МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 _____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 521/83/16-ц
Номер провадження № 2/521/1743/16
18 лютого 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Жуган Л.В.,
при секретарі судового засідання Іськовій В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», третя особа: Одеська міська рада про визнання інвестиційних прав, -
До Малиновського районного суду м. Одеси, 06.01.2016 року звернулися позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 із позовом до ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради, ТОВ «Златоград», третя особа: Одеська міська рада про визнання інвестиційних прав.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що 07.10.2005 року між ними та ТОВ «Златоград», було укладено інвестиційний договір №07/10 (Б) ИМ, п. 1.1. якого передбачено, що інвестор здійснює внесок інвестицій у вигляді власних (позичених) коштів, а підприємство здійснює будівництво житлового комплексу «Золоте Руно» за адресою: по вул. Маршала Малиновського, МРН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою. Пунктом 1.2 визначено, що Індивідуальним обєктом інвестування є двокімнатна квартира, будівельний №1, на 20-му загальному, 17-му житловому поверсі (отм. 60,00 м.) 24-х поверхового будинку, 2-ї черги, загальною площею 89,10 кв. м.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №403 від 07.10.2005 року, позивачі сплатили 126588 грн., за договором інвестування.
Також 07.04.2009 року, між позивачами та ТОВ «Златоград», було укладено, Додаткову угоду №2 до Інвестиційного договору №07/10 (Б) ИМ від 07.10.2005 року, відповідно до п.1.2 якої визначено, що індивідуальним обєктом інвестування є однокімнатна квартира, житлового комплексу «Золоте Руно» по вул. Маршала Малиновського, обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою, будівельний №4, на 15-му загальному, 12-му житловому поверсі (отм.45,00 м.), 18-ти поверхового будинку, корпус «В», загальною площею 54,01 кв.м.
Позивачі вказують, що початок будівництва був запланований на листопад 2005 року, а завершення будівництва обєкту на грудень 2008 року. Однак обєкт будівництва, на якому розташований обєкт інвестування в експлуатацію не введений, за 9 років проведено лише розселення мешканців житлових будинків які підлягають знесенню, відключено старі інженерні мережі та комунікації, здійснено проведення нових інженерних мереж та вирито котлован. На думку ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вказаний факт порушує їх права як добросовісних інвесторів, оскільки договір інвестування не виконано.
Позивачі також зазначили, що 06.08.2003 року між ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради та TOB « Златоград» укладений інвестиційно-підрядний договір відповідно якого ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради є замовником будівництва житлового комплексу «Золоте Руно». Таким чином, ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради, як замовник будівництва, має відносини до будівництва зазначеного житлового комплексу. Однак рішенням Одеської міської ради від 09.04.2009 року за згодою сторін розірвано договір оренди на земельну ділянку обєкту інвестування, в зв'язку з чим на думку позивачів ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради відібрало у них та інших інвесторів, обєкт інвестування чим зупинили реалізацію їх інвестиційних прав на отримання житла, що суперечить ст. 21 Закону України «Про інвестиційну діяльність».
В зв'язку з наведеним позивачі просять суд, визнати їх інвестиційні права, інвестиціями 50% кожної, на індивідуальний обєкт інвестування у вигляді однокімнатної квартири, будівельний №4, на 15-му загальному, 12- му житловому поверсі (отм. 45,00 м.), 18-ти поверхового будинку, корпус «В», загальною площею 54,01 (пятдесят чотири 0,1) кв. м. в житловому комплексі «Золоте Руно» за адресою: вул. Маршала Малиновського; МРН «Д»; обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойний, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою в м. Одеса, відповідно до інвестиційного договору №07/10 (Б) ИМ, укладеного 07.10.2005 року між ними та ТОВ «Златоград».
Представник позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за довіреностями ОСОБА_5, подав до суду заяву згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, та просив розглянути справу без участі представника позивачів.
