Справа № 388/2034/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
22.01.2016 року Долинський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Бойка П.М.,
при секретарі Марченко О.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» (далі - ПАТ «УКРСОЦБАНК») звернулось до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 2008 року між ним та відповідачкою укладено кредитний договір № 428/176ФО1 (далі - Договір), згідно якого позивач надав відповідачці кредит 3200 доларів США.
Відповідачка ОСОБА_1 не повертаючи кредит, а також відсотки за його користування порушує обов'язок щодо повернення кредиту та сплати відсотків.
У судове засідання представник позивача ПАТ «УКРСОЦБАНК» не з'явився, до суду надано письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи та винесення рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи належним чином була повідомлена у встановленому законом порядку, на адресу її місця реєстрації, яка зазначена в копії її паспорта, був направлений рекомендований лист. Від відповідачки на адресу суду ніяких заяв не надходило.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами , які беруть участь у справі , інформації щодо їх адреси , судова повістка надсилається фізичним особам , які не мають статусу підприємців , - за адресою їх місця проживання чи місця перебування , зареєстрованою у встановленому законом порядку . У разі відсутності осіб , які беруть участь у справі , за такою адресою , вважається , що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За таких підстав, суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом установлено, що 10 жовтня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є ПАТ «УКРСОЦБАНК») (далі - Кредитор) та ОСОБА_1 (далі - Позичальник) укладено кредитний договір № 428/176ФО1 (а. с. 6-10).
За вищевказаним Кредитним договором Кредитор надає Позичальникові у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в розмірі 3200 доларів США зі сплатою 15 % річних з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 07.10.2033 р.
Відповідно до п. 2.4. Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360), щомісячно передостаннього числа місяця, при розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.
Згідно п. п. 3.3.6.-3.3.9. Договору Позичальник зобов'язаний використовувати Кредит лише на цілі, визначені п. 1.2. цього Договору. Сплачувати проценти за використання Кредиту в порядку, визначеному п. п. 1.1., 2.4., 2.9. цього Договору та комісії в розмірах та в порядку, передбачених цим Договором. Своєчасно та в повному обсязі погашати кредит в порядку, визначеному п. 1.1., 2.4. цього Договору. Протягом дії цього Договору, без попереднього погодження з кредитором6 не отримувати кредити в інших банківських установах; не надавати порук; не обтяжувати своє майно будь-якими іншими зобов'язаннями.
За змістом п. 4.2. Договору у разі порушення позичальником вимог п. п. 3.3.2, 3.3.5., 3.3.7., 3.3.17. цього Договору позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 3 (три) процента від суми фактичної заборгованості за кредитом та нарахованими процентами, за кожний випадок.
Відповідно до п. 4.4. Договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. п 3.3.6.-3.3.8. цього Договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, що регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору.
Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони перебувають в договірних відносинах , відповідачка ОСОБА_1 не виконала належним чином своїх зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, в зв'язку з чим виникла заборгованість.
Відповідно до вищевикладеного, позов ПАТ «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно вищевказаного, з відповідачки ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» 1218,00 грн. документально підтверджених судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 20, 610-611, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 30, 60, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, -
Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Рішення може бути переглянуте за заявою відповідача відповідно до ст. 228 ЦПК України Долинським районним судом Кіровоградської області .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області відповідно до ст. 294 ЦПК України .

Суддя Долинського районного суду П. М. Бойко