Справа № 2/593/51/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_1 (д.п. ОСОБА_3) ОСОБА_4 до Слов»ятинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що після смерті її бабці ОСОБА_5 залишилось спадкове майно у вигляді будинковолодіння, що в селі Слов»ятин Бережанського району на вулиці Шевченка, 3, і хоч вона згідно заповіту є єдиним спадкоємцем цієї спадщини, однак розпорядитись нею не може, бо нотконтора відмовила їй у видачі свідоцтва на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці вищезазначеного будинковолодіння, звернулася до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити.

Представник Слов»ятинської сільської ради Бережанського району у судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечень не має.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 із позовом погодилася, не заперечує проти його задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

У відповідності із Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року спадкові відносини регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно із ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, а оскільки бабця позивачкиЛевик ОСОБА_6 померла 18 квітня 2014 року, то даний спір слід вирішувати, керуючись чинним нині Цивільним кодексом України.

У відповідності із ст. ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що бабця позивачки ОСОБА_5 проживала в селі Слов»ятин Бережанського району Тернопільської області, по вул. Шевченка, 3, і була власником зазначеного будинковолодіння.

Цей факт підтверджується довідкою Словятинської сільської ради за № 429 від 27 серпня 2015 року, інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна та технічним паспортом на садибний житловий будинок, що були видані 15 жовтня 2015 року Бережанським ОК МБТІ, відповідно до інвентаризаційної справи № 203 та оглянутою у судовому засіданні будинковою книгою.

Із свідоцтва про смерть видно, що бабця позивачки ОСОБА_5 померла 18 квітня 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та належних йому господарських будівель, що знаходяться в селі Слов»ятин на вул.Шевченка,3.

Судом також встановлено, що 6 жовтня 1997 року бабця позивачки ОСОБА_5 все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_3) ОСОБА_4. Даний факт підтверджується оглянутим та долученим до матеріалів справи заповітом.

В зв`язку з тим, що бабця позивачки на випадок своєї смерті розпорядилася належним їй майном та склала заповіт, то саме позивачка є єдиним його спадкоємцем.

Із пояснень позивачки, видно, що вона після смерті бабці відповідно до рішення Бережанського районного суду звернулася в нотаріальну контору із заявою на прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючого документа про належність її бабці будинковолодіння, не мала змоги переоформити його на себе, а так як вона прийняла спадщину, то з тих підстав просить її позов задоволити.

Таким чином, поскільки в судовому засіданні доведено, що позивачка згідно заповіту є спадкоємцем належного її бабці майна, і хоч фактично вона прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу про належність спадкодавиці будинковолодіння, не мала можливості переоформити його на себе, тому суд вважає необхідним задоволити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право на спадщину, що відкрилася після смерті її бабці.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 14, 60, 174, 212-215, 292, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст.ст. 1217, 1220, 1223 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (д.п. ОСОБА_3) ОСОБА_4 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті її бабці ОСОБА_5, яка померла 18 квітня 2014 року, а саме :

- на житловий будинок із належними йому господарськими будівлями, що розміщені на вул. Шевченка, 3 в селі Слов»ятин Бережанського району Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_7