Відповідач ТОВ «Златоград», в особі директора ОСОБА_6, позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнало в повному обсязі, про що 16.02.2016 року подано до суду відповідну заяву, згідно якої просили розглянути справу без участі представника товариства.
Представник відповідача - ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання, третя особа повідомлялася своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомлено.
У звязку з неявкою відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди представника позивачів, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.10.2005 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, як Інвестором, з інвестиціями 50% кожна, та ТОВ «Златоград», як Підприємством, був укладений Інвестиційний договір №07/10 (Б) ИМ, за умовами п.1.1. якого інвестор здійснює внесок інвестицій у вигляді власних (позичених) грошових коштів, а підприємство здійснює будівництво житлового комплексу «Золоте Руно» по вул. Маршала Малиновського, МРН «Д», обмеженого вул. Маршала Малиновського, пров. Хвойним, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою.
Пунктом 1.2. договору визначено, що індивідуальним обєктом інвестування є двокімнатна квартира, будівельний №1, на 20-му загальному, 17-му житловому поверсі (отм. 60,00 м), 24-х поверхового будинку, 2-ої черги, загальною площею 89,10 кв.м.
Також 07.04.2009 року, між Інвестором та Підприємством, була укладена Додаткова угода №2 про внесення змін та доповнень до Договору інвестування №07/10 (Б) ИМ від 07.10.2005 року, згідно якої п.1.2. Договору викладено в наступній редакції: Індивідуальним обєктом інвестування є однокімнатна квартира, житлового комплексу «Золоте Руно» по вул. Малиновського, обмеженого вул. Малиновського, пров. Хвойним, вул. Багрицького та Люстдорфською дорогою, будівельний №4, на 15-му загальному, 12му житловому поверсі (отм. 45,00 м.), 18ти поверхового будинку, корп. «В», загальною площею 54,01 (пятдесят чотири, 01) кв.м.
Також п. 8.1. Договору викладено в наступній редакції: Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання останніми, взятих на себе зобовязань. Закінчення будівництва визначено: - грудень 2012 року.
Пункти «1 та №5 Додаткової угоди №1 викладено в наступній редакції:
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №403 від 07.10.2005 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за інвестиційним договором №07/10 (Б) ИМ від 07.10.2005 року на будівництво ЖК «Золоте Руно» сплачено 126588 грн.
З листа ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради від 17.09.2015 року, за вих. №1298/2, на імя Голови правління Асоціації інвесторів «Золоте Руно» ОСОБА_7 зазначено, що 06.08.2003 року, між ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «Златоград» укладено інвестиційно-підрядний договір, предметом якого є співробітництво сторін по будівництву та інвестуванню комплексу житлових будинків та нежитлового торгівельного комплексу «Золоте руно» по вул. Малиновського на перехресті з вул. Люстдорфська дорога в м. Одесі.
По умовах вказаного договору зобовязання по залученню інвестицій на будівництво обєкта в обємі 100% від вартості і загальної площі покладені на ТОВ «Златоград», ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради відношення до залучення та використання інвестицій не має.
З дослідженого вбачається, що ТОВ «Златоград» не виконало умови Інвестиційного договору №07/10 (Б) ИМ від 07.10.2005 року з доповненнями від 07.10.2005 року, та змінами та доповненнями від 07.04.2009 року, укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «Златоград».
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідності до ч.1 cт. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 cт. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущенням.
Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.
Згідно ч.5 ст.7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи інвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.
Відповідності до cт. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Умови договорів, укладених між суб'єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів і у випадках, коли після їх укладення законодавством (крім податкового, митного та валютного законодавства, а також законодавства з питань ліцензування певних видів господарської діяльності) встановлено умови, що погіршують становище суб'єктів або обмежують їх права, якщо вони не дійшли згоди про зміну умов договору.
Згідно положення ст.19 Закону України «Про інвестиційну діяльність», з метою забезпечення сприятливого та стабільного інвестиційного режиму держава встановлює державні гарантії захисту інвестицій.
