Провадження № 2/127/1356/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В:

21.10.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 30.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.10.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №3120.

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони припинили спільне проживання, шлюб фактично розпався, відповідач будь-якої матеріальної допомоги ні дитині, ні позивачу не надає.

Позивач в даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьохрічного віку, окрім невеликої державної соціальної допомоги інших джерел для існування і заощаджень не має, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на свою користь на своє утримання аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення сином трьохрічного віку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні останніх відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 30.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб у В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 30.10.2011 року зроблено відповідний актовий запис за №3120, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 30.10.2011 року (а.с.4).

Від даного шлюбу у сторін є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 10.07.2013 року (а.с.5).

Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні сторони припинили спільне проживання, шлюб розпався, відповідач будь-якої матеріальної допомоги ні дитині, ні позивачу не надає.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з довідки Будинкоуправління №1 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця вих.№351 від 14.10.2014 року неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6), а тому позивач має право на утримання від відповідача - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частиною 2 статті 80 СК України визначено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

А тому, при визначенні суми стягнення аліментів суд враховує, що позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьохрічного віку, згідно довідки Управління соціального захисту населення (Лівобережне) від 10.12.2015 року №1721 отримує державну соціальну допомогу у розмірі 130,00 грн. (а.с.65), інших джерел для існування і заощаджень у позивача не має; а також позивач має хворобливий стан здоров'я, що підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 15.12.2015 року (а.с.66), випискою з медичної картки амбулаторного хворого від 16.12.2015 року (а.с.68).

Натомість, відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, оскільки з наданої медичної документації, в тому числі інформаційної довідки КЗ «Центр первинної медики-санітарної допомоги №3» вих.№1214 від 04.12.2015 року, не вбачається, що у відповідача є захворювання, при яких протипоказана фізична праця, будь-яких рекомендацій щодо обмеження помірних фізичних навантажень відповідачу також не надавались (а.с.55-61). Суд звертає увагу, що відповідач офіційно не працює, згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків від 23.12.2015 року (а.с.82), разом з тим зі змісту статті «АДРЕСА_2» у газеті «33-й канал» за ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.85) достеменно встановлено, що відповідач не офіційно працює колієм понад 15 років.

З огляду на вищевикладене, та виходячи зі змісту ч.1 ст.10, ч.1 ст.184 СК України, суд вважає, що є всі підстави для визначення суми аліментів на утримання дружини саме в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Також, заслуговує на увагу той факт, що відповідач 24.10.2015 року у В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області уклав шлюб із ОСОБА_5, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 24.10.2015 року (а.с.83), разом з тим інших утриманців, в тому числі неповнолітніх дітей, окрім спільної дитини із позивачем, у відповідача не має. Надана довідка Вінницького міського клінічного пологового будинку №1 від 19.01.2016 року №14 про те, що дружина відповідача ОСОБА_5 знаходиться на обліку по вагітності в жіночій консультації ВМКПБ №1 м. Вінниця із вагітністю 6-7 тижнів (а.с.84) також не вказує на наявність у відповідача утриманців та не вказує про таке матеріальне становище, яке унеможливлює надання утримання позивачу в розмірі 500 грн.

А тому, з огляду на вищенаведене та керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, до досягнення сином трьохрічного віку.

Окрім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК України).

Тому, витрати, понесені позивачем на правову допомогу у розмірі 200 грн., що підтверджується квитанцією №374 від 21.10.2014 року, виданою адвокатом Павловою В.Є. (а.с.7), також підлягають стягненню з відповідача.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого звільнено позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 75, 77, 79, 80, 84, 184 СК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 21.10.2014 року, до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьохрічного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 200 (двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: