Провадження № 2/760/187/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 січня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк», про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

30.12.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Авант-Банк», про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

Зокрема, пункт 4 частини другої статті 119 ЦПК передбачає, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 ЦПК ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Подаючи позов, позивач не зазначив ціну позову.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 119 ЦПК позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Так, позивач у своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 2 414,60 дол. США та зобов'язати відповідача нарахувати проценти згідно з процентною ставкою, зазначеною у договорі банківського вкладу, за весь період знаходження невиплаченого залишку депозитного вкладу у сумі 2 414,60 дол. США.

Таким чином, позивач не обґрунтував розмір заборгованості, що складає предмет позову, зокрема, не вказав за який період, на якій підставі виникла зазначена заборгованість, не зазначив відповідний розрахунок заборгованості, а також не зазначив докази, що підтверджують кожну з цих обставин.

Враховуючи принцип диспозитивності, суд обмежений у можливості виявляти свою ініціативу. Суд зобов'язаний вирішувати спори лише в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог і на підставі поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Таким чином, суд позбавлений можливості визначити норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішити справу.

Крім цього, частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що «до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору».

Однак, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 6 Закону «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Таким чином, позивачеві належить визначити ціну позову та в залежності від цього сплатити судовий збір у відповідному розмірі з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Реквізитами для сплати судового збору є: розрахунковий рахунок № 0010, утримувач коштів ГУДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: ГУ ДК у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу 22030001; 050, «судовий збір».

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК «суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали».

Враховуючи вищезазначене, позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом подання нової, належним чином оформленої, позовної заяви, а також належного доказу сплати судового збору.

Керуючись статтями 119 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк», про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. В. Шевченко