Справа № 495/5740/16-ц
Ухвала

28 липня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Чебан Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування реєстрації права власності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться вищевказана цивільна справа.

Позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження 11/18 часток житлового будинку № 53 по вул. Леніна в м. Білгород-Дністровському Одеської області загальною площею 98,9 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м., у складі: літ. «А» - житловий будинок, літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - санвузол, літ. «Г» та «Ж» - гаражі, літ. «Д» - сарай, літ. «Є» - убиралня, літ. «1»- «6», І споруди, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 03 від 06 серпня 2013 року.

За змістом ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає клопотання про забезпечення позову обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового розгляду.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору по справі є житлова прибудова літ «А», житловою площею 12,8 кв.м., гараж літ. «Ж» розташованих за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Леніна 53.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (Одеська область м.Білгород-Дністровський, вул..Леніна,53) до ОСОБА_2 (Одеська область м.Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 19), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та скасування реєстрації права власностізадовольнити частково.

Накласти заборону відчуження у будь-який спосіб житлової прибудови літ «А», житловою площею 12,8 кв.м., гараж літ. «Ж» та/чи їх частини які розташовані за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул.Леніна 53, шляхом заборони органам державної реєстраційної служби та нотаріусам (державним і приватним) здійснювати реєстрацію та перереєстрацію права власності на нерухоме майно в цілому або на окрему його частину.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Н.В.Чебан