АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1625/15-ц Номер провадження 22-ц/786/767/16Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.,

При секретарі: Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Укртелеком", за участютретьої особи - Управління держпраці у Полтавській області про поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати незаконним її звільнення з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України, та скасувати наказ № 45 -К від 13.01.2015 р. про звільнення, поновити її на попередній роботі в ПАТ «Укртелеком» на посаді діловода групи при керівництві, стягнути з ПАТ «Укртелеком» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу на день подачі позовної заяви за 21 робочий день в розмірі 1640,73 грн., стягнути з ПАТ «Укртелеком» на її користь моральну шкоду в розмірі 6000 грн. В обґрунтування позову зазначала, що її звільнення відбулося незаконно, оскільки фактично посада діловода не була скорочена та існувала в новій структурі. Позивач зверталася із заявою про переведення її на посаду діловода адміністративно-господарської групи відділу підтримки бізнесу з 03.11.2014 року, яка керівництвом ПАТ «Укртелеком» була проігнорована. Окрім того, зазначала, що на посаду діловода перевели ОСОБА_3 Однак, вважає, що відповідно до ст. 42 КЗпП вона має переважне право залишення на роботі ніж ОСОБА_3, оскільки має вищу освіту, більший стаж роботи, а отже і вищі кваліфікаційні навики, так як займала цю посаду до звільнення. Під час роботи на посаді діловода не мала дисциплінарних стягнень і сумлінно виконувала свою роботу. Завдання їй моральної шкоди мотивувала тим, що відповідач позбавив її гарантованого Конституцією України права на працю та можливості заробляти на життя. Такі дії відповідача призвели до її моральних переживань, в результаті чого вона втратила душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, що може негативно відобразитись на її здоров'ї.

Рішенням Октябрського районного суду Полтавської області від 22 грудня 2015 року у позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у якому є невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишити рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 була прийнята з 01 січня 2010 року на посаду діловода групи при керівництві Полтавської філії ПАТ «Укртелеком», яку займала до 13 січня 2015 року.

З метою створення ефективної системи управління товариством та підвищення продуктивності праці, в 2014 році у ПАТ «Укртелеком» виникла потреба у проведенні змін в організації виробництва і праці за всіма напрямками його діяльності. В зв'язку з цим ПАТ Укртелеком» своїм наказом № 518 від 01.10.2014р. «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком» з 01.10.2014р. ввело в дію нову організаційну структуру філій ПАТ Укртелеком», та затвердило нову структуру філії, в якій відсутня група при керівництві.

На підставі рішення Наглядової Ради ПАТ «Укртелеком» (протокол від 01.10.2014р. №226) «Щодо затвердження типової організаційної структури макрорегіону ПАТ «Укртелеком», та наказу ПАТ «Укртелеком» від 01.10.2014р. №518 «Щодо організаційної структури філій ПАТ «Укртелеком», ПАТ «Укртелеком» видало наказ №543 від 16.10.2014р. "Про внесення змін до штатного розпису філій ПАТ «Укртелеком»".

Даним наказом з 16.10.2014р. внесено зміни до штатного розпису Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» та введено структурні підрозділи та посади згідно з додатком №17, в якому відсутня група при керівництві та посада діловода.

Відповідно до наказу ПАТ «Укртелеком» № 518 від 01.10.2014р., з метою створення ефективної системи управління товариством та підвищення продуктивності праці, ПАТ Укртелеком» видало 31.10.2014р. наказ № 583 «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком». Згідно даного наказу з 10.11.2014р. внесено зміни до штатного розпису ПАТ «Укртелеком» (в частині філій ПАТ «Укртелеком»), та виведено із штатного розпису структурні підрозділи та посади. Додатком №17 до даного наказу є Перелік підрозділів та посад Полтавської філії, що підлягають скороченню (виведенню зі штатного розпису) з 10.11.2014р., в якому зазначена група при керівництві і посада діловода.

На виконання наказу ПАТ «Укртелеком» № 583 від 31.10.2014р. «Про скорочення чисельності та штату працівників ПАТ «Укртелеком», Полтавська філія ПАТ «Укртелеком» видала 07.11.2014р. наказ №817 «Про попередження працівників Полтавської філії про майбутнє звільнення», згідно якого начальнику відділу управління персоналом та організаційного розвитку необхідно попередити в термін до 12.11.2014 року працівників Полтавської філії про майбутнє звільнення з роботи у зв'язку зі скороченням чисельності та штату, серед яких зазначалася і позивачка, як діловод, та з яким вона 11.11.2014р. була ознайомлена особисто під підпис.

11 листопада 2014р. відповідно до ст.49-2 КЗпП України ОСОБА_2 вручено попередження про майбутнє звільнення із займаної посади за пунктом 1 ст.40 КЗпП України, з яким вона була ознайомлена особисто під підпис.

Згідно з частиною третьою статті 64 Господарського кодексу України підприємствомає право самостійно визначати свою організаційну структуру та встановлювати чисельність працівників і штатний розпис.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.

Судом встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення ОСОБА_2 було запропоновано перелік вакантних посад ПАТ «Укртелеком», а також запропоновано перелік вакантних посад по Полтавській філії ПАТ «Укртелеком», з якими вона ознайомилася, про що свідчить її особистий підпис 11.11.14 року, і зазначила при цьому, що просить розглянути її кандидатуру на вакантні посади спеціаліста по роботі з операторами зв'язку та інженера. В подальшому 11 грудня 2014 року від зазначених вакансій відмовилася, про що свідчить зроблений нею власноруч запис про відмову в повідомленні від 11.12.2014 року.

Крім того, ОСОБА_2 було неодноразово ознайомлено із наявними вакансіями станом на 25.11.14р., 08.12.14р., 11.12.2014р., 26.12.2014р., 06.01.2015р., 13.01.2015р., 20.02. 2015р., 11.03.2015р. та 25.03.2015р., від яких вона відмовилася, зробивши власноруч відповідний запис в повідомленнях.

На виконання вимог ст.43КЗпП України, директор Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» 15.12.2014р. звернувся до Профспілкової організації Полтавської філії ВАТ «Укртелеком», членом якої була ОСОБА_2, з поданням на отримання згоди на розірвання з позивачкою трудового договору за пунктом 1 статті 40 КЗпП України.

23.12.2014р. на засіданні президії профспілкового комітету Профспілкової організації Полтавської філії ВАТ «Укртелеком» була дана згода на розірвання трудового договору з ОСОБА_2, що засвідчено в Протоколі № 25сп-4.

З вищевказаного Протоколу вбачається, по ОСОБА_2пропонувалися вакансії, від яких вона відмовилася.

13.01.2015р. Полтавська філія ПАТ «Укртелеком» видала наказ № 45-к про звільнення 13.01.2015р. у зв'язку зі скороченням штату працівників за п.1ст.40 КЗпП України, зокрема, ОСОБА_2 з посади діловода групи при керівництві Полтавської філії ПАТ «Укртелеком», з яким вона ознайомилася особисто під підпис та отримала його копію. В день звільнення позивачці було видано трудову книжку та виплачена вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку згідно ст.44 КЗпП України.

Встановивши вказані факти на підставі належним чином досліджених та оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про дотримання роботодавцем чинного законодавства при звільненні позивачки, а тому, не вбачаючи порушень трудових прав даного працівника, правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі і, нерозривно пов'язаних з ними, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Так, вирішуючи спір, місцевий суд зясував, що звільнення позивача проведено згідно з наказом, який відповідає законові, оскільки дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення штату працівників. При цьому визначений ст.49-2 КЗпП України порядок вивільнення працівників дотримано. Відповідачем вжито заходів щодо працевлаштування позивачки, а саме, їй були запропоновані вакантні посади, проте, від переведення на іншу роботу вона відмовилася. Звільнення проведено за згодою профспілкового комітету.

Перевіривши доводи позивача, щодо порушення її переважного права на залишення на роботі, суд обґрунтовано з ними не погодився.

Так, згідно зі ст. 42 КЗпП України до кола працівників, серед яких визначаються особи, що мають переважне право на залишення на роботі, входять працівники, що займають таку ж посаду і виконують таку ж роботу на підприємстві, як і працівник, який звільняється.

Як вбачається з матеріалів справи вивільненню із структури підприємства підлягав в цілому підрозділ (в даному випадку група при керівництві, в якій працювала ОСОБА_2.), тому і можливості порівнювати переваги позивача перед іншими працівниками на залишення на роботі - відсутні.

Разом з тим, від вакантних посад, а саме: спеціаліста по роботі з операторами зв'язку, інженера, спеціаліста з продажів клієнтам сегмента малого та середнього бізнесу відділу продаж бізнес-сегменту, старшого спеціаліста з адміністративно-господарської групи відділу підтримки бізнесу, архіваріуса адміністративно-господарської групи відділу підтримки бізнесу позивач відмовилася.

Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У порушення вказаного, ОСОБА_2 свого позову не довела.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим не вбачається підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст.. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Бутенко С.Б. /підпис/ Пікуль В.П.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _________________ Панченко О.О.