Справа № 204/6638/15-ц
Провадження № 2/204/264/16 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просила виділити мені їй в натурі 1/2 частину домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Силова, 45, що в цілому складається з: житлового буднику з прибудовами літ. А-1 приміщення: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., убиральні літ. Ж, 1/2 частини споруд № 1-7, І, які становлять реальну 1/2 частку домоволодіння. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала на те, що їй на праві особистої власності належать 1/2 частина вказаного домоволодіння на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2002 року, яка складає квартиру № 2. Інша 1/2 частина зазначеного домоволодіння зареєстрована за її померлою 03 березня 1999 року матір'ю ОСОБА_3. Після її смерті спадщину у рівних частках прийняли позивачка та її рідна сестра ОСОБА_2. Однак, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті матері фактично, бо проживає та зареєстрована у спадковому будинку, але не оформила належним чином правовстановлюючі документи на зазначену частку домоволодіння. Зазначена частка складає квартири № 1 та № 3. Згідно до технічного паспорту, і це відображає порядок речей, позивачка фактично і юридично володіє та користується 1/2 частиною зазначеного вище домоволодіння, що складається з: квартири № 2 житлового будинку літ. А-1, загальною площею 54,9кв.м., житловою площею 24,4 кв.м. , убиральні літ. Ж, 1/2 частини споруд № 1-7, ОСОБА_4 володіє та користується іншою 1/2 частоною домоволодіння, яка фактично виділена їй у натурі. Спірне домоволодіння є спільною частковою власністю, як позивачки, так і відповідачки. У зв'язку з тим, що їй було необхідно переоформити договір на газопостачання її частини житлового будинку, позивачка звернулася у «Дніпрогаз» з даним питанням. Однак, оглянувши її правовстановлюючі документи та технічний паспорт їй зазначили на необхідності виділення її частини домоволодіння в натурі для подальшого узгодження всіх правових питань з приводу газопостачання. Таким чином, вона, як співвласник домоволодіння, має право на виділ в натурі частки з майна, що знаходиться в спільній частковій власності. Фактично ж між позивачкою та відповідачкою, власність розділена не тільки в натурі, а виділена на самостійні обєкти нерухомості і часткова власність існує тільки формально. Квартири відокремлені один від одного, мають окремі входи. Її земельна ділянка та відповідачки розділена забором. Тобто між ними склався порядок користування домоволодінням в цілому. Для визначення її частки домоволодіння для виділу їй в натурі належної їй частини домоволодіння, позивачка звернулась до ФОП ОСОБА_5 і їй надано висновок щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкту нерухомого майна, де зазначено, що їй, як власнику 1/2 частини домоволодіння, належить, згідно до технічної характеристики 1/2 частини домоволодіння № 45 по вул. Силова у м. Дніпропетровську, що складається з: у житловому будинку з прибудовами літ. А-1 приміщення: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, загальною площею 54,9 кв.м., житловою площею 24,4 кв.м., убиральні літ. Ж, 1/2 частини споруд № 1-7, І, які становлять реальну 1/2 частку домоволодіння. ОСОБА_4 не бажає вирішити питання шляхом укладення нотаріального договору, у зв'язку з чим, позивачка була змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві. Також, зазначила, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила.

Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають по наступним підставам.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/2 частина домоволодіння № 45 по вул. Силова в м. Дніпропетровську, на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2002 року по цивільній справі № 2-2500/2002 року (а.с.10-11).

Право власності ОСОБА_1 на належну їй 1/2 частину вищевказаного домоволодіння зареєстроване за нею в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради за реєстраційним номером 2832438 в книзі № 26 під № 89, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 29.09.2003 року за № 1595476 (а.с.12).

Зі слів позивачки, інша 1/2 частина домоволодіння № 45 по вул. Силова в м. Дніпропетровську належить її сестрі - ОСОБА_2, як спадщина після смерті їхньої матері, яку (частину майна) вона прийняла фактично, оскільки там зареєстрована.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, належних та допустимих доказів того, що інша 1/2 частина домоволодіння № 45 по вул. Силова в м. Дніпропетровську на час розгляду справи належить саме ОСОБА_2, позивачка суду не надала.

Згідно технічного паспорту на домоволодіння № 45 по вул. Силова в м. Дніпропетровську, виготовленого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради станом на 16.05.2003 року, інвентаризаційна справа № 3076, воно складається з трьох квартир № 1, 2 та 3 відповідно (а.с.6-9).

Позивачка займає квартиру № 2 у вказаному будинку, що підтверджується ОСОБА_6 від 29.09.2015 року, складеним головою квартального комітету № 14 в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська в присутності двох свідків (а.с.23).

Зі слів позивачки, відповідачка займає квартири № 1 та № 3 у спірному домоволодінні.

Позивачка звернулася до суду, оскільки бажає виділити у натурі свою частку із майна, що є у їхній спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про виділення в натурі 1/2 належної їй частини у спірному домоволодінні.

Разом з тим, для встановлення можливості розподілу спірного домоволодіння необхідні спеціальні знання, якими суд не володіє.

Згідно із положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачка на підтвердження можливості розподілу домоволодіння в натурі надала суду в якості доказу - Висновок № 15/0805-1 від 05 серпня 2015 року щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна, складеного Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та погодженого ОСОБА_6 (а.с.15).

Разом з тим, доказів того, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 має відповідну кваліфікацію та дозвіл на складання висновків щодо можливості розподілу домоволодіння в натурі суду не надано, а згідно кваліфікаційного сертифікату інженера ОСОБА_6, вона має право на проведення робіт по технічній інвентаризації обєктів нерухомого майна і доказів того, що вказаний інженер має право на надання висновків щодо переобладнання чи виділення в натурі обєктів нерухомого майна суду не надано.

Крім того, у вказаному Висновку № 15/0805-1 від 05 серпня 2015 року зазначено на те, що за технічними показниками 1/2 частка спірного об'єкта відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі, але невказані площі обєктів, які виділяються та не вказано чи необхідно виконати якісь роботи по переобладнанню нерухомого майна для виділення його в натурі і які саме.

Також, позивачка в позовних вимогах серед виділених їй обєктів зазначає приміщення 2-6, яке в технічному паспорті значиться як сіни. Позивачка зазначила, що даний обєкт не узаконений, про що зазначено і в технічнй документації (а.с.46).

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Судом розяснювалося позивачці про можливість призначення судом судової будівельно-технічної експертизи для встановлення цих обставин, але позивачка відмовилася від призначення судової експертизи та вважала можливим розглянути справу, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів.

Таким чином, обставини, вказані позивачкою, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді, у звязку з чим, суд вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, в технічному паспорті на домоволодіння № 45 по вул. Силова в м. Дніпропетровську, виготовленому станом на 16.05.2003 року, маються дані про самовільне будівництво, а саме: сіни літ. аІІІ. Позивачкою не надано суду доказів того, що вказана будівля станом на теперішній час узаконена у встановленому законом порядку.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 356, 358, 364, 377 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 169, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова