Справа № 381/4920/15-ц Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/987/16 Доповідач у 2 інстанції Даценко Л. М.
Категорія 49 11.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановила:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що згідно рішення Фастівського міськрайонного суду від 02.06.2015 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини.

Позивач вважає, що зазначений розмір аліментів, що підлягають щомісячному стягненню, для нього особисто є дуже великим та таким, який він сплачувати не має можливості, оскільки він є особою, яка офіційно ніде не працевлаштована, та має нерегулярний, мінливий дохід. Крім цього, стан його здоров'я після ДТП потребує періодичного медичного втручання, лікування, оздоровлення та можливого проведення операції.

Тому на підставі положень ст. ст. 182, 184, 192 СК України просить змінити розмір аліментів, зменшивши їх розмір, та визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, оскільки суд не врахував його матеріальне становище та стан здоров'я.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, оскільки будь-яких належних доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я позивача суду не надано.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. При ухваленні даного рішення суд врахував вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. Рішення набрало законної сили і позивачем не оскаржувалося.

Судом встановлено, що виходячи з поданого позову, позивач не згоден з розміром аліментів, що був визначений заочним рішенням суду, і фактично його оскаржує.

З урахуванням наведеного, судом вірно встановлено, що будь-яких належних доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я позивача суду не надано. Позивач є працездатним, аліментів, крім як на утримання дочки ОСОБА_4, нікому не сплачує, на утриманні непрацездатних та інших неповнолітніх членів сім'ї немає, як зазначив у позовній заяві та в судовому засіданні має нерегулярний, мінливий дохід.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про зменшення розміру аліментів та визначення їх у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, оскільки заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2015 року ухвалено відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України в межах заявленого ОСОБА_3 позову, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки заробітку (доходу) батька, і суд визначив розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини згідно ст. 183 СК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді