Справа № 703/4703/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Компанійця О.В.
при секретарі Бондаренко А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі справу за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В попередньому засіданні відповідач позов не визнав, просив вставити факт, що картка ПАТ «Брокбізнесбанк» була зарплатною, відрахування з неї на погашення кредиту банк здійснював самостійно. Він, ОСОБА_1, не мав заборгованості за кредитом, поки в квітні 2014 року банкомати не припинили приймати платежі на рахунки банку. Ще до цього припинило діяльність відділення банку в м. Смілі.
Представник банку в судовому засіданні позов підтримав і пояснив, що з часу введення в банку тимчасової адміністрації - 3 березня 2014 року - банківські картки не діяли і електронні платежі на рахунки банку не здійснювались. Банк не повідомляв боржника, яким чином йому належало повертати кредит після введення в банку зовнішньої адміністрації.
Суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Позивач не надав суду оригіналу чи належним чином посвідченої копії договору № НОМЕР_2 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE.
Наведена фотокопія не містить відтиску печатки юридичної особи, а також прізвища особи, яка її посвідчила, та документу, який уповноважує цю особу посвідчувати копії документів банку. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може припускати, що неналежно посвідчена копія відповідає оригіналу, тому не бере до уваги цей доказ.
На підставі п.п. 11, 12, 14 додаткової угоди № 1 банк мав право самостійно списувати грошові кошти зі спеціального карткового рахунку (СКР) № НОМЕР_1, на який позичальнику нараховувалась зарплата, та з інших рахунків.
Відповідно до п. 15 додаткової угоди № 1 в разі несвоєчасного здійснення платежів позичальник повинен сплатити пеню в розмірі подвійної процентної ставки.
Представник позивача визнав, що з 3 березня 2014 року в ПАТ «Брокбізнесбанк» платіжні картки банку не обслуговувались в банкоматах.
Згідно з п. 31 додаткової угоди № НОМЕР_2 від 15 лютого 2013 року під час її підписання банк повідомив власника рахунку про варіанти повернення кредиту. Однак представник позивача не зміг назвати, які варіанти повернення кредиту були у відповідача після 3 березня 2014 року; після введення в банку зовнішньої адміністрації відповідача про можливі варіанти повернення кредиту не повідомляли.
Відповідно до п. 13 додаткової угоди у випадку недостатності коштів на рахунку № НОМЕР_2 власник картки зобов'язаний в термін не пізніше 5 банківських днів з дня зарахування заробітної плати погасити заборгованість згідно вимоги банку. З пояснень представника позивача встановлено, що такої вимоги банк відповідачу не заявляв.
Наданим позивачем розрахунком заборгованості підтверджується, що по березень 2014 року включно відповідач розраховувався за кредитом своєчасно.
Стаття 526 ЦК України визначає, зокрема, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Банк порушив умови договору, оскільки не забезпечив відповідачу можливості розраховуватись за кредитом з платіжної картки чи іншим способом.
Відповідно до вимог абз. 1 ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, зокрема, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.
Наведене свідчать про прострочення кредитора за договором № НОМЕР_2.
Частиною 2 ст. 613 ЦК України визначено: якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. На підставі частини 4 цієї статті боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.
Згідно з вимогами ст. 616 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталось з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Оскільки банк не забезпечив відповідачу можливості повертати кредит після 3 березня 2014 року, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача неустойки та збитків від прострочення виконання зобов'язання з березня 2014 року.
Відповідно до наведеного ОСОБА_1 не прострочив виконання зобов'язання, тому за ст. 625 ЦК України не повинен платити нараховані банком 3% річних від суми кредиту та процентів.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 64, 88, 213-215 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України 86 грн. 24 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд і оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.В. Компанієць