Справа № 686/384/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 лютого 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, -

встановив:

12 січня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 липня 2015 року вона та ПП ОСОБА_2, уклали договір про виготовлення та доставку металопластикових вікон вартістю 11 236 грн. протягом тридцяти робочих днів. Вказує, що на виконання умов договору нею було сплачено завдаток на виготовлення, купівлю, установку металопластикових вікон у сумі 5000 грн., а також додатково оплачено 1050 грн., а всього- 6050 грн., проте відповідач не виконав умови договору, вікна не виготовив та не доставив.

Зазначає, що для захисту своїх прав позивач спочатку звернулася до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Хмельницькій області. Працівником інспекції з питань захисту прав споживачів були перевірені обставини звернення та за результатами перевірки був складений акт і на відповідача був виданий припис щодо припинення порушення прав споживачів. Відповідач надав письмове пояснення в якому зазначено, що погоджується повернути кошти в сумі 6050 грн., проте до сьогодні відповідач кошти не повернув та договір не розірвав.

Крім того зазначає, що їй була заподіяна моральна шкода внаслідок невиконання зобовязання відповідачем, у неї змінився нормальний образ життя, втратились нормальні життєві зв'язки, порушився нормальний режим сну, зазнала значних душевних страждань, які є триваючими.

А тому просить розірвати договір, укладений між нею та відповідачем від 18.07.2015 р., стягнути з відповідача 6050 грн. сплачених коштів, 174, 29 грн. пені та 500 грн. моральної шкоди.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі у звязку з наступним.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що 18 липня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 (далі Замовник) та відповідачем ФОП ОСОБА_2, (далі Виконавець) укладено Індивідуальний договір (далі Договір), відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязується організувати роботи з виготовлення і передачу у власність ПВХ конструкцій (вікна) за розцінками Виконавця, а Замовник зобов'язується оплатити та прийняти готові вироби та роботу згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п.2.1, 2.2, 2.3 Договору вартість виробів складає 11 236 грн., завдаток - 5000 грн., додатково оплачено 1050 грн. (підтверджується квитанціями про оплату коштів), борг до передачі виробів у власність 5186 грн.

Згідно з п.3.1 цього ж договору Замовник зобов'язується оплатити вартість виробів 11 236 грн.

Пунктом 3.2 встановлено, що після виконання п.3.1 Виконавець зобов'язується передати у власність Замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору. Договір діє з дня його підписання до повного виконання сторонами всіх зобов'язань (п.3.12.). За змістом п. 4.1. цього ж договору у випадку невиконання Замовником п.3.1. договір вважається розірваним, і всі його додатки недійсними.

Також в матеріалах справи наявні пояснення відповідача, в яких відповідач зазначає, що погоджується повернути кошти в сумі 6050 грн. та розірвати договір.

Тобто між сторонами було укладено договір побутового підряду (ч. 1 ст. 865 ЦК України). До відносин за договором побутового підряду, не врегульованим ЦК України, застосовується законодавство про захист прав споживачів (ч. 3 ст. 865 ЦК України).

Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовник), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Тобто шкода, заподіяна замовнику, повинна бути відшкодована підрядником у повному обсязі, в тому числі і неустойка (пеня), якщо це передбачено умовами договору.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п. 4.2. договору передбачено, що у випадку невиконання виконавцем п. 3.2. з власної вини, виконавець зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1 % від вартості даного договору за кожен день прострочення. ( ч.2 ст. 551 ЦК України )

Відповідно до ч.ч.1-3ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Згідно з ч.2ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як вбачається з оспорюваного позивачем договору (пункти 2.1 - 2.3), він має ціну 11 236 грн., але не вказані умови та строки її сплати, що в свою чергу суперечить п. 3.2 та робить неможливим його виконання, так як даним пунктом (3.2) передбачений обов'язок виконавця передати у власність замовника виготовлений виріб протягом 30 робочих днів з моменту заключення договору.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

В силу ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", суд дійшов висновку, що умови договору (пункти 2.1-3.1) є несправедливими, оскільки всупереч принципу добросовісності їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Враховуючі вищезазначені обставини, приймаючі до уваги, що згідно вищевказаного договору позивач умови договору виконала, здійснивши оплату замовленого товару, проте відповідач відповідні послуги за угодою сторін ні в зазначений в договорі строк, ні на час розгляду справи позивачу не надав, про причини невиконання зобовязань не повідомив, доказів іншого до суду не надано, суд вважає можливим розірвати договір, стягнути проплачені кошти в рахунок завдатку за договором і неустойку за невиконання умов договору.

Споживачі, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», мають право на відшкодування моральної шкоди в разі заподіяння такої небезпечною для життя і здоров'я продукцією у випадках, передбачених законом.

Ураховуючи встановлені в справі обставини, відсутні підстави для застосування п. 5 ч. 1 ст. 4 указаного Закону до цього спору, а тому вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі суд розподіляє у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 610, 837 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір, укладений 18 липня 2015 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 6050, 00 грн. та 174, 29 грн. пені.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

В решті відмовити.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: