11.01.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №533/10/16-ц
провадження №2/533/32/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Лизенко А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, зміну способу їх стягнення та позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

22.12.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2008 року, змінити спосіб їх стягнення та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 01.12.2015 року до досягнення відповідною дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 11.01.2016 року розєднано позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2. Виділено в окреме провадження позовні вимоги про позбавлення батьківських прав.

Судом у відповідності до ч.3 ст.122 ЦПК України отримано відповідь відділу адресно-довідкової роботи УДМС України в Полтавській області, з якої вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав не мають альтернативної підсудності, тому відповідно до ст.109 ЦПК України підлягають розгляду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, тобто у Миргородському міськрайонному суді Полтавської області.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, справа не підсудна Козельщинському районному суду Полтавської області.

Відповідно до абз.3 ч.3 ст.122 ЦПК України якщо за результатами отриманої інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої ст.121 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.109, ч.3 ст.121, ч.3 ст.122, 208-210, 293 ЦПК України суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про позбавлення відповідача батьківських правповернути позивачеві у зв'язку з порушенням правил підсудності для подання до належного суду.

Розяснити позивачу право на звернення з даним позовом до суду за місцем проживання відповідача.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Суддя А.В. Лизенко