Справа № 2/756/2028/16
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Богдан О.О.

при секретарі Мірошниченко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 15.07.2009 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі у сторін народилася дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.11.2015 року шлюб між сторонами розірвано, а також визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 з ОСОБА_4.

На даний час вказане вище рішення суду набуло законної сили.

Позивач зазначив, що ведення між ним та відповідачкою спільного господарства та спільне проживання припинилися ще в липні 2015 року. З того часу відповідачка остаточно залишила сім'ю та почала проживати в іншому місці, тому починаючи з липня 2015 року, позивач повністю займався вихованням та утриманням його спільної з відповідачкою доньки.

Відповідачка інколи відвідує дитину, але за час окремого проживання вона взагалі не надає доньці жодного матеріального утримання, навіть не забезпечує одягом, продуктами харчування та іншими речами першої необхідності.

Всі витрати по фінансовому утриманню дитини позивач здійснює виключно за власний рахунок.

Позивач зазначив, що самостійно нести такі витрати в повному обсязі йому складно, оскільки крім цього він оплачує житлово-комунальні послуги за квартиру, в якій він проживає разом з донькою, адже їх вартість на сьогодні надзвичайно висока.

Позивач вважає, що майновий стан відповідачки дозволяє їй брати участь в частковому утриманні їх спільної дитини, оскільки йому відомо, що відповідачка отримує регулярний офіційний дохід у вигляді заробітної плати за трудовим договором. При цьому відповідачка не має інших дітей, яких зобов»язана утримувати, а тому ніщо не заважає їй хоча б в мінімальному розмірі приймати участь в фінансуванні затрат на утримання та розвиток їх спільної доньки.

Позивач зазначив, що між ним та відповідачкою на момент пред»явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання їх спільної доньки.

Посилаючись на вищевикладені обставини ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь, на утримання дитини ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи надав суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності. Зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

15.07.2009 року ВРАЦС Оболонського РУЮ у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 18)

23.11.2015 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 17), згідно якого батьками дитини є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи викладене, суд, всебічно оцінивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог та необхідність їх задоволення.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави витрати по оплаті судового збору у розмірі 487, 20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, ст. 10, 15, 30, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівзадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову до суду 28.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) аліменти в сумі платежу за один місяць негайно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м. Києва.

Суддя: Богдан О.О.