Справа № 368/2218/15-ц
Провадження № 2/368/95/16
Рішення

іменем України

"15" січня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Закаблука О.В.

При секретарі судового засідання Широкоступ К.М.

Позивача - ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

24.12.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким:

- шлюб між нею на ОСОБА_2, зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 24 лютого 2006 року, актовий запис № 75, - розірвати;

- місце проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити з нею.

Автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького рай онного суду Київської області Закаблук О.В.

28.12.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 15.01.2016 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 15.01.2016 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. На пропозицію суду надати термін на примирення, категорично відмовилася, так як вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем не можливе, з огляду на ту обставину, що у відповідача є інша сім»я, в якій є дитини, народжена від відповідача, окрім того, вони не проживають спільно з липня 2014 року.

В судове засідання, яке відбулося 15.01.2016 року, відповідач ОСОБА_2 не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить суд слухати справу без його участі, проти позову не заперечує.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

В 2006 році позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І ОК № 015693, яке видане 24 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка місто Лозова Харківської області, громадянка України, зареєстрували шлюб 24 лютого 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24 лютого 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 75.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка ОСОБА_2.

Дружини ОСОБА_1.

Від спільного подружнього життя сторони мають одну малолітню дитину, - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії 1 БК № 048221, яке видане 14 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, в якому вказано, що ОСОБА_4 народився 08 квітня 2006 року в м. Київ, про що в Книзі реєстрації народжень 14 квітня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 873.

В графі «батько» зазначений відповідач, - ОСОБА_2.

В графі «мати» зазначена позивачка, - ОСОБА_1.

Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, а саме, з липня 2014 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, шлюбних стосунків взагалі не підтримують, внаслідок чого проживають на окремих житлових площах в різних населених пунктах.

На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді.

Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам її малолітньої дитини, тому його необхідно розірвати в судовому порядку.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, проте, позивачка не просить суд стягувати судові витрати з відповідача, тому суд залишає судові витрати за позивачкою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ч.І ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 107, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 24 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, паспорт серії ВА 318791, виданий 01 жовтня 1996 року Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянкою України, паспорт серії СО 380509, виданий 06 квітня 2000 року Харківським РВ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про шлюб серії І - ОК № 015693, яке видане24 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 75, - розірвати.

Після вступу рішення в законну силу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянці України, паспорт серії СО 380509, виданий 06 квітня 2000 року Харківським РВ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, залишити прізвище, - «Топчий».

Місцем проживання неповнолітньо дитини:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, свідоцтво про народження серії 1 БК № 048221, яке видане 14 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, визначити місцем проживання позивачки, матері, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянки України, паспорт серії СО 380509, виданий 06 квітня 2000 року Харківським РВ ГУ МВС України в м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук