АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/5718/13-ц Головуючий в 1 інстанції: Головко О.В. Номер провадження: 22-ц/791/1633/16 Доповідач - Іванова І.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого - Іванової І.П.

суддів: Воронцової Л.П., Стародубця М.П.,

секретар - Пісоцька Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 13 травня 2013 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2009 року Відкрите акціонерне товариство «БТА Банк» (далі - ВАТ «БТА Банк», Банк), звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 15/07-АХ від 09 листопада 2007 року, згідно з яким Банком надано кредит ОСОБА_1 в євро зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних та в гривні зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18 % річних в загальній сумі 251 708,50 євро на купівлю транспортного засобу у сумі 216 000 євро та на сплату страхових платежів у розмірі 264 600 грн.

Оскільки відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, станом на 02 листопада 2009 року в нього виникла заборгованість у сумі 2 273 816,32 грн.

На підставі викладеного, Банк у своїй позовній заяві просив стягнути з відповідача: суму строкової заборгованості за наданим кредитом у розмірі 1 575 708,05 грн., прострочену заборгованість за кредитом у сумі 468 453,74 грн., строкову заборгованість за сплатою процентів - 24 359,59 грн., прострочену заборгованість за сплатою процентів - 128 692,64 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у сумі 68 595,52 грн. та 3% річних за несвоєчасне погашення кредитів та процентів у розмірі 8 006,77 грн.

Рішенням Суворовського районного суду Херсонської області від 13 травня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «БТА Банк» заборгованість за кредитним договором № 15/07-АХ від 09 листопада 2007 року в сумі 2 265 809,55 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 2 267 629,55 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на грубе порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення змінити, відмовивши позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 2 265 809,55 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В іншій частині рішення просив залишити без змін.

03 квітня 2014 року між ВАТ «БТА Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого Банком відступлено право вимоги за договором № 15/07-АХ від 09 листопада 2007 року на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (т. 1, а.с. 167).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 28 вересня 2015 року стягувача по кредитному договору № 15/07-АХвід 09 листопада 2007 року замінено з Відкритого акціонерного товариства «БТА Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23 червня 2016 року здійснено заміну позивача по справі з ВАТ «БТА Банк» на ТОВ «Кредитні ініціативи».

Судом встановлено, що09 листопада 2007 року між ВАТ «БТА Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 15/07-АХ, відповідно до умов якого Банк надав кредит ОСОБА_1 в євро та гривнях в межах загальної суми 251 708,50 євро зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13 % річних за кредитні кошти в євро та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 18 % річних за користування наданими кредитними коштами в гривні. Кредитні кошти надавалися на купівлю транспортного засобу в сумі 216 000 євро та на сплату страхових платежів у розмірі 264 600 грн (а.с. 7-9).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості згідно кредитного договору № 15/07-АХ від 09 листопада 2007 року станом на 02 листопада 2009 року загальна заборгованість за договором складає 2 273 816,32 (а.с. 11-14).

Заслухавши доповідача, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частково задовольняючи вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами утворились договірні відносини. ОСОБА_1 в повній мірі свої зобов'язання не виконав.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1049ЦК України закріплений обов'язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує той факт, що ним було отримано суму кредиту в розмірі 216 000 євро, однак не погоджується з тим, що він отримав ще кредитні кошти в сумі 264 600 грн. на сплату страхових платежів, зазначивши те, що позивачем не надано жодних доказів отримання ним вказаних коштів. Посилаючись на таку обставину, скаржник наголошує на тому, що має бути перераховано розмір пені, нарахованих відсотків, оскільки в результаті зменшення розміру тіла кредиту, зменшується і розмір встановленого договором зобов'язання. З таким доводами колегія суддів не погоджується.

Згідно п.1.2.1 Кредитного договору № 15/07-АХвід 09 листопада 2007 року кредитні кошти надаються у розмірі 216 тисяч євро на купівлю транспортного засобу, згідно п.1.2.2 - 264000 гривень на сплату страхових платежів (а.с.7) Вказаний договір відповідач підписав, тобто погодився зі всіма умовами.

Згідно квитанції від 09 листопада 2007 року (т. 1, а.с. 41) ОСОБА_1 сплатив 58 212 грн. за добровільне страхування транспортного засобу.

Отже, з квитанції вбачається, що в день отримання кредитних коштів останній сплатив збір за добровільне страхування транспортного засобу в сумі 58 212 грн., з чого стає зрозумілим що вказаний збір стягнутий у зв'язку з видачею коштів на сплату страхових платежів у розмірі 264 600 грн. Заперечення відповідача щодо отримання ним вказаної суми не підтверджена жодними доказами, які б могли спростувати зазначене. Крім того, не отримавши коштів, зазначених у договорі, відповідач з відповідним позовом до позивача не звертався.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

У своїй апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 просить допитати свідків про зазначений факт, а також про те, що він отримав кредит в сумі 216 000 євро, не в іноземній валюті, а в гривневому еквіваленті (1 599 767, 28 грн.), однак суд апеляційної інстанції відхиляє даний довід з огляду на те, що свідчення свідків не можуть спростувати письмових доказів, а саме - наявних в матеріалах справи квитанцій, оскільки ч. 2 ст. 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, не підлягають розгляду вимоги апеляційної скарги про перерахування розміру пені, нарахованих відсотків у зв'язку з отриманням ОСОБА_1 не всієї суми кредиту, оскільки відповідач ніяким чином не довів даний факт.

Посилання скаржника на те, що Банком були порушені правила зарахування платежів, здійснених у рахунок погашення кредиту, не заслуговують на увагу, оскільки п. 8 кредитного договору зазначено погашення заборгованості в такій послідовності: 1) погашення простроченої заборгованості за процентами за користування кредитами; 2) погашення простроченої заборгованості за кредитами; 3) погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами; 4) погашення строкової заборгованості за кредитами; 5) погашення заборгованості за пенею, а також штрафами, передбаченими цим договором.

Отже, оскільки згідно квитанцій від 27 березня 2009 року на суму 190 євро та від 22 квітня 2009 року на суму 1000 євро вказані кошти були зараховані відповідно до зазначеної в кредитному договорі послідовності зарахування, що вбачається з матеріалів справи, тому колегія суддів будь-яких порушень у зарахуванні платежів не вбачає.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав вважати, що надані позивачем розрахунки заборгованості ОСОБА_1 є невірними, оскільки відповідач жодним чином не довів це належними доказами у відповідністю з ч. 1 ст. 57, ч. 2 ст. 59 ст. 60 ЦПК України.

Натомість згідно п.п. 3.1, 3.3 кредитного договору № 15/07-АХ відповідач зобов'язався погашати кредит відповідно до графіку вказаному в договорі та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом щомісячно не пізніше 5 робочих днів включно кожного календарного місяця. Отже, вбачається, що розрахунок заборгованості ВАТ «БТА Банк» відповідає вказаним пунктам кредитного договору.

Відповідач мав право надати свої розрахунки заборгованості, яким він не скористався, або надати суду письмові докази, які б підтвердили його доводи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням всіх обставин, що мають значення для справи, а тому підстав для скасування рішення в частині оскарження немає.

Керуючись ст. 303, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Суворовського районного суду Херсонської області від 13 травня 2013 рокузалишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий І.П. Іванова

Судді: Л.П. Воронцова

М.П. Стародубець