РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4110/15-ц

номер провадження 2/695/1820/15

04 січня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Бреус В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Деньгівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги позивач пояснює тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2, який був дідом позивача по справі. За свого життя ОСОБА_2 заповіту не склав, а тому після його смерті відкрилася спадщина за законом, до складу якої серед іншого ввійшов житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому на праві приватної власності. Позивач по справі є онукою ОСОБА_2 та враховуючи, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала з своїм дідом, ОСОБА_2, та доглядала за ним, то на підставі ст.ст.1262, 1265, 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину після його смерті. Окрім того після смерті ОСОБА_2 в шестимісячний строк, встановлений ст.1270 ЦК України, ніхто не подав заяв про прийняття спадщини. Однак при зверненні до Золотоніської районної державної нотаріальної контори позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказаний будинок, а тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого права.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак від представника позивача за довіреністю ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання з проханням розглядати справу без їх участі, на задоволені позову наполягали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист в якому зазначено, що Деньгівська сільська рада проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить суд розглядати справу у відсутності її представника.

Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблений відповідний актовий запис за № 28.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши всі докази судом було встановлено, що;

- з Посвідки про народження № НОМЕР_6 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2. народилась ОСОБА_4, батьками якої були ОСОБА_2 та ОСОБА_5;

- з Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 одружилась з ОСОБА_6, внаслідок чого змінила своє прізвище на «ОСОБА_4»;

- як вбачається з Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.09.1960р., 24.08.1960р. від вищевказаного шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилась - ОСОБА_1;

- як вбачається з Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 16.07.1977р., ОСОБА_1, одружилась з ОСОБА_9, внаслідок чого позивачу було присвоєно прізвище «ОСОБА_1»;

- з Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 30.10.1980р. вбачається, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 був розірваний 30.10.1980р. Після розірвання шлюбу позивач залишилась з прізвищем «ОСОБА_1»;

- з Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 18.12.1981р. вбачається, що 18.12.1981р. ОСОБА_1, одружилась з ОСОБА_11, внаслідок чого позивачу було присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Із копії технічного паспорта судом вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 був побудований 1943 року.

Згідно довідки виданої виконкомом Деньгівської сільської ради від 30.11.2015 року №711 вбачається, що житловий будинок з надвірними спорудами, та земельна ділянка площею 0,44 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_2.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Таким чином записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Суд бере до уваги, що на час відкриття спадщини позивач постійно проживала з своїм дідом, та доглядала за ним, а тому на підставі ст. 1262, 1265, 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Суд бере до уваги, що після смерті ОСОБА_2 в шестимісячний строк ніхто не подав заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник садиби та земельних ділянок помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, тому позивачі не можуть отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцями, які подали заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином мають право на спадщину.

Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись вищевикладеним, ст. 212, 213, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя Савенко В.Г.