Судом встановлено, що відповідачі у справі не заперечують проти наявності у позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 інвестиційних прав, як інвесторів, на індивідуальний обєкт інвестування за Інвестиційним договором №07/10 (Б) ИМ від 07.10.2005 року, з додатковою угодою до зазначеного договору від 07.10.2005 року, та змінами та доповненнями до договору інвестування від 07.04.2009 року, укладеними між ТОВ «Златоград» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вказане підтверджується, зокрема наявною в матеріалах справи заявою директора ТОВ «Златоград» про визнання позовних вимог позивачів, також відповідачем ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради, до суду не було надано жодних письмових заперечень проти позову та доказів у підтвердження заперечень інвестиційних прав позивачів.
Враховуючи досліджене, суд вважає, що між сторонами не існує спору щодо інвестиційних прав позивачів, оскільки такі права, передбачені Інвестиційним договором №07/10 (Б) ИМ від 07.10.2005 року, з додатковою угодою до зазначеного говору від 07.10.2005 року, та змінами та доповненнями до договору інвестування від 07.04.2009 року, укладеними між ТОВ «Златоград» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які ніким не оскаржуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Оскільки зміст правочину, що був укладений між ТОВ «Златоград» та ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у вигляді Інвестиційного договору №07/10 (Б) ИМ від 07.10.2005 року ніким не оскаржується та не суперечить вимогам закону, тому підстави для задоволення позову про визнання інвестиційних прав позивачів судом на індивідуальний обєкт інвестування відсутні, оскільки такі права позивачів підтвердженні укладеним інвестиційним договором.
Посилання позивачів на те, що обєкт будівництва, в якому розташований їхній обєкт інвестування до теперішнього часу в експлуатацію не введений є підставою порушення питання про розірвання Інвестиційного договору, так як позивачі частково виконали свої грошові зобов'язання за інвестиційним договором, тобто вчинили дії спрямовані на винесення правових передумов необхідних і достатніх для набуття інвестиційних прав на індивідуальний обєкт інвестування у вигляді однокімнатної квартири.
Водночас відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.
Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.
Майнові права на нерухомість - об'єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об'єктом цих прав не є «чуже майно», а також не вважаються правом власності, оскільки об'єкт будівництва (інвестування) не існує, а тому не може існувати й право власності на нього.
Суд вважає, що майнове право, що є предметом Інвестиційного договору, - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.
Майновими визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.
Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на окремі об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.
Проте в позивача право власності на спірну квартиру не виникло. Порядок оформлення права власності на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкта до експлуатації врегульовано чинним на час укладення Інвестиційного договору Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Законом України «Про інвестиційну діяльність». За змістом Інвестиційного договору позивач отримав лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно.
Зазначеного вище правового висновку дійшов Верховний Суд України при ухвалені постанови від 02.12.2015 року по справі №6-1502цс15, яка є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України (ч.1 ст.360-7 ЦПК України).
Щодо тверджень позивачів про те, що рішенням Одеської міської ради від 09.04.2009 року, за згодою ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради, земельна ділянка, на якій виконані підготовчі роботи для подальшого будівництва житла перестала бути обєктом інвестування, оскільки за згодою ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради договір оренди земельної ділянки був розірваний, а також посилань на те, що ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради в даному випадку діяло всупереч ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», з урахуванням досліджених матеріалів справи такі посилання не знайшли свого підтвердження, оскільки позивачами до суду не було надання жодних доказів про існування відповідного рішення Одеської міської ради від 09.04.2009 року та доводів щодо оспорювання чи порушення таким рішенням їх інвестиційних прав.
З урахуванням наведеного, суд вважає, за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання інвестиційних прав у повному обсязі.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією, виданої МСЕК, 29.11.2013 року за підписом голови ОСОБА_8, вбачається, що ОСОБА_2 має першу групу інвалідності безстроково.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.
В зв'язку з наведеним позивач ОСОБА_2, звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 капітального будівництва Одеської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Златоград», третя особа: Одеська міська рада про визнання інвестиційних прав відмовити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.В. Жуган