Справа № 128/226/16-ц
УХВАЛА

21 січня 2016 року

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарські будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2016 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарські будівлі.

Разом із позовною заявою по даній цивільній справі позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення позову для запобігання відчуження до вирішення спору по суті належного майна відповідачем:

- накласти арешт на земельну ділянку по вулиці Галіненко №7 в селі Якушенці Вінницького району Вінницької області до розгляду справи по суті;

- до набрання чинності рішенням у справі заборонити Державному реєстратору речових прав на нерухоме майно приймати рішення про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку по вулиці Галіненко №7 в селі Якушенці Вінницького району Вінницької області на імя ОСОБА_2;

- заборонити Якушинецькій сільській раді Вінницького району Вінницької області затверджувати технічну документацію з виготовлення право установчих документів на право власності земельної ділянки по вулиці Галіненко №7 в селі Якушенці Вінницького району Вінницької області на імя ОСОБА_2.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявникові на підставі ч.8 ст.153 ЦПК України, оскільки не відповідає вимогам п.2 ч.2 ст.151 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно до положень ч.2 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку з чим потрібно забезпечити позов;

2)вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3)інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК), якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до положень п.1,10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., вбачається, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній ( за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст. 151 ЦПК), якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, з урахування заявлених позивачем позовних вимог до відповідача, їх розміру; заявлених видів заходів забезпечення позову і їх співмірності із заявленими позивачем вимогами, суд вважає, що позивач у заяві не обґрунтував необхідність забезпечення позову шляхом- накладення арешту на спірну земельну ділянку , заборони Державному реєстратору речових прав приймати рішення та Якушинецькій сільській раді затверджувати технічну документацію, а також те, що існує реальна загроза наявності перешкод у наступному виконанні рішення суду по даній справі і що не вжиття саме таких видів заходів забезпечення позову зробити неможливим виконання рішення суду, так як жодного доказу про знаходження земельної ділянки розміром 1836 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку у спільному постійному користуванні сторін позивачем не зазначено та не додано до заяви про забезпечення позову.

Згідно до положень ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010, від 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010, від 8 липня 2010 року № 18-рп/2010 дано офіційне тлумачення пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України.

Згідно до розяснень, наданих Конституційним Судом України, положення вказаних пунктів ЦПК України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і про повернення заяви про забезпечення позову та скасуванні забезпечення позову; як про розяснення рішення, так і про відмову в розясненні рішення; як про видачу дубліката виконавчого листа, так і про відмову в його видачі.

Приймаючи такі рішення, Конституційний Суд України виходив із того, що згідно з пунктом 8 частини 3 статті 129 Конституції України апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить заборону на таке оскарження.

Враховуючи логіку тлумачення Конституційним Судом України пунктів 2, 12, 18 частини 1 статті 293 ЦПК України, суд вважає, що ухвала суду про повернення заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись п.2 ч.2 ст.151, ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій знаходяться житловий будинок та господарські будівлі,- повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: