Справа № 750/661/16-ц
Провадження № 2/750/761/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: судді Жук М.І., за участю секретаря судового засідання Щербак І.В.., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

15.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, між сторонами подружні відносини не підтримуються, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з грудня 2014 року вони разом не проживають, спільного господарства та бюджету не ведуть і про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дочки.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач позов визнав повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.01.2009 року і вони є батьками малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо від них (а.с.6-7,18).

Оскільки з грудня 2014 року сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільного господарства та бюджету не ведуть, сторони поновлювати сімейні стосунки не бажають, а ступінь відчуженості сторін є значною - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Згідно до положень ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідач не має інших утриманців, його вік та стан здоров'я дозволяють сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку).

Встановлені судом обставини справи є підставами для задоволення позову, з покладанням на відповідача судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст.213-215, 367, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 17.01.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис №35.

Стягнути з ОСОБА_2 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Чернігів Чернігівська область) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.01.2016 року і до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя