Провадження № 2/127/377/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 січня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі: Шарапанівському Р. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, яка в обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 серпня 2005 року позивач зареєструвала шлюб з гр. ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів одруження зроблено запис за №1758. Від шлюбу у сторін народилась малолітня дитина, донька ОСОБА_3, 0201.2006 р.н., яка проживає з позивачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки у сторін виявились несумісні характери, різні уявлення про сімейний устрій та про взаємовідносини подружжя в сімї. Сторони припинили сумісне проживання. Шлюб фактично розпався. Тому позивач просить розірвати шлюб.

Позивач до судового засідання не зявилася, проте подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив , що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Судом встановлено, що між сторонами 12.08.2005 року у відділі РАЦС ВМУЮ Вінницької області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів одруження зроблено запис за № 1758 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-АМ № 024415, 02.01.2006 року року у сторін народилась донька ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно довідки з місця проживання, виданої ОСОБА_1, остання зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, також в квартирі зареєтсовано: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (власник) та ОСОБА_3 (онука). (а.с.7).

Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 , 224-226 ЦПК України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України,суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстровано 12 серпня 2005 року у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів одруження зроблено запис за № 1758.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати в сумі 487, 20 (чотириста вісімдесят сім) грн., 20 коп. - судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Жмудь