справа № 2-613/11
№ провадження 2-сз/208/31/15
УХВАЛА

13 січня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі:

Головуючого, судді - Похвалітої С.М.,

При секретарі - Шешуревої Я.І.,

За участю:

- заявника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся із заявою про повернення судового збору по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

У своїй заяві заявник посилається на те, що 12 листопада 2010 року він звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди. Перед відкриттям провадження суд зобов'язав його сплатити судовий збір в розмірі 120 грн. Тому просить суд, відповідно до Закону України п.7 ст. 5 «Про судовий збір» та на підставі долучених документів та відповідно до п.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» видати йому документи на повернення йому коштів сплачених ним.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав свої вимоги та просив суд повернути сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Суд, вислухавши заявника, вивчивши заяву, матеріали цивільної справи, вважає що відсутні підстави для повернення судового збору.

Відповідно до ст.79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до вимог ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Окрім цього, відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», яка діяла на час звернення позивача ОСОБА_1 до суду із позовом до Приватного підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, тобто на 12 листопада 2010 рік, передбачала, що споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Ст.79 ЦКП України, яка діяла на 12 листопада 2010 рік, визначала, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, яка діяла на час звернення позивача до суду, до витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відносяться витрати, пов'язані з інформуванням учасників цивільного процесу про хід і результати розгляду справи, а також витрати, пов'язані з виготовленням та видачею копій судових рішень. Розмір та порядок оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи залежно від категорії справ встановлюються Кабінетом Міністрів України. Не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про: поновлення на роботі; стягнення заробітної плати, компенсацій працівникам, вихідної допомоги, відшкодування за затримку їх виплати; відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи; стягнення аліментів; визнання батьківства або материнства. Не підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; обов'язкову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; відшкодування шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду; оголошення фізичної особи померлою внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Ст.88 ЦПК України, яка діяла на 12 листопада 2010 рік, передбачені підстави повернення вищезазначених витрат, та, сплачена сума коштів на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертається за ухвалою суду у разі: внесення коштів у більшому розмірі, ніж це встановлено законодавством; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; закриття провадження у справі з підстави, визначеної пунктом 1 статті 205 цього Кодексу; залишення заяви без розгляду з підстав, визначених пунктами 1, 2 і 8 статті 207 цього Кодексу. У випадках, встановлених пунктом 1 частини першої і пунктом 1 частини другої цієї статті, судовий збір та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи повертаються у розмірі зайво внесеної суми; в інших випадках, встановлених цією статтею, - повністю.

Враховуючи викладене та те, що на час прийняття позовної заяви підстав для звільнення позивача від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та на їх повернення не було, а також в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено, а тому суд не знаходить підстав для повернення сплачених ним витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., при розгляді цивільної справи № 2-613/11 за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до викладеного та керуючись ст. ст. 209, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємця ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційного скарги в 5-денний термін з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.