Справа №461/9819/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Скочиляс І.М.,

з участю представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення приміщення,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Сортнасіннєовоч-Львів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якому просить зобовязати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_2) усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням, загальною площею 21,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.І.Франка,85, та перебуває у приватній власності ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» шляхом його звільнення; стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в приватній власності ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» знаходиться нежитлове приміщення по вул.Ів.Франка,85 у м.Львові, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2013 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.06.2015 року, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27.02.2015 року та ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.05.2015 року. Однак, незважаючи на це відповідачі й надалі не звільняють приміщення та продовжують там здійснювати підприємницьку діяльність без будь-яких погоджень з власником, чим порушують права товариства на вільне володіння та користування майном. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, надала пояснення, аналогічні фабулі позовної заяви. Просила суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про судове засідання, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак подала письмову заяву про розгляд справи без її участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе завершувати розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних письмових доказів відповідно до вимог ст.169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, проте згідно ст.13 ч.2 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Крім того, особи, які беруть участь у справі, не повинні зловживати своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 27 ЦПК України, зокрема, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Судом встановлено, що в приватній власності ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» знаходиться нежитлове приміщення по вул.Ів.Франка,85 у м.Львові, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.05.2013 року (а.с.4), інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 02.06.2015 року (а.с.5), рішенням Галицького районного суду м.Львова від 27.02.2015 року (а.с.6-8), яке набрало законної сили, та ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26.05.2015 року (а.с.9-11).

Однак, встановлено, що відповідачі й надалі не звільняють приміщення та продовжують здійснювати підприємницьку діяльність без будь-яких погоджень з власником, чим порушують права ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» на вільне володіння та користування майном.

03.07.2015 року президентом ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» ОСОБА_4 було надіслано відповідачу ОСОБА_2 вимогу покинути приміщення або укласти договір оренди нежитлового приміщення за адресою: м.Львів, вул.Ів.Франка,85 у м.Львові, загальною площею 21,3 кв.м. з власником приміщення ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів», однак зі сторони відповідача не надійшло жодної відповіді.

Надалі позивач дізнався про те, що ОСОБА_2 передала в користування спірне приміщення на підставі договору оренди фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3, яка усні звернення щодо звільнення приміщення проігнорувала, приміщення використовує у своїй господарській діяльності по даний час.

Відповідно до вимог ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з абз.2 п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння (відповідно до ст.391 ЦК України) підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої Законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, оцінюючи наведене та приймаючи до уваги, що право власності не може використовуватись на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, суд вважає доведеним, що позивачу чиняться перешкоди у здійсненні права власності та розпорядженні нежитловим приміщенням, а тому вимоги ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» суд вважає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Згідно норм ч.ч.1,3 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно норм ч.1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає, що з відповідачів на користь Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.10, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 391 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

позов Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_2) усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням, загальною площею 21,3 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.І.Франка,85, та перебуває у приватній власності ПАТ «Сортнасіннєовоч-Львів» шляхом його звільнення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Сортнасіннєовоч-Львів» судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Городецька