АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 648/954/15-ц Головуючий в І інстанції: Коваленко А.В.
Номер провадження 22ц - 791/150/2016 Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

Секретаря Прушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до суд, просила визнати недійсним договір позики від 24.02.2014 р. укладений між нею та ОСОБА_2 посилаючись на те, що 24 лютого 2014 р. нею була написана розписка ОСОБА_2, відповідно до якої відповідач передала, а позивач отримала грошові кошти в сумі 7700 доларів США, вважає дану розписку фіктивною, так як відповідач не передавала їй вказані грошові кошти, дана розписка була гарантією повернення позивачем коштів іншим особам по укладених з ними договорах позики, просила суд визнати договір позики на підставі розписки від 24.02.2014 р. недійсним, посилаючись на його фіктивність.

Рішенням суду в задоволені позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні її вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що 24 лютого 2014 р. року згідно розписки ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_2 7700 доларів США та зобов'язалася повернути їх у строк до 24 березня 2014 року.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 31 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 24 лютого 2014 року, яке ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року залишено без змін, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто по укладеному договору позики 103 411 грн. Вказаними рішеннями встановлені, а тому відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, не потребують доказуванню обставини відповідно до яких згідно розписки написаної ОСОБА_1 остання отримала від ОСОБА_2, готівкою 7700 доларів США та зобов'язалась повернути їх в строк до 24.03.2014 року. Згідно вищевказаних судових рішень доводи ОСОБА_1 про те, що кошти від ОСОБА_2 вона не отримувала, а розписку про отримання коштів написала, як гарантію під інший договір, до уваги не були прийняті, оскільки такі доводи не підтверджені належним та допустимими доказами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, у цивільній справі при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 встановлено, що 24.02.2014 року між сторонами було укладено договір позики за яким ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2, в борг 7700 доларів США, які зобов'язалась повернути до 24.03.2014 р., однак своїх зобов'язань за договором позики не виконала, борг не повернула, а тому суд встановив факт боргового зобов'язання та стягнув з ОСОБА_1 борг на користь ОСОБА_2 за договором позики, при цьому судом до уваги було не прийнято доводи ОСОБА_1 про те, що кошти від позивача вона не отримала, а розписку про отримання коштів написала, як гарантію під інший борг, оскільки такі доводи не були підтверджені належними та допустимими доказами, а тому зазначені вище обставини відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України не повинні доказуватись при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Тобто, встановлені судовим рішенням обставини не повинні доказуватись у справі, що розглядається на даний час, так як у ній беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права, і нема жодних підстав для його скасування чи змінення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі, апеляційну скаргу слід відхилити і залишити рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 06 жовтня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Бугрик В.В.

Судді: Лісової Г.Є.

Семиженко Г.В.