РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-140» про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_2, Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-140» про визнання права власності у порядку спадкування за законом. В позові зазначила, що 12.06.2015 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Позивачка є єдиними спадкоємцем за законом. 17.12.2015 року нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючих документів. Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка та її представник у судове засідання не зявились, надали на адресу суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 надав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ЖБК «Жовтневий-140» у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії І-АБ за №079087 від 19.03.1970р., зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, якій було присвоєно прізвище «Шалигіна» (а.с.6).

Згідно з актовим записом про смерть серії І-НО №912645 від 13.06.2015р. ОСОБА_3 помер 12.06.2015р. (а.с.7).

Відповідно до ордеру №185 серії КО від 07.04.1982р. право на зайняття квартири АДРЕСА_1 видано ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно з довідкою № 327 від 16.11.2015р., виданою ТОВ «Житло-22», власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3, який сплатив повну вартість квартири (а.с.11).

Згідно з довідкою від 04.11.2015р., виданою ТОВ «Житло-22», ОСОБА_1 мешкала разом з ОСОБА_3 на момент смерті (а.с.27).

Згідно з технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3 належить вказана квартира (а.с13).

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частина 2 статті 3 цього Закону визначає, що державна реєстрація гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно з ч. 4 цього Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Тобто такі права мають підтверджуватися відповідними правовстановлюючими документами, а право власності бути зареєстрованим належним чином, відповідно до закону, оскільки такою реєстрацією держава визнає наявність цих прав і гарантує їх достовірність.

Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася з заявою про отримання спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 Син померлого на спадщину не претендує.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.12.2015 року № 94/02-31 приватним нотаріусом ОСОБА_5 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 після померлого 12.06.2015 року ОСОБА_3 (а.с.9).

Враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості зареєструвати право власності померлого чоловіка у органах реєстраційної служби речових прав на нерухоме майно, суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею в судовому порядку право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215 ЦПК України,ст.328,392, 1261,1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Житлово-будівельного кооперативу «Жовтневий-140» про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,2 кв.м, житловою площею 36,1 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 12.06.2015 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Є.С. Ікорська