РІШЕННЯ

іменем України

"19" січня 2016 р. 145/1901/15-ц

2/145/153/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 04 квітня 2006 року померла ОСОБА_4, яка на момент смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 1.85 ум. кад. га. на території ОСОБА_3 сільської ради. Право померлої на земельну частку (пай) стверджувалося сертифікатом серії ВН №0234996 від 26.12.1996р.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт на її користь.

В установлений законом шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріуса вона не подала. Строк для прийняття спадщини витік 04 жовтня 2006 року.

Вона не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 в зв»язку з тим, що не знала про заповіт, який був складений померлою на її користь. Вона доглядала ОСОБА_5 до дня її смерті, здійснила її поховання. Дані обставини стверджуються довідкою сільської ради. Про заповіт вона дізналася на початку осені 2015 року. Звернулася в ОСОБА_3 сільську раду, де їй підтвердили факт, що є заповіт на її користь та видали дублікат заповіту.

Зазначені вище обставини були для неї об»єктивними, істотними, непереборними, такими, що стали перешкодою в реалізації її права на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4

Так вважає, що пропустила передбачений ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви з поважних причин і претендує на визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом.

Вважає, що їй достатньо буде двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Просить ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області 04 квітня 2006 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пояснила, що у вересні 2015 року вона приїхала в с. Сліди до могили тітки ОСОБА_6, оскільки вона була одинока і вона її догладала, її зустріла сусідка ОСОБА_7 і сказала, що у баби ОСОБА_7 була земельна частка (пай). Вона зв'язалась із сільською радою і через певний період їй повідомили, що є пай і померла склала заповіт на нього на її ім'я. За життя вона останніх 6 місяців доглядала її, постійно їздила до неї із с. Рахни Лісові, але оскільки про спадщину вона не думала, таких розмов з нею не вела і про заповіт, який померла склала за 16 років до смерті не згадували. Оригінал заповіту серед речей померлої вона не бачила.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала показання позивачки, доповнила, що позивач не знала про існування заповіту і дізналась із телефонної розмови із працівником сільської ради.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить позов розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

04.04.2006 року померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.3), яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, вул Молодіжна, 30, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради № 328 від 26.11.2015 р. (а.с. 6).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 1.85 ум. кад. га. на території ОСОБА_3 сільської ради.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт на користь позивачки, який не відмінено і не змінено. Про його наявність позивачка раніше не знала.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе надати позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. №7,

вирішив :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 04.04.2006 року в с. Сліди Тиврівського району Вінницької області.

Початок строку перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.