Справа № 392/2043/15-ц
Провадження № 2/392/149/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

16 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини, доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1200,00 грн. (одна тисяча двісті гривень 00 коп.) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них народилася спільна дитина ОСОБА_4, дитина проживає разом із ним, відповідач не надає матеріальну допомогу дитині, хоча працює на різних роботах без укладання трудових договорів, має мінливий дохід, частину з якого отримує в натуральній формі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали пред»явлений позов та просили його задовольнити, з підстав викладених у ньому. Додатково пояснили, що під час шлюбу з відповідачем у 2005-2006 роках було придбано у власність нерухоме майно - квартиру, що знаходиться в с. Мар»янівка Маловисківського району Кіровоградської області, право власності на яку відповідач оформила на своє ім»я, проте після розірвання шлюбу обіцяла, що квартира буде нею продана і одержані від її продажу грошові кошти будуть розподілені між 2 (двома) доньками, як грошові кошти на їхнє утримання, батьками яких є позивач та відповідач. Проте, після продажу квартири у 2011 році, за яку вона одержала грошову суму в розмірі 11500,00 грн. (одинадцять тисяч п»ятсот гривень 00 коп.) ? (одну другу) частину грошових коштів вона так і не передала своїй дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти.

Відповідач в судовому засідання позов визнала частково, а саме в розмірі сплати аліментів 200,00 грн. (двісті гривень 00 коп.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, надавши письмові заперечення на позовну заяву і обгрунтовуючи це тим, що вона не працює та не здійснює підприємницьку діяльність, має на утриманні спільну з відповідачем дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка хоча і досягла повноліття, проте продовжує навчання і позивач жодним чином їй матеріально не допомагає. Також, від іншого шлюбу вона має ще 2-х (двох) дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, за якими здійснює догляд (а.с. 18-19).

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження, дитина проживає разом із батьком, навчається на денній-комерційній формі на 1-му (першому) курсі економічного факультету Кіровоградського інституту комерції (а.с. 5, 6, 54).

Шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 16 грудня 2008 року (а.с. 62).

З матеріалів справи вбачається, що до складу сім»ї позивача входять: цивільна дружина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та син цивільної дружини - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 55, 57, 58).

Судом встановлено, що позивач з 2009 року працює під час весняно-польових та осінньо-польових робіт трактористом в ПАТ «Мар»янівське», і як пояснив останній у судовому засіданні одержує середньомісячну заробітну плату в розмірі 1600,0 грн. - 2000,00 грн., у зимовий період часу перебуває на обліку у Центрі зайянятості, що підтверджується матеріалами цивільної справи (а.с. 48, 49, 63, 64).

Позивачем в судовому засіданні, що мало місце 16 лютого 2016 року також було визнано, що він з відповідачем є батьками ОСОБА_5, яка хоча і досягла повноліття, проте навчається і він не надає їй матеріальної допомоги і ОСОБА_8 навчається на денній, державній формі на 3-му (третьому) курсі фізико-математичного факультету Кіровоградського державного педагогічного університету ОСОБА_10 (а.с. 26).

Судом також встановлено, що 16 листопада 2010 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_12, було укладено шлюб, який зареєстровано Мар»янівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 4, від шлюбу з громадянином ОСОБА_11 у відповідача народилися діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, які входять до складу її сім»ї (а.с. 21, 23-25).

З матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідач не працює та перебуває з 07 серпня 2015 року на обліку в Маловисківському районному центрі зайнятості як безробітна, у зв»язку із чим одержує допомогу по безробіттю і лише в період з 08 червня по 03 серпня 2015 року була працевлаштована та одержувала заробітну плату (а.с. 37-39, 65).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Генеральної Асамблеї ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обов'язок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків.

Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв'язку, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду позивачем не було доведено наявність у відповідача доходу з якого б можна було б проводити стягнення з урахуванням позовних вимог позивача аліментів в розмірі 1200,00 грн. щомісячно починаючи з дня звернення з позовом до суду на утримання неповнолотньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свою чергу судом не встановлено, що платник аліментів враховуючи його матеріальне становище має змогу сплачувати аліменти в тому розмірі як просить про це позивач, при цьому суд враховує наявність у відповідача, яка не працює та перебуває на обліку у Центрі зайнятості, 2-х (двох) малолітніх дітей від іншого шлюбу, а також наявність іншої спільної з позивачем - доньки, яка хоча і є повнолітньою проте продовжує навчання, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи часткове визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що правильним буде стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, у розмірі 200,00 грн. (двісті гривень 00 коп.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду.

Разом із цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Також, суд вважає необхідним роз»яснити позивачу та його представнику, що положеннями ч. 3 ст. 184 СК України передбачено, що якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 487,20 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 11, 15, 57-60, 62-64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 222, 223, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200,00 грн. (двісті гривень 00 коп.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 грудня 2015 року.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривнь 20 коп.).

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складений 19 лютого 2016 року.

Суддя Д.М. Кратко