґрунтованим доказом у справі.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, колегія суддів зазначає, що згідно зі cт. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає у душевних страждання, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в іншій спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.5, 9 своєї постанови №4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, з урахуванням вимог розумності та справедливості, колегія суддів вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки суму моральної шкоди у розмірі 3 000 грн.

Стосовно вимог про стягнення з відповідачів судового збору, колегія суддів вважає, що ПАТ «СК «Універсальна» свої зобов'язання перед позивачкою виконала у повному обсязі, сплатила суму страхового відшкодування, тому стягнення судового збору підлягає лише з ОСОБА_2

Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, за загальним правилом, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріали справи свідчать, що при поданні позовної заяви позивачкою сплачено 3 000 грн. судового збору, а за апеляційну скаргу сплачено 3 300 грн.

Разом з тим, колегією суддів позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, а саме на суму 140 148,88 грн., тому пропорційно до розміру задоволених позовних вимог з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 401,49 грн. та 3 300 грн. за подання апеляційної скарги, що разом становить 4 701,49 грн.

Доводи апеляційної скарги частково підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Таким чином, рішення суду підлягає зміні на підставі ст.. 309 ЦПК України із частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.3ч.1ст.307, ст.309, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 01 грудня 2015 року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) 140 148 (сто сорок тисяч сто сорок вісім) грн.. 88 коп. відшкодування матеріальної шкоди; вартість проведених експертних досліджень у сумі 885 (вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 60 коп.; моральну шкоду у розмірі 3 000( три тисячі) грн.. та судовий збір за подачу позову до суду першої інстанції та за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 701,49 (чотири тисячі сімсот одну гривню) грн., всього у розмірі 148 735 (сто сорок вісім тисяч сімсот тридцять п'ять) грн.. 97 коп..

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: А.П. Івах

Н.Ф. Шевченко