АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-о-15/09 Номер провадження 22-ц/786/279/16Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Карнаух П. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі :

Головуючого судді : Карнауха П.М.,

Суддів : Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 лютого 2009 року

по справі за заявою прокурора Хорольського району в інтересах держави в особі Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2009 року Прокурор Хорольського району звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3, яка до дня відкриття спадщини мешкала в с. Новачиха Новачиської сільради Хорольського району. Померлій ОСОБА_3. згідно з сертифікатом про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що виданий на підставі рішення Хорольської РДА від 08.10.1996 року № 403, належало 4,46 га. умовних кадастрових гектарів на території КСП ім. Кірова. Згідно уточнюючої довідки - 3,47 га. Вартістю 41652,58 грн.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_3 заповіт у Новачинської сільської ради Хорольського району Полтавської області не складався, заяви про прийняття спадщини від спадкоємців не надходили і спадкова справа не заводилась, на підставі норм ст. 1277 ЦК України, прохав визнати спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 відумерлою та передати у власність територіальної громади (комунальну власність) Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області вказану земельну ділянку.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 23 лютого 2009 року заяву прокурора Хорольського району Полтавської області в інтересах держави в особі Новачиської сільської ради Хорольського району про визнання спадщини відумерлою задоволено повністю.

Визнано відумерлою спадщину, що залишилась після померлого ОСОБА_3, яка проживала за адресою: с. Новачиха Хорольського району.

Передано у власність територіальної громади (комунальну власність) Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області земельну ділянку, яка знаходиться на території Новачиської сільської ради Хорольського району Полтавської області та належала померлій ОСОБА_3 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення Хорольської районної державної адміністрації від 08.10.1996 року № 403, розміром 4,46 умовних кадастрових гектарів для сільськогосподарського використання, з уточненим розміром земельної частки (паю), що становить 3,47 га, уточненою вартістю 41652,58грн.

На вказане рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка, посилаючись на те, що рішенням суду порушено її інтереси, оскільки після померлої у 2001 році матері ОСОБА_3 вона прийняла спадщину у відповідності до положень ЦК УРСР 1963 року, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви прокурора Хорольського району.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення.

Задовольняючи заяву прокурора Хорольського району Полтавської області, суд першої інстанції виходив з того, що для визнання спадщини відумерлою є підстави, адже, заповіту ОСОБА_3 не складала, із заявами про прийняття після його смерті спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, а отже, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, суд визнає спадщину відумерлою у відповідності до норми ст. 1277 ЦК України.

З такими висновками судова колегія погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з нормами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були дослідженні з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що був виданий на підставі рішення Хорольської районної державної адміністрації від 08.10.1996 року № 403, належало 4,46 умовних кадастрових гектарів на території КСП ім. Кірова. Згідно довідки № 01-24-02/629 від 24.12.2008 року, виданої відділом Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області уточнений розмір земельної частки (паю) становить 3,47 га, вартістю 41652,58 грн. (а.с. 6, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла (а.с. 5,8). Саме ця дата в розумінні ЦК УРСР (1963 року) є часом відкриття спадщини.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 (а.с. 43).

Звертаючись з заявою про визнання спадщини відумерлою, заявник посилався на норму статті 1277 ЦК України в редакції 2004 року.

Заяви про визнання спадщини відумерлою розглядаються в порядку глави 9 розділу 2 ЦПК України.

Положення ст. 1277 ЦК України про те, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України - з 1 січня 2004 року ( ст. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України ).

У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР.

Так, в абзаці третьому пункту першого Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Отже, є вірними доводи ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції не враховано, що Цивільним кодексом Української РСР 1963 року не передбачено визнання спадщини відумерлою, а заява про визнання майна безхазяйним в порядку статті 137 Української РСР прокурором не заявлялась.

Відповідно до норми ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємець вважається таким, що фактично прийняв спадщину, якщо він довів, що вступив в управління або користування спадковим майном.

Після відкриття спадщини після померлої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її фактично прийняли в рівних частинах, по 1/3 частці спадкового майна її дочки - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ( а.с. 31-41), шляхом вступу в управління спадковим майном, у тому числі й паєм, так як після смерті матері вони фактично продовжували проживати в с. Новачиха, Хорольського району, Полтавської області (а. с. 46).

За таких обставин, ухвалене в справі судове рішення щодо задоволення заяви прокурора Хорольського району Полтавської області не можна визнати законним та обґрунтованим, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. 303, п.2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 23 лютого2009 року скасувати.

В задоволенні заяви прокурора Хорольського району Полтавської області, заінтересована особа - Новачиська сільська рада Хорольського району Полтавської області про визнання спадщини відумерлою, - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя /підпис/ П.М.Карнаух

Судді: /підпис/ Л.І.Пилипчук

/підпис/ О.В.Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області П.М.Карнаух