РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Шатілової Л.Г., при секретарі Маслюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що після смерті ОСОБА_2, померлої 02.05.2015 року, відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, житловою площею 27,3 кв.м., загальною площею 49,7 кв.м.. Відповідно до заповіту від 27.06.1997 року, зареєстрованого у реєстрі за № 5-1945, їй перейшла у спадщину вищевказана квартира, належна ОСОБА_2 При зверненні до нотаріуса для прийняття спадщини за заповітом їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину спірної квартири, яка належала спадкодавеці на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним підприємством з ремонту та експлуатації жилфонду «Житловик» м. Маріуполя 26.09.1994 року за № 24328, зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 19.10.1994 року та записано в реєстрову книгу за № 37347. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на іншу ? частину спірної квартири їй було відмовлено через те, що дана частина квартири належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.1997 року за реєстровим № 5-1943, яке не було зареєстроване у МКП «Маріупольське БТІ», у звязку з чим остання була змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири в порядку спадкування за заповітом.

Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві, наполягала на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, рішення просила прийняти на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 27.06.1997 року, зареєстрованого у реєстрі за № 5-1945, ОСОБА_2 заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 позивачці ОСОБА_1В /а.с. 21/.

Згідно свідоцтва на право власності на житло від 26.02.1994 року, ОСОБА_4, а також члену його сімї ОСОБА_2 належить на праві власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 17/.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 172993, ОСОБА_4 помер 14.12.1996 року /а.с. 24/.

Як вбачається з заповіту від 27.06.1997 року, зареєстрованого у реєстрі за № 5-1943, ОСОБА_4 заповів належну йому ? частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 /а.с. 25/.

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії І-НО № 912286, ОСОБА_2 померла 02.05.2015 року /а.с. 7/.

Судом також встановлено, що 04.11.2015 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавеці ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого державним підприємством з ремонту та експлуатації жилфонду «Житловик» м. Маріуполя 26.09.1994 року за № 24328, зареєстрованого в Маріупольському бюро технічної інвентаризації 19.10.1994 року та записано в реєстрову книгу за № 37347 /а.с. 27/, що також підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42002441 від 04.11.2015 року /а.с. 28/.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2378/02-31 від 04.11.2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті ОСОБА_2, на іншу ? частину спірної квартири через те, що дана частина квартири належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.06.1997 року за реєстровим № 5-1943, яке було не зареєстроване у МКП «Маріупольське БТІ» /а.с. 30/.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, позивачка є такою, що прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 02.05.2015 року, але позбавлена можливості іншим шляхом оформити правовстановлюючі документи, а тому суд вважає необхідним захистити права позивачки та визнати за нею у судовому порядку право власності на ? частину квартири № № 7 в будинку № 111 по пр. Металургів у м. Маріуполі Донецької області.

Керуючись ст.ст. 321, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 15, 30, 131, 197, 209-210, 212-213 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, житловою площею 27,3 кв.м., загальною площею 49,7 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої 02.05.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Шатілова