Справа № 697/879/15-ц
№ пров. 2/697/7/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2016 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді О.В. Хорошун

за участю секретаря судових засідань - Десятник О.А.

позивача - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права проживання та користування житловим будинком і підсобними приміщеннями,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в Канівський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстрації.

У позові позивач вказав, що він має у власності житловий будинок у АДРЕСА_1 яким володіє на підставі договору купівлі-продажу та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2006 року. У даному будинку тимчасово мешкає та зареєстрована ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_4 проживала у цьому будинку з листопада 2012 року по даний час, однак, всі обов'язки по його утриманню - плату за комунальні послуги за весь час проживання та утримання будинку в належному стані, тобто поточний ремонт, - несе позивач самостійно. Строк проживання у будинку Позивача був визначений моментом вимоги та будь-яких письмових договорів вони не укладали. На даний час сплачувати комунальні послуги за себе та відповідача він не має можливості через фінансові негаразди. Оскільки відповідач в будинку АДРЕСА_2 продовжує проживати, на його неодноразові вимоги про звільнення будинку, не бажає скасувати свою реєстрацію за вказаною адресою, то позивач змушений звернутися, за захистом свого права до суду. Просить суд виселити ОСОБА_4 з будинку по АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення. Зобов'язати паспортний стіл Канівського МРВ УМВС України в Черкаській області та інші відповідні органи вчинити відповідні дії, пов'язані з випискою ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_4 результатом яких є скасування реєстрації відповідача за вказаною адресою.

До початку судового розгляду справи відповідачем ОСОБА_4 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права проживання та користування житловим будинком і підсобними приміщеннями. Позов мотивує тим, що з червня 2006 року ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2, спочатку проживали в м. Каневі, а з липня 2007 року почали проживати разом у АДРЕСА_5 вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Будинок АДРЕСА_6 належить ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу, однак за час їх спільного проживання вони за спільні кошти перепланували даний будинок та добудували в 2009 році прибудову, житлову мансарду та гараж, в 2010 році побудували навіс згідно технічного паспорта позначений літерою «З», в 2011 р. - навіс «Ж», а також колодязь водопровідний, колодязь каналізаційний, що значно збільшило вартість будинковолодіння, також спільно несли витрати по його утриманню та оплаті комунальних платежів. Для належного оформлення даного будинковолодіння ОСОБА_4 за власні кошти та на власному автомобілі привозила працівників БТІ, сплачувала необхідні платежі на рахунок КП «ЧООТІ». Вони разом з ОСОБА_2 придбали автомобіль та причіп, меблі та побутову техніку. Крім того, в 2012 р. та 2014 р. за власні кошти страхувала будинок в страхових компаніях: Провідна та ТАС. Вони проживали спільним подружнім життям та вели господарство до 07.05.2015 року, оскільки ОСОБА_2 нахабно вигнав її з будинку на вулицю і не впустив ночувати, після цього змінив замки на дверях і не впускає її до помешкання, де залишилися всі її речі. З цього приводу, 23.05.2015р. вона звернулася до Канівського MB з усним зверненням, яке залишилося без відповідного реагування, тому 27.05.2015р. вона звернулася із письмовою заявою про притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинене правопорушення. Вважає, що ОСОБА_2 позбавив її можливості користуватися житлом і вона вимушена була оселитися у будинок АДРЕСА_7 З того часу вона в будинку відповідача не проживала, у зв'язку з чим змушена звернутися до суду із зустрічним позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без шлюбу, визнання за нею права на проживання та користування житловим будинком і підсобними приміщеннями та вселення.

Просить суд встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в с. Бобриця Канівського р-ну Черкаської області, однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 29.09.2008р. року до 07.05.2015р. Визнати за ОСОБА_4 право на користування будинковолодінням АДРЕСА_8. Вселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у житловий будинок АДРЕСА_8. Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні будинковолодінням АДРЕСА_8. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 03.06.2015 р. відкрито провадження за зустрічним позовом та об'єднано з первісним позовом в одне провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги за первісним позовом підтримали повністю, посилаючись на обставини викладені у позові. Просять суд задовольнити первісний позов ОСОБА_2 в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали повністю та заперечують проти його задоволення. Зустрічний позов підтримали в повному обсязі та просять його задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що з 2008 р. по 2012р. допомагав ОСОБА_2 робити ремонт в будинку в с.Бобриця. Будівельні матеріали придбавав ОСОБА_2 Відповідача ОСОБА_4 жодного разу за цей період в помешканні ОСОБА_2 не бачив.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що бачила ОСОБА_4 в будинковолодінні ОСОБА_2 в с.Бобриця. ОСОБА_4 зареєструвалася в даному будинку у 2012р. Чи проживають вони однією сім'ю як чоловік та жінка не може суду повідомити нічого.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він допомагав ОСОБА_2 роботи ремонт в будинку в с.Бобриця , зокрема, виконував сантехнічні роботи в період часу з 2008р. по 2012р. В період роботи у ОСОБА_2 відповідачку не бачив. Всі будматеріали оплачував ОСОБА_2 Город біля будинку обробляли люди. Останній раз у ОСОБА_2 був у 2013р. і ОСОБА_4 там не бачив.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 проживає в с.Бобриця давно в будинку ОСОБА_2 Жодного разу в будинку ОСОБА_2 свідок не була, а тому стверджувати, що сторони проживають однією сім'єю як чоловік і жінка не може. Видана довідка сільською радою ОСОБА_4 була для оформлення субсидії, а не для подачі в суд.

Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що з 2005 р. допомагав ОСОБА_2 облагороджувати придбаний останнім будинок в с.Бобриця, робити ремонт. Будівельні матеріали придбавав ОСОБА_2 за власні кошти. В період часу з 2005 р. по 2012р. ОСОБА_4 він не бачив в будинковолодінні ОСОБА_2, і останній про неї не згадував. Город біля будинку обробляли найняті люди. ОСОБА_4 побачив у будинковолодінні ОСОБА_2 в минулому році, але стверджувати, що вони проживали однією сім'єю не може.

Свідок ОСОБА_10 в суді показала, що її донька ОСОБА_4 знайома з ОСОБА_2 з 2006р., а з 2007р. почала з ним проживати однією сім'єю як чоловік та жінка. Свідок неодноразово їх провідувала в с.Бобриця, допомагала з чоловіком їм будматеріалами, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 робили ремонт в будинку, допомагали також коштами. Свідок почала їх відвідувати у 2010 р.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він є сусідом ОСОБА_2 і з 2006р. по 2012р. він не бачив у його будинку ОСОБА_4 Про те, що ОСОБА_4 зареєструвалася у будинку ОСОБА_2 йому стало відомо від самої відповідачки у 2012р. До 2012р. він не бачив, щоб ОСОБА_4 проживала в будинку ОСОБА_2 Про спільне проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 йому нічого не відомо, так як і про ведення спільного ними господарства та сімейного бюджету.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що у 2006 р. ОСОБА_2 звернувся до Канівського відділку ЧО БТІ для проведення поточної технічної інвентаризації і вона, як співробітник БТІ, виїздила на обміри будинку. В той час її забирала в с.Бобрицю на своєму автомобілі ОСОБА_4 в будинок ОСОБА_2 Вона ж їм ставила обід на стіл в цьому будинку.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він допомагав робити ремонт в будинку ОСОБА_2 Бачив ОСОБА_4 в будинку ОСОБА_2 один два рази після 2012р., до цього часу він її там не бачив.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що в березні-квітні 2008 р. отримав замовлення від ОСОБА_4 зробити недорогий комп'ютер для роботи і тому він поїхав з нею в с.Бобриця, де познайомився з ОСОБА_2 Взимку 2009 р. у ОСОБА_4 не працював принтер і вона знову забрала його з м.Канева і відвезла в с.Бобриця для здійснення ремонту принтеру. ОСОБА_2 був власником будинку, в який його привезла ОСОБА_4 Між ними були теплі відносини.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він є дядьком ОСОБА_4 У 2008р. ОСОБА_4 попросила його перевезти холодильник з м.Канева до с.Бобриця, де вона проживала з ОСОБА_2 Про проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 йому відомо зі слів самої ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що є подругою ОСОБА_4 і за її дорученням у 2013-2015 р.р. відвідувала ОСОБА_2 в наркологічному диспансері, де він проходив лікування. На прохання ОСОБА_4 вона придбавала йому продукти харчування та привозила до лікарні. Про те, що ОСОБА_2 чоловік ОСОБА_4 їй повідомила сама ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що в період часу з 2007 р. по 2010 р. він проживав у цивільному шлюбі з жінкою та вони товаришували з ОСОБА_2 та ОСОБА_4, відвідував їх вдома. Також повідомив, що ОСОБА_4 була на випускному в школі у доньки ОСОБА_2 Із домашніх тварин у них були лише собаки, іншої живності він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 був її квартирантом у період часу з 2005 р. по 2009р. В цей час їздив робити ремонт в своєму будинку в с.Бобриця. ОСОБА_4 в цей період з ним не проживала.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_4 давно, це її давня подруга і однокласниця. ОСОБА_4 працювала в фірмі «Оріфлейм» отримувала хорошу зарплату, у неї була машина. Проживали з ОСОБА_2 вони давно. В 2014р. свідок була в гостях у ОСОБА_4 в с.Бобриця, ходила по будинку та розглядала його, в будинку були речі ОСОБА_38, вони всі пообідали. Потім восени її та її чоловіка ОСОБА_4 запрошувала в с.Бобриця на святкування її дня народження.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що він давно знайомий з ОСОБА_24. Влітку 2007р. він дав оголошення в пресі щодо продажу меблів . У жовтні цього року до нього приїхала ОСОБА_4 з чоловіком на ім'я «ОСОБА_2». Із їх розмови йому стало відомо, що вони разом проживають і займаються ремонтом, вони оглянули чеський куточок, кошти за який оплатила ОСОБА_25

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні показав, що він однокласник ОСОБА_4 У 2009 р. він будував свій гараж і придбавав цемент і в цей час до магазину під'їхала ОСОБА_24 з ОСОБА_2, тоді свідок вперше познайомився з ОСОБА_2 Ще два рази він завозив ОСОБА_24 саджанці дерев. В будинку не був, а був лише на подвір'ї біля гаража.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показала, що вона є сусідкою матері ОСОБА_4 - ОСОБА_10 В 2009р. вона їздила до ОСОБА_2 в с.Бобриця на лікування, в цей час ОСОБА_24 жила в нього, в них по господарству працювали люди, а ОСОБА_24 готувала їм їсти. Вони разом допомагали ОСОБА_28 копати картоплю на городі, перекривати дах на будинку. Продукцію, яка була вирощена на городі в с.Литвинець перевозили до ОСОБА_28. У них у кожного був свій город. Домашніх тварин, крім котів та собак у них не було.

Свідок ОСОБА_29 в суді показала, що ОСОБА_4 є її подругою та однокласницею. Вперше позивача та відповідача вона зустріла в 2006р. у ОСОБА_24 вдома. Вони проживали разом ОСОБА_24 возила ОСОБА_30 на лікування у клініку «Надія» в м.Черкаси, дані обставини їй відомі від ОСОБА_24. В с.Бобриця свідок жодного разу не була.

