Справа № 189/2594/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, третя особа: реєстраційна служба Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В позовній заяві вона вказала, що з 1977 року володіє, користується та розпоряджається, а також постійно проживає у житловому будинку, що знаходиться за адресою: с. Водяне вул. Центральна, 96-а Покровського району Дніпропетровської області.

На сьогоднішній день продовжує добросовісно та безперервно володіти та відкрито користуватись даним нерухомим майном в повному обсязі, доглядає за будинком та утримує його, постійно проводить в ньому поточний та капітальний ремонт, сплачує всі комунальні платежі.

Даний будинок знаходиться на балансі Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області.

Для реєстрації у встановленому законом порядку права власності на вказаний житловий будинок необхідне свідоцтво про право власності на даний будинок.

Позивачка неодноразово зверталася до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області із проханням оформити на неї право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Водяне вул. Центральна 96- а, Покровський район Дніпропетровська область, однак їй було відмовленою.

Позивачка більше 38 років володіє, користується та розпоряджається, і в подальшому має намір володіти, користуватися, та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, та просить визнати їй, в порядку, за законом право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Визнати за ОСОБА_1 26.09.1951 р. право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Водяне вул. Центральна буд. 96-а Покровського району Дніпропетровської області, а саме:

сіни загальною площею 3,5 м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна, 96-а в с. Водяне позначені як 1;

веранда загальною площею 8,1 м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна буд. 96-а в с. Водяне позначена як ІІ;

кухня загальною площею 7,2м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна буд. 96-а в с. Водяне позначена як 1;

сіни загальною площею 5,5м2, відповідно до експлікаціі приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна. 96-а в с. Водяне позначені як 2;

ванна загальною площею 2,5м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна, 96-а в с. Водяне позначена як 3;

передня загальною площею 11,0 м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна, 96-а в с. Водяне позначена як 4;

кімната загальною площею 10,5м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна, 96-а в с. Водяне позначена як 5;

кімната загальною площею 9,8 м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна, 96-а в с. Водяне позначена як 6;

кімната загальною площею 20,5 м2, відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера А-1 по вул. Центральна, 96-а в с. Водяне позначена як 7.

Справу розглянуто відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності сторін. Представник позивача ОСОБА_2 надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Третя особа про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник відповідача не заперечує проти задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 96-А вул. Центральна, с. Водяне, Покровського району Дніпропетровської області користувачем є: ОСОБА_1, виготовленого станом на 08 вересня 2011 року. (а.с.4-6).

Згідно довідки Покровської селищної ради Дніпропетровської області від 03.11.2015р. за № 738 Управління соціального захисту Покровської РДА. Будівля фельдшерсько-акушерського пункту в с. Водяне розташована на вул. Центральна, 96 являється власністю Покровської селищної територіальної громади. В результаті розділення будівлі на дві частини було виділено в окремий обєкт частину, в якій проживає ОСОБА_1, в тому числі кімнати 1-11, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, ІІ, І з присвоєнням окремої індивідуальної поштової адреси частині житлової будівлі. (а.с.7).

Однак, зазначена довідка та копія технічного паспорту не є належним доказом, який би підтверджував, що спірне нерухоме майно зареєстроване на праві власності за будь-якою особою.

Відповідно до положень п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом наведеної норми права позивачка має довести, окрім безперервності, відкритості і давності володіння нерухомим майном, щодо якого у неї відсутні підстави для володіння і набуття права власності, ще і інші обставини, які мають суттєве значення для справи, зокрема, добросовісність володіння, відсутність інших осіб, які претендують на спірне майно.

Таким чином, зазначена норма права визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'являти законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником. Тобто виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння.

Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Однак, в матеріалах справи знаходиться довідка Покровської селищної ради Дніпропетровської області від 03.11.2015р. за № 738 Управління соціального захисту Покровської РДА. Будівля фельдшерсько-акушерського пункту в с. Водяне розташована на вул. Центральна, 96 являється власністю Покровської селищної територіальної громади. В результаті розділення будівлі на дві частини було виділено в окремий обєкт частину, в якій проживає ОСОБА_1, в тому числі кімнати 1-11, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, ІІ, І з присвоєнням окремої індивідуальної поштової адреси частині житлової будівлі.

Тобто з матеріалів справи видно, що позивачка із заявою про приватизацію наданого їй житла до Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області не зверталась, доказів таких звернень до справи не додала.

До того ж, як видно з доданої до позову копії паспорту ОСОБА_1, вона зареєстрована у спірному будинку та є його користувачем. (а.с. 18)

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог.

В звязку з відмовою в позові, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 15,16, 344 ЦК України, ст. 209-218 ЦПК України , суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Покровської селищної ради, Покровського району Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: К.С. Лукінова