Справа № 183/7206/15
№ 2/183/3764/15
06 січня 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря Макаренко А.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,
12 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.
23 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги.
В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 01 лютого 1993 року помер її батько ОСОБА_2.
Після смерті батька залишилося спадкове майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Леніна, № 85.
Вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 27 жовтня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва пр. право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Леніна, № 85, після батька - ОСОБА_2, померлого 01 лютого 1993 року, оскільки, нею не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок.
ОСОБА_1 зазначила в заяві, що її батько, за життя, не встиг отримати правовстановлюючий документ, який підтверджував право власності на спірний житловий будинок.
В звязку з наведеним. в позовній заяві ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Леніна, № 85, в порядку спадкування за законом після батька - ОСОБА_2, померлого 01 лютого 1993 року
В судове засідання представник позивача не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи.
Представник третьої особа Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 01 лютого 1993 року помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Згідно спадкової справи, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2, померлого 01 лютого 1993 року звернулася дочка спадкодавця ОСОБА_1, дружина спадкодавця ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини на користь дочки спадкодавця ОСОБА_1.
Встановлено, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва пр. право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Леніна, № 85, після батька - ОСОБА_2, померлого 01 лютого 1993 року, оскільки, нею не надані правовстановлюючі документи на житловий будинок.
Судом встановлено, що у відповідності до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 20 березня 1977 року, ОСОБА_2 була надана земельна ділянка площею 600 кв.м., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Леніна, № 85.
У відповідності до технічного паспорту, в 1980 році ОСОБА_2 побудував житловий будинок господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку літ. А-2 загальною площею 140,4 кв.м., житловою площею 131,9 кв.м.; гараж літ.Б; літню кухню літ.В; погріб - літ.В; вхід у погріб - літ.Г; сарай літ.Д; вбиральню літ.Е; споруди - №1-5.
Згідно вимог законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після одержання правовстановлюючого документу та державної реєстрації.
В той же час, при визнанні права власності на нерухоме майно, збудоване до 5 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, є технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна.
Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13, відповідно якого, за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.
На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкоємець не зареєстрував право власності на нерухоме майна, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Леніна, № 85, що складається з: житлового будинку літ. А-2 загальною площею 140,4 кв.м., житловою площею 131,9 кв.м.; гараж літ.Б; літню кухню літ.В; погріб - літ.В; вхід у погріб - літ.Г; сарай літ.Д; вбиральню літ.Е; споруди - №1-5. в порядку спадкування за законом після батька - ОСОБА_2, померлого 01 лютого 1993 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.І. Городецький