Свідок ОСОБА_20, яка показала суду, що є донькою ОСОБА_27, яка є сусідкою ОСОБА_10 матері - ОСОБА_4 У 2010 р. свідок приїздила до ОСОБА_2 на лікування. Вона бачила, що ОСОБА_24 готувала їжу. ОСОБА_2 пропонував свідку зробити ремонт у прибудові.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи приходить до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

В первісному позові ОСОБА_2 просить суд виселити ОСОБА_4 з будинку по АДРЕСА_3 без надання іншого жилого приміщення. Зобов'язати паспортний стіл Канівського МРВ УМВС України в Черкаській області та інші відповідні органи вчинити відповідні дії, пов'язані з випискою ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_4 результатом яких є скасування реєстрації відповідача за вказаною адресою.

Як на підставу виселення позивач вказує, що ОСОБА_4 була вселена у житловий будинок АДРЕСА_9 як тимчасовий мешканець.

Відповідно до положень ст. 818 ЦК України та ст. 98-99 ЖК УРСР наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, за їхньою взаємною згодою та з попереднім повідомленням наймодавця можуть дозволити тимчасове проживання у помешканні іншої особи (осіб) без стягнення плати за користування житлом (тимчасових мешканців). Тимчасові мешканці не мають самостійного права користування житлом. Тимчасові мешканці повинні звільнити житло після спливу погодженого з ними строку проживання або не пізніше семи днів від дня пред'явлення до них наймачем або наймодавцем вимоги про звільнення помешкання.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить будинковолодіння по АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.12.2005р. (а.с.4), технічним паспортом на будинковолодіння (а.с. 5-9) та витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с. 10)

З довідки виконавчого комітету Бобрицької сільської ради №151 від 05.05.2015р. (а.с.11) вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована з 20.11.2012р. і по даний час ОСОБА_4

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 виселилася з спірного будинку за вимогою ОСОБА_2 07.05.2015р., що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

З огляду на це суд не вбачає підстав для задоволення первісного позову в частині виселення ОСОБА_4, оскільки у сторін відсутній предмет спору.

Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" від 11 грудня 2003року № 1382-IV - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення прав власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи зі змісту ст.ст. 30,35,36,118 ЦПК України, а також загальних засад цивільного судочинства, державні органи, які не є стороною процесу не можуть бути зобов'язанні до вчинення певних дій, а тому позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача необхідно залишити без задоволення, як безпідставні.

ОСОБА_4 звернулася в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_2, в якому просила встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в с. Бобриця Канівського р-ну Черкаської області, однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу з 29.09.2008р. року до 07.05.2015р. Визнати за ОСОБА_4 право на користування будинковолодінням АДРЕСА_8. Вселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у житловий будинок АДРЕСА_8. Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні будинковолодінням АДРЕСА_8. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

За приписами ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як правило, для встановлення спільного проживання однією сім'єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім'ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази), спільний бюджет тощо.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному, та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд не приймає до уваги як належні та допустимі докази акт №2 від 29.05.2015р. складений мешканцями АДРЕСА_10 (ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_37), яким засвідчено факт проживання ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 оскільки особи зазначені в акті були викликані неодноразово в судове засідання в якості свідків, але для підтвердження своїх показів викладених у акті в судове засіданні не з'явилися, а надали суду заяви (а.с.89-92 т.1) про відмову у свідченні на користь ОСОБА_4

Суд не приймає до уваги і довідку виконавчого комітету Бобрицької сільської ради № 218 від 02.06.2015р., яка відкликана виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради довідкою від 24.06.2015р. № 257 (а.с.72 т.1) та вважається такою, що видана помилково і не є дійсною.

Суд критично оцінює доводи позивача ОСОБА_4 та її представника в частині, що наданими суду копіями довіреностей від 16.09.2008р. та 05.05.2008р. (а.с.165-166 т.1) підтверджується факт спільного придбання транспортних засобів як сім'ї, оскільки видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала, така позиція суду підтверджується правовою позицією ВСУ, висловленою у рішенні № 6-688цс15 від 16.12.2015р.

Що стосується наданих суду квитанцій на оплату комунальних послуг, як на підтвердження ведення спільного побуту та витрачання коштів на спільні цілі, то слід зазначити, що квитанції на оплату послуг по проведенню інвентаризації, оплату електроенергії та водопостачання були видані на ім'я ОСОБА_2, який є платником за даними документами.(а.с. 80-88 т.1)

Докази в якості фотокарток (а.с. 41-46 т.1) суд оцінює критично, оскільки зі слів позивача ОСОБА_4 дані фото зроблені у 2007-2013 р., дати на фото проставлені також зі слів позивача при роздрукуванні фото з електронних носіїв, що підтверджено нею в судовому засіданні. В той же час відповідач заперечує дату, час і місце здійснення фото, і такі доводи мають своє підґрунтя, зокрема, фото на а.с.42 т.1 підписане місце, де здійснено знімок, що це с.Бобриця біля р.Дніпро, а в дійсності, це м.Канів р.Дніпро на приплаві.

Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_14 та не приймає їх до уваги, оскільки ці покази стосуються періоду, який не оспорюється сторонами і в який ОСОБА_4 перебувала у іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_35

Суд піддає критичній оцінці покази свідка ОСОБА_10, оскільки остання є матір'ю позивача ОСОБА_4 в зв'язку з чим має зацікавленість у вирішенні цієї справи.

Крім цього, суд піддає критичній оцінці покази свідків ОСОБА_27, яка є сусідкою та кумою ОСОБА_10, яка в свою чергу є матір'ю позивача та свідка ОСОБА_20, яка є донькою ОСОБА_27

Суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_22, які є однокласницями позивача та її подругами, оскільки про спільне проживання позивача з відповідачем їм відомо зі слів ОСОБА_4

Покази свідків ОСОБА_23, ОСОБА_19 та ОСОБА_26 ґрунтуються на словах ОСОБА_4 та їх власних припущеннях.

Суд не погоджується з доводами позивача та її представника в частині, що підтвердженням позовних вимог в частині проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки в період часу з 28.09.2008р. по даний час свідчить факт реєстрації ОСОБА_4 у будинку ОСОБА_2, оскільки така реєстрація відбулася лише у 2012 р.

З показів свідків ОСОБА_36, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_13 вбачається, що в період часу з 2008р. по 2012р. в будинку ОСОБА_2 проводилися ремонтні роботи, які оплачувалися особисто ОСОБА_2, закупівля будівельних матеріалів проводилася за його кошти, харчування будівельників також здійснювалося ним.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позивачем всупереч вимог Цивільного процесуального кодексу України не надано суду доказів на підтвердження факту проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки з ОСОБА_2 в період часу з 29.09.2008р. по 07.05.2015р., а саме: ведення спільного господарства, побуту та виникнення у них взаємних прав та обов'язків притаманних подружжю, існування спільного бюджету та витрачання коштів на спільні цілі.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 в частині вселення її в спірний будинок також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 316 ЦК України визначає право власності як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини.

Судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та придбаний ним за договором купівлі-продажу від 23.12.2005р. (а.с.4) та підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно (а.с. 10).

Що стосується доводів ОСОБА_4 та її представника в частині, що остання повинна бути вселена в будинок, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності як член сім'ї власника будинку є помилковим, оскільки ч.2 ст. 64 ЖК України відносить до членів сім'ї наймача дружину наймача, їх дітей і батьків. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 не є дружиною ОСОБА_2, оскільки такий статус набуває особа після державної реєстрації шлюбу, вона не поєднана з останнім спільним побутом, веденням спільного господарства, у них відсутній спільний бюджет.

З огляду на викладене, суд вважає, що вселення ОСОБА_4 в будинок АДРЕСА_1 порушить права власника майна ОСОБА_2, які передбачені ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції", в яких закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_4 в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні будинком по АДРЕСА_1, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

В зв'язку з відмовою в повному обсязі в задоволенні зустрічних вимог суд вважає, що вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу теж не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61,88,212-215,294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про виселення та зняття з реєстрації - відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, як чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права проживання та користування житловим будинком і підсобними приміщеннями - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О . В . Хорошун