Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 січня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності виступає представник ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності виступає представник ОСОБА_2звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що в 12.01.2015 року уповноважила через нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_3 бути її правовим представником. 20.04.2015 року Ужгородським міськрайонним судом було прийнято рішення по цивільній справі за її позовом до ОСОБА_4 З прийнятим рішенням вона була не згідна. Її представник ОСОБА_3 запевнив, що у строки встановлені чинним законодавством була подана апеляційна скарга. Наприкінці травня 2015 року відповідач надав копію про подання апеляційної скарги 27.04.2015 року. На екземплярі була проставлена тільки письмова резолюція про отримання на, що відповідач пояснив, що тепер так приймають документи в суді. Вказує, що 28.07.2015 року особисто прибувши до апеляційного суду Закарпатської області довідалася,що її апеляційна скарга залишена без руху у звязку із несплатою судового збору. ОСОБА_3 по телефону повідомив її, що обставина із сплатою судового збору є помилковою і він все зясує, а в подальшому взагалі перестав відповідати на дзвінки. Також зазначає, що при ознайомленні в апеляційному суді з матеріалами справи №712/21265/12 дізналася про наступне: подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд відбулося лише 08.07.2015 року; Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16.07.2015 року апеляційна скарга залишена без руху; без її відома у другому абзаці скарги було вказано, що вона як апелянт похилого віку, який отримує пенсію за віком, сплачує комунальні послуги, доглядає сина-інваліда, який також отримує пенсію за інвалідністю з якої виплачує інваліди, не має достатньо грошей, щоб вчасно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги; про отримання ОСОБА_3 копії ухвали від 16.07.2015 року про залишення апеляційної скарги без руху та надання строку для усунення недоліків, вона взагалі не була повідомлена своїм представником.

Вказує, що навмисними діями відповідача, її було введено в оману, що мало наслідком безпідставно пропущений строк на апеляційне оскарження

Крім того, зазначає, що замість правового захисту, відповідач своїми діями на певний час позбавив її та її сина гарантованого права на подальшу правову допомогу та можливість гідного правового захисту, що спричинило їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 42 тис. грн., оскільки вона зазнала душевних та моральних страждань та приниження честі і гідності.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 42 тис. грн.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини не явки суд не повідомив, а тому в порядку ст. 169 ч.4 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Згідно наданих письмових заперечень ОСОБА_5 позовних вимог позивачки не визнає та зазначає, що ніяких послуг, тим більше оплачуваних він позивачці не надавав. Сам факт довіреності ні до чого його не зобовязує, а лише надає йому право заміщати позивача у визначених місцях та з відповідним колом повноважень. Вказує, що рішення суду першої інстанції по цивільній справі №712/21265/12 було ухвалене 20.04.2015 року, повний текс був отриманий саме ОСОБА_1 25.05.2015 року, судовий збір за подання апеляційної скарги позивач сплатила лише 29.07.2015 року, оскільки перебувала за кордоном, а він ніяким чином не був зобовязаний здійснювати будь-які дії в тому числі сплачувати кошти. Також відповідач вважає, що факт моральних страждань або інших втрат нічим не підтверджено.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 12 січня 2015 року ОСОБА_1 надала нотаріально посвідчену довіреність на представництво її інтересів в суді на ім'я ОСОБА_3.

. У відповідності до ч.1 ст.237 УК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 в період дії довіреності представляв інтереси ОСОБА_1, як позивачки в Ужгородському міськрайонному суді по цивільній справі №712/21265/12.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2015 року по вказаній справі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено повністю.

Судом встановлено, що не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_1, що подав апеляційну скаргу на вказане рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2015 року на підтвердження чого надав позивачці копію апеляційної скарги із резолюцією про отримання 27.04.2015 року.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна інша копія апеляційної скарги, з якої слідує, що така подана ОСОБА_1 в інтересах якої діє на підставі довіреності ОСОБА_3 08.07.2015 року на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2015 року, що стверджується наявним на такїй відтиском печатки суду.

Із змісту вказаної апеляційної скарги слідує, що апелянт є особою похилого віку та отримує пенсію за віком, доглядає сина-інваліда, який також отримує пенсію за інвалідністю з якої виплачує аліменти, також разом з цих грошей сплачують комунальні послуги по уриманню будинку апелянту просто не вистачило грошей щоб вчасно сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги. В звязку з цим апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Судом встановлено, що дані відомості ОСОБА_3 були зазначені в апеляційній скарзі без відома ОСОБА_1, яка вважає, що такі відомості нанесли їй моральну шкоду у вигляді втрати іміджу в оточуючих її близьких та родичів.

Згідно ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 16.07.2015 року вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2015 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнано неповажними.

Із змісту вказаної ухвали слідує, апелянт оскаржуване рішення отримав 25.05.2015 року, що ним також визнається в апеляційній скарзі. Апеляційна скарга подана лише 08.07.2015 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Представник апелянта, як на поважність пропуску строку вказує на те, що апелянт є особою похилого віку, отримує мінімальну пенсію, доглядає сина-інваліда, а тому їй не вистачило коштів для вчасної оплати скарги судовим збором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що саме з вини ОСОБА_3, який діяв в інтересах ОСОБА_1 було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2015 року, що в подальшому призвело до залишення 16.07.2015 року апеляційним судом Закарпатської області вищезазначеної апеляційної скарги без руху.

Крім того, ОСОБА_3 не повідомив ОСОБА_1 про наявність ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 16.07.2015 року, якою апеляційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.23 ЦК України та розяснень, що містяться в п. 3, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя;порушенні стосунків з оточуючими людьми;при настанні інших негативних наслідків. При визначенні моральної шкоди суд зясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному звязку з наслідками, що настали.

Враховуючи, що неналежне виконання відповідачем ОСОБА_3 як представником позивача, взятих на себе обов'язків, позивачці ОСОБА_1 було спричинено моральних та душевних переживань, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди, оскільки цей розмір, на думку суду, буде відповідати спричиненій позивачці моральній шкоді.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі довіреності виступає представник ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 грн.

В решті заявлених позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Розяснити сторонам, що вони мають право ознайомитись з повним рішенням суду через пять днів після проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя: Микуляк П.П.