Справа № 152/1380/15-ц
У Х В А Л А

20 січня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист порушених прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_4,

у с т а н о в и в:

У провадженні Шаргородського районного суду Вінницької області знаходиться зазначена вище справа.

Відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом - ОСОБА_2 у судовому засіданні подано заяву про забезпечення доказів, у якій ОСОБА_2 просить призначити у цій справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_2 перед ПАТ КБ «Приватбанк» умовам кредитного договору №VISOGA від 7 травня 2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим договором?

- чи відповідає базовим умовам кредитування, викладеним у кредитному договорі, значення реальної відсоткової ставки по кредиту, визначене додатком № 1 до кредитного договору? Яке дійсне значення має реальна відсоткова ставка по кредиту?

- яке абсолютне значення подорожчання кредиту, отриманого ОСОБА_2 відповідно до умов кредитного договору №VISOGA від 7 травня 2008 року, від задекларованого ПАТ КБ «Приватбанк» у кредитному договорі?

Необхідність призначення експертизи обґрунтована тим, що базовими умовами кредитування взагалі не встановлено річну відсоткову ставку, а викладення змісту складових відсоткової ставки навмисно заплутане. ОСОБА_2 вважала реальною річною відсотковою ставкою по кредиту 19,3% річних, як то зазначено у Додатку № 1 до кредитного договору, але з розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається інше нарахування, ставка та суми якого не збігаються із вищевказаними. Кредитний договір не містить абсолютного значення подорожчання кредиту і містить неправдиве значення відсоткової ставки, окрім того, сума відсотків та винагород, указана в Додатку № 1, суттєво відрізняється від суми відсотків і винагород, вказаної у Додатку № 2 до кредитного договору.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 вважає, що при укладенні кредитного договору, вона була введена в оману банком, зокрема, щодо розміру відсотків, які вона має сплатити за користування кредитом, оскільки договір містить приховані проценти; також кінцева сукупна вартість кредиту не відповідає фактичній вартості кредиту.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_1 не заперечував проти призначення у цій справі судово-економічної експертизи.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вирішуючи питання щодо призначення експертизи, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Отже, експертиза призначається, у випадках, коли для зясування обставин необхідні спеціальні знання.

Водночас, ні у заяві про забезпечення доказів, ні у судовому засіданні ОСОБА_2 не обґрунтувала належним чином необхідності призначення експертизи.

Так, посилаючись на неправильність розрахунку її заборгованості по кредитному договору, наданого банком, ОСОБА_2 не надала іншого розрахунку, який би ставив під сумнів правильність розрахунку заборгованості, проведеного банком.

На переконання суду, перевірити правильність розрахунку боргу, проведеного банком умовам кредитного договору можливо у судовому засіданні, шляхом дослідження усіх доказів у справі.

Що стосується розбіжностей сум відсотків та винагород, указаних у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до кредитного договору, то на думку суду, встановити наявність чи відсутність цих розбіжностей, а також їх правову природу також можливо у судовому засіданні при дослідженні доказів.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд також зауважує, що відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 цього Кодексу. Призначення експертизи, яка в даному випадку, не є обовязковою, призведе лише до затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Загалом, підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає, що мотивація заяви про забезпечення доказів шляхом призначення експертизи ґрунтується виключно на припущеннях, що суперечить ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Окрім того, фактично мотиви, по яким ОСОБА_2 просить призначити експертизу стосуються оцінки доказів, поданих ПАТ КБ «Приватбанк», яка відповідно до статей 192, 193, 195 та 212 ЦПК України здійснюється судом у нарадчій кімнаті, після зясування усіх обставин справи та перевірки їх доказами.

Отже, з огляду на викладене вище, суд вважає, що у даному випадку обставини, для зясування яких необхідні спеціальні знання, відсутні, а відтак у задоволенні заяви про забезпечення доказів слід відмовити.

Керуючись статтями 57-60, 143, 208-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів відмовити.

Відповідно до статей 293, 294, 296 ЦПК України ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Л.Строгий