Справа № 2/489/639/2015
У Х В А Л А

Іменем України

06.01.2016 р. суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Тихонова Н.С., отримавши для розгляду цивільну справу за позовом Квартирно - есплуатаційного відділу м. Миколаєва до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 р. Квартирно - есплуатаційний відділ м. Миколаєва звернувся із позовом до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та виселення.

06.11.2013 року Ленінським райсудом м. Миколаєва, під головуванням судді Тихонової Н.С., було постановлено рішення у цивільній справі № 2/489/2648/13 за позовом Будинкоуправління № 1 квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення.

09.04.2014 року Ленінським райсудом м. Миколаєва, під головуванням судді Тихонової Н.С., було постановлено рішення у цивільній справі № 2/489/869/14 за позовом Будинкоуправління № 1 квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання ордеру недійсним та виселення.

Вказаними рішеннями суду позивачу було відмовлено у задоволенні позову.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на справедливий судовий розгляд при вирішенні питання щодо цивільних прав та обов`язків.

Підхід Конвенції до цього принципу правосуддя ґрунтується на двох аспектах: 1) чи є суд безстороннім у субєктивному плані, тобто чи відсутня особиста упередженість суддів; 2) чи наявні в обєктивному плані достатні зовнішні ознаки безсторонності та чи дотримані в конкретній ситуації гарантії безсторонності, які виключали б будь-які обґрунтовані сумніви з цього питання.

При розгляді цивільної справи ні у кого не повинно бути сумнівів в обєктивності та неупередженості суддів. Якщо є обґрунтовані підстави вважати, що суддя не буде безстороннім, цей суддя має бути усунутий від розгляду справи.

У звязку з цим частиною 1 статті 21 ЦПК України визначено однією з підстав відводу (самовідводу) судді обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим зїздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обовязком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Оскільки раніше розглядались цивільні справи між тими самими особами про той самий предмет, мною було висловлено думку стосовно взаємовідносин, які склались між учасниками процесу, про що зазначено у рішеннях.

За таких обставин, виходячи із зазначених вище положень Конвенції, для виключення будь-яких сумніві щодо моєї безсторонності та обєктивності, вважаю неможливим свою участь у розгляді даної справи.

Суддя: Н.С.Тихонова