АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 2/679/30/2015
Провадження № 22-ц/792/78/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Ярмолюка О.І., Заїки В.М.

секретар судового засідання Бондар О.В.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Нетішинського міського суду від 13 листопада 2015 року про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-сервісний центр - Універсалсервіс», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Нетішинського міського суду від 13 листопада 2015 року заяву ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про скасування заходів забезпечення задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Нетішинського міського суду від 05.12.2014 року у вигляді арешту на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підтвердження незаконності ухвали зазначається, що строк із зверненням з заявою про скасування заходів забезпечення є пропущеним, оскільки заява подана лише 25 червня 2015 року, тобто фактично через 6-7 місяців після отримання ухвали про забезпечення позову.

Вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами, оскільки арешт накладений на майнові активи саме на суму позову. На сьогодні лише примножились підстави для накладення арешту на майно боржників, а не відпали взагалі. Поручителі несуть повну солідарну відповідальність за зобов'язаннями позичальника, а тому суд неправильно визначив осіб, які мають нести «більшу відповідальність» порівняно з іншими особами.

Крім того, висновок експертів-оцінювачів про вартість заставного майна не є допустимим доказом та не може братися до уваги, оскільки проведення такої експертизи судом першої інстанції не призначалось. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме і нерухоме майно відповідачів може призвести до невиконання чи не повного виконання рішення суду.

Також, один із співвідповідачів, а саме ОСОБА_10 уже звертався 20.03.2015 року до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а тому він не мав права повторно звертатися до суду з такою заявою.

В засіданні апеляційного суду представник публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ТОВ «Торговельно-сервісний центр - Універсалсервіс» апеляційну скаргу не визнав, ухвалу суду вважає законною і обґрунтованою.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що у вересні 2014 року ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Торговельно-сервісний центр - Універсалсервіс», ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути солідарно з відповідачів на користь банку 326 927,35 доларів США та 190 521,52 грн.

Ухвалою Нетішинського міського суду від 5 грудня 2014 року вказану заяву було задоволено та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно кожного з відповідачів на суму позову 337 777,20 дол. США, що еквівалентно по курсу долара станом на 14.10.2014 р. 4 374 707,5 грн.

Зобов'язання за кредитним договором № 014/08-11/8856 від 30.03.2007 року про стягнення заборгованості, за яким позивач звернувся до суду, вже забезпечено договорами іпотеки нерухомого майна, укладеними між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Торговельно-сервісний центр - Універсалсервіс» 30.03.2007 р. та 22.04.2011 р., а саме: нежитлового приміщення, цілісного майнового комплексу готелю «Горинь» з підвалом, загальною площею 4858,10 кв.м. та земельною ділянкою для обслуговування даного готелю, площею 0,1373 га, що знаходяться за адресою: м. Нетішитн просп. Незалежності, 11, які належать на праві власності ТОВ «Торговельно-сервісний центр - Універсалсервіс».

Договором іпотеки заставна вартість приміщення готелю визначена сторонами в сумі 7955390 грн. за висновком експертів-оцінювачів станом на червень 2015 р. вартість нерухомого майна, власником якого є ТОВ «Торговельно-сервісний центр - Універсалсервіс», а саме: - приміщення готелю, становить 17 890 371 грн., земельної ділянки 191520 грн., а розмір заборгованості по кредитному договору, який просить стягнути позивач на його користь та в забезпечення якого накладено арешт, складає 4 374 707,5 грн., тобто, вартість вказаного нерухомого майна як на час укладення договору іпотеки, так і на даний час значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором про стягнення якої позивач звернувся до суду.

Враховуючи, що забезпечення позову накладенням арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення, цілісний майновий комплекс готель «Горинь» з підвалом та земельною ділянкою для обслуговування даного готелю по вартості значно перевищує суму позову, а позивачем не надано доказів того, що поручителі ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 вчиняють дії спрямовані на відчуження майна, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту на їх рухоме і нерухоме майно.

Проте погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки він зроблений з порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що у вересні 2014 року ПАТ КБ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Торговельно-сервісний центр - Універсалсервіс» та поручителів ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути солідарно з відповідачів на користь банку 326 927,35 доларів США та 190 521,52 грн.

За заявою позивача, ухвалою Нетішинського міського суду від 5 грудня 2014 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно кожного з відповідачів на суму позову 337 777,20 дол. США, що еквівалентно по курсу долара станом на 14.10.2014 р. 4 374 707,5 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 3 ст. 154 цього ж Кодексу, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Звертаючись в суд із заявою ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не навели достатніх і таких, що заслуговують на увагу мотивів того, що наявні підстави для скасування вжитих заходів забезпечення позову.

Як видно з матеріалів, станом на теперішній час розгляд справи про стягнення заборгованості за кредитним договором не закінчений, заборгованість в добровільному порядку не погашена, інші суттєві обставини, які могли б свідчити про відсутність необхідності дії заходів забезпечення позову, заявниками не наведені.

Сам факт накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення, цілісний майновий комплекс готель «Горинь» з підвалом та земельною ділянкою для обслуговування даного готелю не дає підстав для скасування заходів забезпечення позову, оскільки поручителі несуть повну солідарну відповідальність за зобов'язаннями позичальника, кожен з них відповідає перед кредитором усім своїм майном.

Враховуючи, що відсутність заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд першої інстанції без достатніх підстав скасував раніше вжиті заходи забезпечення позову.

Тому ухвала Нетішинського міського суду від 13 листопада 2015 року підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Підставою для скасування ухвали суду, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, є порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити.

Ухвалу Нетішинського міського суду від 13 листопада 2015 року скасувати, а в задоволенні заяви ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Фурсевич О.В.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № ухв