Справа № 182/8543/15-ц
Провадження № 2/0182/853/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.01.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м.Нікополя Дніпропетровської області в особі виконкому Нікопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_2 що належав спадкодавцю на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2006 року. На майно померлої ОСОБА_2 в Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 763/2006 рік, в якій зберігається зареєстрована 03 листопада 2015 року за № 1222 її заява про прийняття спадщини. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 715895 від 03 січня 2006 року, виданого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області від імені ОСОБА_2 було посвідчено заповіт приватним нотаріусом Максименко О.В. 21 вересня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 2845. Отже, під час свого життя ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном і склала заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті, вона заповіла їй, ОСОБА_1. Відповідно до статті 1270 Цивільного Кодексу України, вона як спадкоємець за заповітом (спадкоємці за законом відсутні) звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1974/02-31 від 10.09.2015 року у зв'язку з тим, що нею не було пред'явлено правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця на спадкову нерухомість, відповідно до п.4.15 ч.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.05.2012 року за № 296/5, тому по питанню оформлення спадкових прав їй було рекомендовано звернутись до суду. На даний час вона є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2, бо спадкоємців за законом або спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку немає. Зазначає, що спадкодавець була одинокою і хворою людиною, тому потребувала стороннього догляду, з приводу чого вона постійно піклувалась та доглядала за спадкодавцем протягом десяти років, а після смерті поховала її за власні кошти. До того ж від спадщини вона ніколи не усувалась і до теперішнього часу утримує спадковий будинок у належному технічному стані та сплачує комунальні витрати. З викладених обставин, для визнання права власності на спадкову нерухомість у порядку спадкування за заповітом, вона використовує своє право на звернення до суду, оскільки її вимоги ґрунтуються на законному праві на спадщину та відповідають волевиявленню спадкодавця, згідно заповіту і не суперечать правам і інтересам інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин звернулась до суду.

В судове засіданні позивачка не прибула, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи по суті був повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення позову не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 22.06.2006 року померла ОСОБА_2 (а.с.5), яка до дня смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-14). На день смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_2 що належав спадкодавцю на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2006 року (а.с.15). На майно померлої ОСОБА_2 в Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 763/2006 рік, в якій зберігається зареєстрована 03.11.2015 року за № 1222 заява позивачки про прийняття спадщини. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 715895 від 03.01.2006 року, виданого Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області від імені ОСОБА_2 було посвідчено заповіт приватним нотаріусом Максименко О.В. 21.09.2005 року, зареєстрований в реєстрі за № 2845 (а.с.6). Отже, під час свого життя спадкодавиця ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном і склала заповіт, згідно якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і все те, що буде належати їй на день смерті, вона заповіла позивачці. Позивачка як спадкоємець за заповітом звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення на своє ім'я свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та надана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1974/02-31 від 10.09.2015 року (а.с.16-17) та рекомендовано звернутись до суду. На даний час позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2, бо спадкоємців за законом або спадкоємців, що мають право на обов'язкову частку немає. Спадкодавець була одинокою і хворою людиною, потребувала стороннього догляду, позивачка постійно піклувалась та доглядала за спадкодавицею протягом десяти років, а після смерті поховала її за власні кошти (а.с.18-20). Від спадщини позивачка не усувалась і до теперішнього часу утримує спадковий будинок у належному технічному стані та сплачує комунальні витрати.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 загальною площею - 57,9 кв.м., житловою площею - 35,3 кв.м., у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал