УХВАЛА іменем україни
17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

МартинюкаВ.І., Ситнік О.М.,

за участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа - Державна фінансова інспекція України, про стягнення матеріальної шкоди (збитків), за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції України на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2015 року,

вс т а н о в и л а:

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2015 року задоволено клопотання Державної фінансової інспекції України (далі - ДФІ) - поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 червня 2015 року. Апеляційну скаргу ДФІ на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 червня 2015 року залишено без руху та надано ДФІ п'ятиденний строк з дня отримання ухвали для направлення до апеляційного суду Запорізької області оригіналу квитанції про сплату на належний розрахунковий рахунок судового збору у розмірі 121 грн 80 коп.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2015 року апеляційну скаргу ДФІ визнано неподаною та повернуто заявникові.

У касаційній скарзі ДФІ просить скасувати ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2015 року та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги ДФІ без руху, зазначав, що ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» звернулось до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди (збитків) в порядку ст. ст. 130, 132, 136 КЗпП України, тобто між сторонами існує спір щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником підприємству під час виконання трудових обов'язків.

Визнаючи апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України неподаною, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником не виконано вимог ухвали суду від 13 липня 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, або не оплачена судовим збором, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення апеляційної скарги без руху, про що повідомляє скаржника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Положення ст. 121 ЦПК України щодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

Із позовної заяви ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» вбачається, що ДФІ проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності ДП «НАЕК «Енергоатом» та його відокремлених підрозділів, в тому числі ВП «Запорізька АЕС» за період з 01 липня 2010 року до 01 липня 2012 року, під час якої встановлені порушення законодавства.

12 грудня 2012 року ДФІ направила вимогу № 05-14/985 про усунення виявлених порушень, відповідно до п. 9 якої необхідно стягнути з осіб, які не забезпечили претензійно-позовну роботу, матеріальну шкоду в сумі 5 959 344 грн 80 коп. за договорами, укладеними з 1995 року до 1999 року, зокрема, за договором від 25 січня 1995 року № 2/95 з МПП «Ібіс», с. Запоріжжя. Особами, яка заподіяли матеріальну шкоду (збитки) за договорами, укладеними з 1995 року до 1999 року з МПП «Ібіс» на суму 911,2 тис. грн є ОСОБА_5, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, на даний момент відповідальним є економіст ОСОБА_3

На виконання п. 9 вимоги ДФІ від 12 грудня 2012 року № 05-14/985 ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» звернулося до суду з позовом про стягнення із ОСОБА_5 3 645 грн 56 коп. та із ОСОБА_3 7 777 грн 86 коп. матеріальної шкоди (збитків) як з осіб, які не забезпечили претензійно-позовну роботу. При цьому ДФІ є третьою особою в справі.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» про стягнення матеріальної шкоди (збитків) відмовлено.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що питання про стягнення матеріальної шкоди в порядку ст. ст. 130, 132, 136 КЗпП України не стосується повноважень Державної фінансової інспекції України.

Як убачається з матеріалів справи, 25 червня 2015 року представник Державної фінансової інспекції України - Куксенко О.В. подав апеляційну скаргу на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 червня 2015 року.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, Державна фінансова інспекція Українизазначає, що відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Однак посилання представника Державної фінансової інспекції України про звільнення від сплати судового збору є безпідставними.

Відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги (25 червня 2015 року) від сплати судового збору звільняється, зокрема, Державна фінансова інспекція України та її територіальні органи у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2015 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки заявником не оплачено судовий збір у розмірі 121 грн 80 коп.

Копія ухвали апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2015 року була направлена ДФІ на адресу, зазначену в апеляційній скарзі; згідно з рекомендованим повідомленням копію ухвали отримано 23 липня 2015 року (а. с. 161, т. 2), проте до часу постановлення ухвали (07 серпня 2015 року) недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги, оскільки заявником не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Разом із тим, у силу ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Статтею 342 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваної ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції України відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.І. Євтушенко

І.М.Завгородня

В.І.Мартинюк

О.М.Ситнік