АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/92/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: представника позивача - Москалюк С.А.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и л а:

4 червня 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що 20 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 22,80 % річних на суму залишку заборгованості.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір.

Згідно з «Умовами та правилами надання банківських послуг» клієнт надав свою згоду на встановлення банком кредитного ліміту та право банку в будь-який момент його змінити (зменшити або збільшити).

Що стосується позичальника, то відповідно до п. 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» він зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, і перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні ним строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову.

Відповідно до «Правил користування платіжною карткою», за несвоєчасне виконання боргових обов'язків (користування простроченим кредитом і Овердрафтом) боржник сплачує

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Карплюк О.І. Провадження № 22-ц/792/92/16

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 19, 27

відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких встановлені «Тарифами банку» та викладені на банківському сайті.

У разі незгоди позичальника зі зміною «Правил користування платіжною карткою» та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті, він зобов'язується надати банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити виниклу заборгованість.

Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за договором.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, станом на 30 квітня 2014 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 12 042 грн. 79 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 3165 грн. 10 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 4704 грн. 28 коп.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 3123 грн. 75 коп.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 549 грн. 66 коп. Однак, він ухиляється від виконання зобов'язань за кредитним договором, заборгованість не погашає.

А тому, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 20 лютого 2008 року у розмірі 12042 грн. 79 коп.

Справа у судах розглядалась неодноразово.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, представник ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт не згідний із висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за договором. Вважає, що перебіг строку позовної давності ще не розпочався, оскільки кредитний договір діє на даний час.

Так, суд не врахував п. 9.12 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідно до якого договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення він автоматично пролонгується на такий же термін.

Як наслідок, судом було зроблено хибний висновок, що оскільки договір діє з 20 лютого 2008 року, то його пролонгація відбувається лише на наступні 12 місяців, і після цього дія договору припиняється. Строк дії кредитного договору автоматично було пролонговано на кожні наступні 12 місяців, а отже на даний час він діє, оскільки з 2009 року жодна зі сторін не заявила про свій намір його розірвати.

Крім того, строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Москалюк С.А. підтримала апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи, що строк позовної давності до всіх вимог банку сплив.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріалами справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального або процесуального права.

Згідно з вимогами ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір строком на 12 місяців, за яким банк надав останньому кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 22,80 % річних на суму залишку заборгованості. Станом на 30 квітня 2014 року заборгованість за кредитом становила 12 042 грн. 79 коп. Відмовляючи у стягненні зазначеної суми, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки між сторонами укладено кредитний договір строком на 12 місяців і представник банку не звертався до суду з заявою про поновлення строку позовної давності, то він є таким, що сплинув.

Однак, повністю погодитись із зазначеним висновком неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Апеляційним судом встановлено, що 20 лютого 2008 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про видачу кредиту, шляхом його перерахування на універсальну кредитну картку (а.с. 7). Розглядаючи вказану заяву, зі своєї сторони банк запропонував останньому кредитний ліміт на кредитну картку в розмірі 500 грн. з базовою відсотковою ставкою на момент підписання договору 1,9 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Зазначена заява була підписана обома сторонами, ніким не оспорюється.

В Умовах кредитування, підписаними та неоспореними ОСОБА_3, сторони між собою домовились, що пільгова ставка діє при умові погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; розмір базової відсоткової ставки в місяць становить 1,9 %; розмір комісії за кредитне обслуговування становить 1 % на залишок заборгованості, непогашеної протягом пільгового періоду; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді) становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с. 48).

Термін дії платіжної картки - до 31.01.2012 року, що підтверджується даними довідки, наданої банком (а.с. 96).

У подальшому кредитний ліміт було збільшено до 3170 грн., що підтверджується довідкою банку та випискою по платіжній картці за період з 01.01.1999 року по 19.12.2015 року (а.с. 96, 138-144).

Користуючись кредитними коштами, відповідач неодноразово порушував умови кредитного договору, несвоєчасно та не у повному розмірі вносячи щомісячні платежі. Останній раз ОСОБА_3 здійснив погашення заборгованості за вищевказаним кредитом третього листопада 2008 року у розмірі 228 грн. 47 коп., після чого залишилась непогашеною заборгованість у розмірі 3 229 грн. 71 коп. і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності щодо кожного окремого самостійного зобов'язання, яке входять до змісту зобов'язання, яке виникло на підставі договору.

