Справа №545/393/16-ц
Провадження №2-о/545/336/16
УХВАЛА

"28" січня 2016 р. Суддя Полтавського райсуду Полтавської області Шелудяков Л.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Полтавський районний сектор Державної міграційної служби про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити, що вона є матірю ОСОБА_2, громадянина України, народженого у м.Норильськ Красноярської області, Росія та зобовязати районний сектор Державної міграційної служби видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України.

Статтею 258 ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У відповідності до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно п.п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити імя позивача та відповідача, їх місце проживання, зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч.4 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованої особи.

Однак, в порушення ч.4 ст.235 ЦПК України, заявник ОСОБА_1 в своїй заяві заінтересовану особу не зазначає (в заяві вказано зацікавлена особа, без зазначення її адреси, але ч.4 ст.235 ЦПК України така особа не передбачена). Ці недоліки необхідно усунути.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення це справи непозовного цивільного судочинства. Однак, заявником до Полтавського районного сектору Державної міграційної служби без будь-яких обґрунтувань заявлена вимоги щодо вчинення певних дій.

При цьому, установа, до якої заявлені вимоги не є юридичною особою, а в разі порушення прав заявника органом Державної міграційної служби України, справи підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як встановлено судом, зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, до того ж, в меншій сумі ніж передбачено ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (не менше 551,2 грн.), згідно наданої заявником квитанції за №919/3 без зазначення дати її видачі, не відбулось.

Недотримання таких вимог, щодо оформлення платіжного документу, та відсутність підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, не може бути належним доказом, що підтверджує сплату судового збору в установленому порядку, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, заявнику необхідно надати докази, що підтверджують зарахування коштів по сплаті судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Згідно ст.121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Полтавський районний сектор Державної міграційної служби про встановлення факту родинних відносин залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити заявнику, що в разі невиконання ухвали суду у встановлені строки заява буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського районного суду Л.В.Шелудяков