Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/223/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

19.01.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Франко В.А.

суддів: Сукач Т.О., Чельник О.І.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» ОСОБА_2О до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» ОСОБА_2О на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А

В червні 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про солідарне стягнення з них кредитної заборгованості за кредитним договором № 401/15/08/2006/840-3623/КФ/2 від 17.08.2006 року.

В обґрунтування вимог зазначила що 17.08.2006 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 401/15/08/2006/840-3623/КФ/2, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в сумі 8000 дол. США на проведення ремонту та благоустрою житла в порядку та на умовах , визначених кредитним договором , зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11% річних та щомісячною платою за управління кредитом із розрахунку 0,42 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом ( без урахування відсотків ) . Кінцевий термін погашення кредиту 17.08.2021 року .

Згідно п.п.3.3.1- 3.3.3. Кредитного договору позичальник зобовязався повернути Банку кредит та сплачувати відсотки шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу розміром 118,75 дол. США щомісячно до 20 числа поточного місяця.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 18.08.2006 року було укладено договір поруки , згідно якого Поручитель та Позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене та абсолютне право банку вимагати виконання зобовязань від Позичальника та Поручителя разом так і від кожного окремо.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору у випадку порушення Позичальником строків повернення кредиту та строків сплати відсотків , комісій та можливих штрафних санкцій Позичальник зобовязався сплатити на користь банку пеню в розмірі 1% ( відсотка) від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення .

Згідно п.1.1,1.2,1.4 Кредитного договору, Банк надає Позичальнику на споживчі цілі для проведення ремонту та благоустрою кредитні кошти в сумі 8000 дол. США. строком до 17 серпня 2021 року включно.

Позивач свої зобовязання за Кредитним договором щодо надання кредиту виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №1 від 17.08.2006 року про видачу з позичкового рахунку Позичальника готівкою через касу Банку кредитних коштів в розмірі 8000 дол.США. Проте відповідач своїх зобовязань належним чином не виконує.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.05.2015 року заборгованість ОСОБА_3 за Кредитним договором №401/15/08/2006/840-3623/КФ/2 від 17.08.2006 року по основному боргу, відсотках та комісії складає 9535,38 дол.США та по неустойці (пені) - 207532,85 гр., з яких:

*7193,51 доларів США - основний борг (кредит);

*1749,44 доларів США - відсотки за користування кредитом ;

*592,43 доларів США - комісія (плата за управління кредитом);

* 10089,43 доларів_США- 207532,85 грн. - пеня за неповернення кредиту.

Позичальник здійснював платежі без дотримання вимог п.п. 4.3.3 Кредитного договору, що призвело до появи простроченої заборгованості. Позичальник вніс останній платіж на погашення основного боргу -23.11.2012 року, на погашення заборгованості по відсоткам -26.06.2013 року, на погашення заборгованості по комісії (плата за управління кредитом) - 27.02.2014року, на погашення заборгованості по пені - 25.04.2014 року,

Відповідно до розрахунку боргу в порядку , передбаченому п.5.1. Кредитного договору та вимог" ст..258 ЦК України, пеня за прострочення зобов'язань за кредитним договором обрахована за період з 15.05.2014 р. по 14.05.2015 року, що становить 10089,43 доларів США і згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.05.2015 р. складає 207532,85 грн.

Згідно п.4.2.4 Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3 цього Договору.

В ході неодноразових телефонних переговорів та зустрічей, а також листами-претензіями №1/411, 1/411/1 від 08.06.2015 року. Банк нагадував Позичальнику та Поручителю про необхідність погашення кредитної заборгованості, але заборгованість не погашена. Відповідачі на зазначені листи не відреагували.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних, осіб №113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПАТ КБ «НАДРА» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку.

За таких підстав позивач і просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 401/15/08/2006/840-3623/КФ/2 від 17.08.2006 року , яка по основному боргу , відсоткам та комісії складає 9535, 38 дол.. США та по неустойці (пеня) -207532,85грн.

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року позов було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь - на користь ПАТ КБ «Надра суму боргу в розмірі 9535 дол . 38 центів США з яких :

-7193 ,51 дол. США ( 169747,43 грн.) основний борг (кредит)

-1749,44 дол. США( 41282,06 грн.) -відсотки за користування кредитом

-592,43 дол. США ( 13979,75 грн.) комісія ( плата за управління кредитом )

та неустойку (пеню) в сумі 50 000 ( п»ятдесят тисяч. ) грн 00 коп.

Вирішено питання з судовими витратами. Позовні вимоги до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості залишено без задоволення .

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначається, зокрема, що зменшення розміру пені є безпідставним. Суд першої інстанції здійснив обрахунок пені лише з урахуванням офіційного курсу валют на день укладення кредитного договору, не зважаючи на значні коливання курсу валют на дату вирішення справи.

Також ПАТ «КБ «Надра» вважає даний договір поруки від 18.08.2006 року дійсним та таким, що відповідає вимогам законодавства щодо його форми та змісту а технічні помилки, допущені при його оформленні, такими, що не можуть бути правовою підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до поручителя. Суд безпідставно на допитав свідка з метою встановлення обставин та умов підписання даного договору поруки.

В судове засідання апеляційної інстанції уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та представник ПАТ «КБ Надра» не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином згідно зворотних повідомлень, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 заперечила проти доводів апеляційної скарги, погоджуючись з рішенням суду. Пояснила, що суд обґрунтовано зменшив розмір пені, оскільки розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені повязано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку не надано повноважень на встановлення облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України. Тому нарахування пені ПАТ КБ «Надра» у валюті є такими, що не відповідають вимогам Закону.

Також обґрунтовано суд відмовив в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, так як ніякого відношення її до укладеного між банком та ОСОБА_3 договору вона не має., що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 17.08.2006 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3було укладено кредитний договір № 401/15/08/2006/840-3623/КФ/2, відповідно до якого відповідачу банком було надано кредит в сумі 8000 дол. США на проведення ремонту та благоустрою житла в порядку та на умовах , визначених кредитним договором, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11% річних та щомісячною платою за управління кредитом із розрахунку 0,42 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом ( без урахування відсотків ), з кінцевим терміном погашення кредиту 17.08.2021 року .(а.с.9-11).

Згідно п.п.3.3.1- 3.3.3. Кредитного договору позичальник зобовязався повернути Банку кредит та сплачувати відсотки шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу розміром 118,75 дол. США щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Відповідальність позичальника передбачена п.. 5.1 Кредитного договору, згідно до якого, у випадку порушення Позичальником строків повернення кредиту та строків сплати відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій Позичальник зобовязався сплатити на користь банку пеню в розмірі 1% ( відсотка) від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення .

Встановлено, що відповідач несвоєчасно здійснював платежі та не в повному обсязі, без дотримання вимог п.п.4.3.3. кредитного договору, що призвело до кредитної заборгованості. Позичальник вніс останній платіж на погашення основного боргу 23.11.2012 року, на погашення заборгованості по відсотках 26.06.2013 року, на погашення заборгованості по комісії ( плата за управління кредитом) 27.02.2014 року .

Відповідач погодився з тією обставиною, що за неналежне виконання умов договору він зобовязаний сплатити банку кредитної заборгованості в сумі 9535,38 дол.США (дев'ять тисяч п'ятсот тридцять п'ять доларів США 38 центів) з яких:*7193,51 доларів США - основний борг (кредит);*1749,44 доларів США - відсотки за користування;*592,43 доларів США - комісія (плата за управління кредитом)., про що зазначено і рішенні суду з посиланням на ч.1 ст.61 ЦПК України.

Встановлено, що позов зареєстровано 17.06.2015 року, то початок річного строку позовної давності для стягнення неустойки слід обраховувати з 17.06.2014 року .(а.с.1).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦПК України позовна давність в один рік застосовується , зокрема до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу)

Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст..253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Відповідно до ст..549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми виконаного або неналежно виконаного зобов'язання .

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116 ус 13, яка , згідно зі ст..367 ЦПК України, є обов»язковою для судів України .

За таких підстав суд першої інстанції обґрунтовано, на думку колегії суддів дійшов висновку, що заборгованість по пені за прострочення сплати мінімального платежу позивачем обраховано невірно (а.с.7-8).

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦПК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин , які мають істотне значення .

В п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів , що виникають із кредитних правовідносин» зазначено ,що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов»язання боржником , майновий стан сторін , які беруть участь у зобов»язанні , не лише майнові, але й інші інтереси сторін , що заслуговують на увагу ( наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов»язання)

Судом першої інстанції встановлено, що на період укладення кредитного договору 17.08.2006 року згідно офіційного курсу валют НБУ 100 дол. США становило 505 грн., тобто 8000 дол. США кредитних коштів , отриманих відповідачем , складали 40400 грн., розмір щомісячного мінімального платежу становив 599,69 грн.

В зв»язку зі зміною курсу дол.. в 2008 році станом на 01.01.2009 року щомісячний обов»язковий платіж відповідача складав 914 ,38 грн , але відповідач свої зобов»язання виконував , кредит сплачував, станом на 26.04.2014 року загальна сума проплати складала 9350,09 дол. США і мав заборгованість по пені всього 280 ,02 дол. США, що свідчить про його відповідальне ставлення до виконання своїх обов»язків незважаючи на обвал гривні з моменту укладення договору більше ніж в 4 рази.

Останній платіж на погашення основного боргу ОСОБА_3 вніс 23.11.2012 року , тобто добросовісно вносив кошти більше 6 років , останні платежі на погашення заборгованості по комісії та пені відповідач вніс в 2014 році , тобто майже 8 років був відповідальним та добросовісним платником .

На даний час щомісячний мінімальний платіж відповідача становить ( 100 дол. США 2359,7302 грн Х 118,75 дол. США ) 2802,18 грн, що в 4,67 рази більше, ніж на момент укладення договору .

Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2013 року по справі № 1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_6 щодо офіційного тлумачення положень Другого речення преамбули Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" вказав, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

З врахуванням викладеного,суд першої інстанції, виходячи з принципів справедливості, добросовісності пропорційності, розумності, враховуючи розумний баланс між публічним інтересом ефективного розподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банку щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживача кредитних послуг ОСОБА_3 також розмір заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту , який не лише в 3 рази перевищує розмір кредитних коштів ( 40400 грн) , отриманих відповідачем , але є більшим від загальної суми , а також ступінь виконання ним зобов»язань , обґрунтовано дійшов висновку, що розмір заборгованості по пені необхідно зменшити до 50000 ( п»ятдесяти тисяч) грн., що також є більшим в гривневому еквіваленті , ніж отримана відповідачем сума кредиту .

Що стосується договору поруки, то відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку .

Матеріали справи містять договір поруки, укладений між ВАТ КБ «Надра» в особі начальника Голованівського відділення Кіровоградської філії ВАТ КБ «Надра» ОСОБА_7 та ОСОБА_4 з якого слідує , що договір укладено 18.08. 2006 року тобто на наступний день після укладення кредитного договору між банком та ОСОБА_3В.(а.с.12-13).

Поручитель, поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_8 взятих на себе зобов»язань, що витікають з кредитного договору № 401/18/08/2006/840-3632/КФ/2 від 18 серпня 2006 року. Тобто, даний договір поруки не стосується зобов»язань ОСОБА_3 .

Встановлено, що номер його кредитного договору № 401/165/08/2006/840-3623/КФ/2, і свідчить про інший предмет договору .

Інші істотні умови договору поруки також не співпадають з умовами кредитного договору.

За таких обставини суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що договір поруки, укладений 18.08.2006 р між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 не стосується боржника ОСОБА_3 Доводи позивача ґрунтуються на припущеннях , тому вимоги позивача про солідарне стягнення кредитної заборгованості ОСОБА_3 з поручителя ОСОБА_4 задоволенню не підлягають .

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись 303, 304, 307,308,313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргууповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» ОСОБА_2О - відхилити.

Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Гловуюча суддя:

Судді: