У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_1 та відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Здолбунівського районного суду від 05 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

31 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулася в Здолбунівський районний суд з позовом до ОСОБА_2, в якому вказувала, що за договором дарування їй належить 77/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Здовбиця, по вул. Мартинівка, 51, Здолбунівського р-ну, Рівненської обл. в тому числі і гараж, який позначений в технічному паспорті літерою „Б. Решта 23/100 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями належить ОСОБА_2, який безпідставно заволодів і користується належним їй гаражем. На її вимоги звільнити гараж ОСОБА_2 не реагує і таким чином, чинить їй перешкоди в користуванні своїм майном.

Із цих підстав просила зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні гаражем площею 18,1 кв.м., який знаходиться в с. Здовбиця, по вул. Мартинівка, 51, Здолбунівського р-ну, Рівненської обл. та помічений в технічному паспорті літерою „Б, шляхом звільнення його від особистих речей та в подальшому не чинити їй перешкоди в користуванні цим гаражем.

12 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся в Здолбунівський районний суд

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/58/2016 Головуючий у 1 інстанції : Шуляк А.С.

Доповідач : Григоренко М.П.

із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3, в якій вказував, що спірним гаражем він відкрито, добросовісно та безперервно користується з 1998 року, несе витрати по його утриманню. У гаражі знаходиться насосна станція для водопостачання належної йому частини будинку, погріб для зберігання овочів та фруктів.

В звязку з тим, що він відкрито, добросовісно та безперервно володіє гаражем вже більше 10 років, а саме 17 років, тому просив визнати за ним право власності на гараж за набувальною давністю.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 05 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні гаражем площею 18,1 кв.м., який знаходиться по вул. Мартинівка, 51 в с. Здовбиця, Здолбунівського району, Рівненської області та помічений у технічному паспорті на будинок літерою „Б, шляхом звільнення його від особистих речей та в подальшому не чинити їй перешкоди в користуванні цим гаражем.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_2 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує, що ОСОБА_3 пропущено строк позовної давності. Про порушення свого права вона дізналася ще 20.02.2006 року, коли ОСОБА_4 подарував їй 77/100 будинковолодіння, в т.ч. - гараж. Тобто, могла предявити позов до 21.02.2009 року. В суді першої інстанції він заявляв клопотання про застосування строку позовної давності, проте суд дійшов висновку, що позовна давність позивачем не пропущена, оскільки порушення є триваючим. Висновок суду суперечить змісту ст. 261 ЦК України.

Судом безпідставно відмовлено йому у задоволенні зустрічного позову щодо визнання права власності за набувальною давністю.

Зазначає, що починаючи з 1998 року він безперервно користується спірним гаражем (17 років), будь-яких заперечень у ОСОБА_3 щодо його користування гаражем не було.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України та виходив із того, що в ході судового розгляду були здобуті достатні та переконливі докази, які свідчать про створення ОСОБА_2 перешкод первісному позивачу у користуванні своє власністю.

При цьому, суд першої інстанції також дійшов висновку, що ОСОБА_3 не пропустила строк позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав, так як в даному випадку строк позовної давності застосуванню не підлягає, оскільки має місце триваюче порушення прав та інтересів первісного позивача, як власника майна.

Залишаючи без задоволення зустрічний позов ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав цей позов безпідставним, оскільки останньому весь час було відомо про дійсного власника спірного гаража і те, що остання не має наміру відмовлятись від свого права власності на цей гараж, про що свідчать наявні у справі докази.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення, оскільки суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк позовної давності до негаторного позову застосуванню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

По справі встановлено, що сторони у даній справі перебувають у родинних стосунках, оскільки ОСОБА_2 доводиться ОСОБА_3 рідним племінником і останні у спірному гаражі протягом тривалого часу зберігали свої речі разом, тобто, первісний позивач раніше дозволяла своєму племіннику користуватись своїм гаражем, а тепер вже бажає користуватись цим гаражем одноособово, у звязку із чим вона і звернулась у 2013 році до відповідача ОСОБА_2 із відповідною вимогою (а.с. 7), а тому підстави для задоволення зустрічного позову, щодо набуття права власності за набувальною давністю, взагалі не існують, оскільки ОСОБА_2 ніколи не володів спірним гаражем одноособово.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Здолбунівського районного суду від 05 листопада 2015 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

ОСОБА_5