Зокрема, виходячи із зазначеної суми заборгованості станом на 3 листопада 2008 року та з Умов кредитування, підписаних відповідачем, він зобов'язався її погашати, шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості.

З урахуванням вищевказаних Умов та взятих на себе зобов'язань, відповідач відповідно до розрахунку, здійсненого апеляційним судом (а.с. 148), повинен був у березні 2013 року здійснити останній щомісячний платіж у розмірі 17 грн. 43 коп. по погашенню виниклої заборгованості (3229 грн. 71 коп.).

Однак, ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 30.04.2014 року у нього утворилась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 12 042 грн. 79 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 3165 грн. 10 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 4704 грн. 28 коп.; заборгованості по комісії за користуванням кредитом - 3123 грн. 75 коп., що підтверджується розрахунком банку (а.с. 4-6).

4 червня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду із позовом до відповідача про стягнення вищевказаної заборгованості, а також штрафів: фіксованої частини - 500 грн. та процентної складової - 549 грн. 66 коп.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Умовами кредитування, підписаними відповідачем, встановлено, що строк погашення заборгованості, відсотків та комісії за кредитом здійснюється щомісячно шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від загальної суми заборгованості.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань, що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на підставі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Останнім строком виконання зобов'язання, як зазначено вище, незалежно від строку дії картки (до 31 січня 2012 року), відповідно до вимог ст. 599 ЦК України, - є березень 2013 року.

Зважаючи на те, що банк звернувся до суду 4 червня 2014 року та враховуючи вимоги закону щодо трирічного строку позовної давності, про який заявлено відповідачем, щодо кожного окремого зобов'язання, що входить до змісту зобов'язання, яке виникло на підставі вищевказаного кредитного договору, до стягнення підлягає заборгованість в межах зазначеного строку, тобто за період з 4 червня 2011 року по 4 червня 2014 року.

Відповідно до розрахунку на а.с. 148 заборгованість за тілом кредиту за вказаний період становить 1084 грн. 32 коп. Що стосується відсотків та комісії, то їх розмір в межах строку позовної давності та в межах позовних вимог становить: 2775 грн. 38 коп. - заборгованість за відсотками (4704 грн. 28 коп. -1928 грн. 90 коп.); 1383 грн. - заборгованість за комісією (а.с. 4-6). Отже, саме вказані суми підлягають до стягнення.

Суд першої інстанції не врахував указаних обставин і помилково виходив з того, що позов банку є безпідставним у цілому.

Що стосується вимог банку про стягнення штрафу, то оскільки Умови кредитування, підписані відповідачем не визначають його обов'язок щодо їх сплати, то вони задоволенню не підлягають.

Посилання ж банку на Умови і правила надання банківських послуг (а.с. 8-13), як на підставу стягнення штрафу, є необґрунтованими, оскільки вказані Умови відповідачем не визнаються в силу того, що вони йому для ознайомлення не надавались, він їх не підписував. Отже, вони не є складовою частиною укладеного між сторонами договору та не породжують виникнення у відповідача будь-яких зобов'язань.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Зокрема, враховуючи, що судові витрати банку становлять 365 грн. 40 коп. (а.с. 1, 56), звертаючись до суду він просив стягнути 12042 грн. 79 коп., а задоволені вимоги становлять 5242 грн. 70 коп., то до стягнення з відповідача підлягає 159 грн. 07 коп. (365,40х5242,70/12042,79).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 20 лютого 2008 року у розмірі 5242 (п'яти тисяч двісті сорока двох) грн. 70 коп., яка складається з: 1084 (однієї тисячі вісімдесят чотирьох) грн. 32 коп. - заборгованості за тілом, 1383 (однієї тисячі триста вісімдесяти трьох) грн. - заборгованості за комісією, 2775 (двох тисяч семисот сімдесяти п'яти) грн. 38 коп. - заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 159 (сто п'ятдесят дев'ять) грн. 07 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова