Справа № 461/3444/16 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/4833/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року колегія суддів cудової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р..

суддів Левика Я.А., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

з участю позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Ощадбанк» в особі філії Львівського обласного управління про відновлення умов оплати праці, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач.

В апеляційній скарзі зазначає про порушення судом норм матеріального та процесуального прав, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи.

Скаргу мотивує тим, що під час розгляду справи, судом допущено однобічність у дослідженні доказів, суд послався на Постанову КМУ №65 від 01.03.2014 року «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету», яка немає жодного відношення до Банку, оскільки така прийнята з метою стабілізації економічної ситуації в державі та економного і раціонального використання державних коштів. Банк, згідно п.6 ОСОБА_5 ПАТ «Державний ощадний банк» є юридичною особою приватного права, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав, у тому числі вчиняти правочини, бути учасником судового процесу. Згідно п.9 ОСОБА_5 не відповідає за зобовязаннями держави, а держава не відповідає за зобовязання Банку, крім випадків, передбачених законом або договором. З наведеного випливає, що ОСОБА_5 не є органом державної влади та не використовує кошти з державного бюджету. Відповідно винесені Банком Постанови та локальні нормативні акти не перебувають у причинному звязку із вищезазначеною Постановою КМУ. Зазначає, що ні в рішенні суду, ні відповідачем не наведено доказів про те, що скасування надбавок проведено відповідно до нормативно правових актів, якими визначено умови їх встановлення та скасування. Вважає помилковим посилання суду на Положення, яким встановлено, що перегляд розмірів встановлення надбавок та їх скасування здійснюється тими ж посадовими особами, які приймають рішення про їх встановлення, оскільки зазначені вимоги лише передбачають хто встановлює та скасовує надбавки та надають право керівнику вчиняти певну дію одноособово без попередження працівника. Ці вимоги не встановлюють випадків і умов скасування надбавок. Такі випадки, передбачені п. 10.1 Колдоговору, п. 4.1.1. Положення «Про оплату праці працівників АТ «Ощадбанк», п. 3.4 Положення «Про встановлення та скасування персональних надбавок до посадових окладів працівників АТ «Ощадбанк». Стверджує, що хибним є твердження суду, що до істотних умов оплати праці належить лише основна заробітна плата, а надбавки в основну заробітну плату не входять, відповідно їх скасування не порушує умов оплати праці. Посилання суду на те, що нібито позивачу було відомо про зміни в організації умов праці та те, що останній не заперечував проти таких змін, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки про Наказ №409-К від 01.03.2016 дізнався 01.04.2016 року, коли отримав заробітну плату. Вважає, що такий був винесений заднім числом. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю, скасувати Наказ №409 від 01.03.2016 року в частині скасувань ОСОБА_2 персональних надбавок до посадового окладу: за високі досягнення у праці в розмірі 50% від посадового окладу; за набутий досвід та високу професійну майстерність в розмірі 65% від посадового окладу, недійсним. Відновити умови оплати праці щодо виплати надбавок в розмірі за високі досягнення у праці 50% від посадового окладу, за набутий досвід роботи та високу професійну майстерність 65% від посадового окладу з 01.03.2016 року. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 1800 грн.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 відповідно до Наказу №62 від 11.05.1995 року був призначений на посаду головного юрисконсульта юридичного відділу Львівського обласного управління Ощадного банку України з посадовим окладом 12000000 крб. ( а.с.160 т.1).

Згідно Наказу №132-к від 01.11.1995 року ОСОБА_2, головного юрисконсульта юридичного відділу за його згодою переведено на посаду начальника юридичного відділу облуправління з 01 листопада 1995 року. Встановлено посадовий оклад згідно штатного розпису. ( а.с.161).

Наказом №33-к від 01.04.2010 року ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад та наступні надбавки до посадового окладу: 1) за високі досягнення у праці в розмірі 50% від посадового окладу;

2) за набутий досвід роботи та високу професійну майстерність в розмірі 65% від посадового окладу;

3)за складність та інтенсивність роботи у розмірі 60% від посадового окладу.

ОСОБА_6 із Наказу №409-к від 01 березня 2016 року ОСОБА_2 начальнику юридичного відділу філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» скасовано з 01 березня 2016 року персональні надбавки до посадового окладу:

-за високі досягнення у праці в розмірі 50 відсотків від посадового окладу;

-за набутий досвід та високу професійну майстерність в розмірі 65 відсотків від посадового окладу. Підстава: Положення про встановлення та скасування персональних надбавок до посадових окладів працівникам АТ «Ощадбанк». ( а.с.159).

Підставою для постановлення Наказу №409-к від 01 березня 2016 року, що стосувався 220 працівників Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» передувала постанова КМУ № 65 від 01 березня 2014 року «Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету». Відповідно до вище зазначеної постанови перед ПАТ «Державний ощадний банк України» було поставлено завдання протягом 2015-2016 років вжити всі необхідні організаційно-розпорядчі та підготовчі заходи по оптимізації здійснення ним господарської діяльності щодо створення сприятливих умов для розвитку економіки та підтримки вітчизняного товаровиробника, здійснення кредитно-фінансової підтримки процесів структурної перебудови, сприяння зміцненню та реалізації виробничого і торгового потенціалу галузей економіки та одержання прибутку від надання банківських та інших фінансових послуг.

У зв»зку із вище наведеним правлінням АТ «Ощадбанк» було прийнято цілу низку постанов, спрямованих на виконання поставлених цілей в тому числі Наказ № 409-к від 01.03.2016 року відносно 220 працівників Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Окрім цього, на виконання постанови правління АТ «Ощадбанк» № 737 від 14 серпня 2015 року «Про запровадження схем посадових окладів працівників АТ «Ощадбанк» з метою впровадження системи оплати праці, що забезпечує матеріальну зацікавленість у високоякісній і продуктивній праці, начальником ЛОУ АТ «Ощадбанк» затверджено штатний розпис із змінами та доповненнями, зокрема, впорядковано систему оплати праці працівникам ЛОУ АТ «Ощадбанк» шляхом уніфікації посадових міжкваліфікаційних співвідношень в оплаті праці між різними категоріями працівників ЛОУ АТ «Ощадбанк», внаслідок чого посадові оклади підвищено в залежності від посади на 60%.

Вносячи зміни у штатний розпис, постановляючи накази щодо надбавок до посадового окладу, керівник АТ «Ощадбанк» діяв не як сторона трудового договору, а як учасник організаційно-управлінських відносин , який керується у своїй роботі ст.ст. 14 і 15 Закону «Про оплату праці», ст.97 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вимоги позивача щодо визнання незаконним наказу начальника філії - ЛОУ АТ «Ощадбанк» №409-к від 01 березня 2016 року «Про персональні надбавки до посадового окладу» не підлягають до задоволення.

Судова колегія погоджується з таким висновком районного суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» надбавки є додатковою заробітною платою, тобто винагородою за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Відповідно до ст.5 цього ж Закону організація оплати праці здійснюється на підставі законодавчих та інших нормативних актів, генеральної угоди на національному рівні, галузевих (міжгалузевих), територіальних угод, колективних договорів, трудових договорів. Відповідно до внутрішніх нормативних актів, які регулюють порядок та умови встановлення та скасування персональних надбавок до посадових окладів працівникам АТ «Ощадний банк», отримання преміальних працівникам товариства можливе лише за певних умов, а саме: за результатами його особистої трудової діяльності за фактично відпрацьований час, при цьому встановлення та скасування персональних надбавок відноситься до компетенції керівника товариства, який приймає рішення із врахуванням наявності чи відсутності підстав для такої надбавки - п. 3.1.1 р.3 Положення про встановлення та скасування персональних надбавок до посадових окладів працівникам АТ «Ощадбанк» в редакції постанови правління від 24 грудня 2014 р.№ 1068( надалі Положення).

Відповідно до п.3.5 Положення в усіх випадках надбавки встановлюються, зменшуються та скасовуються без персонального попередження працівника. Відтак, доводи апелянта ОСОБА_2 про те, що надбавки до посадового окладу є істотною умовою праці, а відтак відповідачем порушено вимоги ст.32 ч.3 КЗпП України спростовується вищезазначеним. Окрім цього, при прийнятті на роботу позивача ОСОБА_2, при переведенні його на іншу посаду встановлювався посадовий оклад згідно штатного розпису. Щодо надбавок до посадового окладу у зазначених наказах не зазначено.

Приписами ч.ч.2,3 ст.97 КЗпП України та ст.15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом із врахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Посилання позивача ОСОБА_2 у апеляційній скарзі на порушення умов колективного договору щодо скасування персональних надбавок спростовується п.10.20 Колективного договору відповідно до якого правління банку із врахуванням фінансового стану центрального апарату та підзвітних установ має право приймати рішення про коригування зазначених розмірів надбавок, загальної їх суми та переліку посад, відносно яких можуть вводитися надбавки. Судом першої інстанції дано детальний аналіз умовам призначення та скасування персональних надбавок працівникам АТ «Ощадбанк» , а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду.

Актом перевірки додержання суб»єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов»язкове державне соціальне страхування № 13/01/021/1326 у філії ЛОУ ПАТ « Дердавний ощадний банк», який складений Державною інспекцією України з питань праці, яка проводила перевірку за заявою позивача по справі ОСОБА_2 щодо порушення істотних умов праці та скасування надбавок до зарплати порушень трудового законодавства не встановлено ( а.с. 39-47 т.2).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів вважає, що твердження позивача у апеляційній скарзі про порушення внаслідок таких змін його трудових прав не відповідає дійсним обставинам справи та свідчить про безпідставність його позовних вимог та законність рішення Галицького районного суду м.Львова.

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Я.А.Левик

ОСОБА_7