Справа № 640/7782/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Божко В.В.

при секретарі Гайфутдінової Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Заочним Рішенням суду від 18.11.2015 р., ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення та його скасування, посилаючись на те, він не був присутнім в судовому засіданні з поважних причин, а саме в звязку з неповідомленням його належним чином про день та час розгляду справи, в наслідок чого був позбавлений можливості дати свідчення, та виказати свої заперечення з приводу доводів позивача. Крім того, посилається на необґрунтованість ухваленого судом рішення.

Представник позивача та відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1, звернувшись до суду з заявою про перегляд заочного рішення посилається на порушення судом вимог ст. 76 ЦПК України, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Але ці обставини не відповідають дійсності, відповідач неодноразово викликався до судових засідань, лише одна судова повістка ним не отримана та повернулась на адресу суду поштовим відділення, в звязку із закінченням терміну зберігання (а.с.64), всі інші судові повістки ним були отримані (а.с.74, 75, 79, 84).

Згідно до вимог ст. 76 ч. 8, 9 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей, щодо його виклику до суду в порядку, визначеним цим Кодексом.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою не проживає або не знаходиться.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторона, яка бере участь у справі, не зявилася в судове засідання без поважних причин.

Так відповідач не надав суду жодних доказів, щодо поважності причин неявки в судове засідання.

Судом встановлені відповідні факти та правовідносини, якими підтверджуються зобовязання відповідача перед позивачем.

На даний час заборгованість по кредиту не погашена.

Суд вважає, що звернення відповідача із заявою про перегляд заочного рішення є затягуванням процесу виконання даного рішення.

Крім того, справа знаходилась в провадженні суду з 28.04.2015 р., суд належним чином повідомляв відповідача про слухання справи. Таким чином, відповідач, будучи належно повідомленим про день слухання справи, до судового засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомив і судом на підставі ст. 224 ЦПК України було ухвалене заочне рішення.

Таким чином, небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що позовні вимоги позивачем були доведені і тому суд ухвалив обґрунтоване рішення.

Крім того, надана суду копія заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2012 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 020/Р-08-02 від 07.04.2008 р. немає відношення до даного позову, оскільки в зазначеному рішенні суду предметом спору був інший кредитний договір.

Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, тому залишає заяву без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленого цим Кодексом.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 18.11.2015 р. залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий