Справа № 306/422/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 січня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Свалявського районного суду від 25 березня 2014 року по справі за позовом ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Свалявського РЕМ до ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Свалявського РЕМ звернулося до Свалявського районного суду з позовом до ОСОБА_2І про відшкодування збитків.

Позовну вимогу обґрунтовувало тим, що між позивачем та відповідачем існують договірні відносини з приводу постачання фізичній особі електричної енергії.

В ході проведеного обстеження електроустановок відповідача представниками позивача було виявлено порушення, а саме виявлено самовільне підключення електричних установок поза приладами обліку. Спожита таким чином електроенергія не враховувалась і не сплачувалась.

По факту виявленого порушення складено Акт № 102812 від 01.04.2013 року. На підставі Акту комісією позивача проведено визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої з вини відповідача на суму 4402,65 грн., що становить 10895 кВт/год. недооблікованої електричної енергії.

На підстав наведеного просило суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Закарпаттяобленерго» в особі Свалявського РЕМ суму завданих збитків в розмірі 4402,65 грн.

Заочним рішенням Свалявського районного суду від 25 березня 2014 року даний позов задоволено.

Ухвалою Свалявського районного суду від 10.11.2015 року заяву ОСОБА_2І, про перегляд даного заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням ОСОБА_2 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема зазначає, що вона не порушувала правила ПКЕЕН та не завдавала позивачу збитків на суму 4402,65 грн. Також судом не направлялося на її адресу ухвали про відкриття провадження, що позбавило її можливості подати заперечення на позов. Крім того, її не було повідомлено про час і місце судового засідання, яке відбулося 25.03.2014 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольнивши позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідачем допущено порушення ПКЕЕН, внаслідок чого було завдано збитків на суму 4402,65 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Судом вірно встановлено, що правовідносини між сторонами врегульовані нормами ЦК України та ПКЕЕН.

На підставі п. 48 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії в разі споживання електричної енергії без приладів обліку.

Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів N 122 від 08.02.2006, встановлює обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до ОСОБА_1 визначення обсягу та вартості позаоблікової електричної енергії, затвердженої Національною комісією регулювання електроенергетики.

Пунктом 53 ПКЕЕН визначено, що в разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

З матеріалів справи вбачається, що в ході проведення перевірки представниками позивача електроустановок відповідача складено акт № 102812 від 01.04.2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 порушила ПКЕЕН шляхом самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, а також зафіксовано накид дротів навантаження на лінію електропередач (а.с.4). Даний акт підписаний трьома представника енергопостачальника та двома свідками, а тому відповідно до п.53 ПКЕЕН такий є дійсним.

На підставі даного акту комісією з розгляду Актів про порушення ПКЕЕН Свалявського РЕМ складено протокол №107 від 02.07.2013 року, згідно якого нараховано збитків завдані енергопостачальнику в розмірі 4402,65 грн. (а.с.5, 6).

Таким чином посилання апелянта на те, що вона не порушувала правила ПКЕЕН та не завдавала позивачу збитків на суму 4402,65 грн. є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Щодо інших доводів апеляційної скарги стосовно не надсилання судом відповідачу ухвали про відкриття провадження та неповідомлення його про час і місце судового розгляду, то колегія суддів вважає, що дані порушення норм процесуального права не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції оскільки вони не призвели до неправильного вирішення справи по суті (ч.3 ст. 309 ЦПК України). А згідно ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином. доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Свалявського районного суду від 25 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді