Справа № 544/1849/15-ц
№ пров. 2/544/68/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 січня 2016 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю: секретаря Ралець О.С.,

у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є прийомним сином ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі з земельної частки (паю), розміром 3,65 га, що розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району. За життя спадкодавець склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїм прийомним дітям: сину ОСОБА_2, сину ОСОБА_1, та дочці ОСОБА_3 Після смерті спадкодавця він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідачі по справі спадщину не приймали. При його звернення до нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в заповіті вказано, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4, хоча фактично і ОСОБА_1, і ОСОБА_2, і ОСОБА_3 були прийомними дітьми. За життя спадкодавиця не оформила документи про усиновлення. Враховуючи вищевикладене позивач просить встановити факт прийняття ним спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, та визнати за ним право власності на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача ОСОБА_5 на позовних вимогах ОСОБА_1 наполягав та просив їх задовольнити в повному обсязі, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Відповідачі по справі надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали та просили суд розглянути справу без їх участі, а також зазначили, що відмовляються від спадщини на користь позивача.

Судом в порядку ст.ст.63, 180 ЦПК України для встановлення фактичних даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які суду пояснили, що являються давніми знайомими сім'ї ОСОБА_1 Свідки повідомили, що померла ОСОБА_4 дійсно являється прийомною матір'ю позивача по справі, а також підтвердили факт, що на час своєї смерті спадкодавиця проживала разом із ОСОБА_1, який і поховав її, а також підтвердили, що позивач доглядав за будинком померлої та обробляв земельну ділянку в с. Давидівка.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні її правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Після смерті останньої залишилася спадщина, що складається в тому числі з земельної частки (паю), розміром 3,65 в умовних кадастроких гектарах, яка розташована на території Давидівської сільської ради, та належала померлій на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 24.12.1996 року на підставі рішення Пирятинської районної державної адміністрації від 04.12.1996 року №351 (а.с.7, 16).

Згідно ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки Каплинцівської сільради від 13.02.2015 року №35 ОСОБА_4 на день смерті проживала, але не була зареєстрована, у сім'ї ОСОБА_1 в с.Каплинці Пирятинського району Полтавської області (а.с.12).

На момент смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 продовжував здійснювати догляд за будинком та обробляти земельну ділянку, володів Сертифікатом на земельну частку (пай), ощадною книжкою та іншим майном, що належало померлій (а.с.6, 31а-32), тобтоприйняв спадщину після смерті прийомної матері, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.

Крім наданих документів даний факт підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7

Інші спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_8 в установлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались (а.с.27-28), будь-яких дій щодо управління та володяння спадковим майном не здійснювали, тому вважаються такими, що не прийняли спадщину. Крім того у своїх заявах, наданих суду, вони вказали, що відмовляються від своєї частки спадщини після смерті ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити позивач, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення майнових прав позивача. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов'язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла все своє майно своїм дітям: сину ОСОБА_2, сину ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_3 (а.с.8). Цей заповіт не змінювався і не перезаповідався.

Факт належності позивачу даного заповіту підтверджується рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 березня 2015 року (а.с.13-14).

18 серпня 2015 року позивач звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори для оформлення свого права на спадщину за заповітом, проте отримав відмову у зв'язку з тим, що в заповіті вказано ступінь родинних відносин, а позивач не надав відповідних документів для встановлення факту родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с.15).

Відповідно до ст.534 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Даючи оцінку заповіту, складеному ОСОБА_4 04.12.1995 року, суд зазначає, що хоча у заповіті й вказано, що ОСОБА_4 заповідає своє майно дітям, але при цьому вона вказала прізвища, ім'я та по-батькові цих осіб, тому зазначення у заповіті родинного зв'язку з призначеними спадкоємцями не має правового значення. Крім того у матеріалах справи вудсутні відомості щодо оспорювання даного заповіту або визнання його недійним.

На підставі викладеного та враховуючи, що позивачу з незалежних від нього причин відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті прийомної матері, але ніхто, крім нього на спадщину не претендує і він бажає її прийняти, при цьому обраний позивачем спосіб захисту його прав є належно обраним, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 209, 212-215, 234, 256, 292 ЦПК України, ст.ст.524, 534, 549 ЦК УРСР 1963р., суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини, що відкрилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на право на земельну частку (пай) розміром 3,65 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, та належало спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП (ВАТ) ім.Кірова за НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.В.Нагорна