АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/602/15-ц Номер провадження 22-ц/786/22/16Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Одринської Т.В., Дорош А.І., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до головного управління Держземагенства у Полтавській області, ОСОБА_3, третя особа Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області про визнання відмови незаконною, визнання недійсним договору оренди, визнання незаконними наказів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до головного управління Держземагенства у Полтавській області, ОСОБА_3, третя особа Зінківська районна державна адміністрація Полтавської області про визнання відмови незаконною, визнання недійсним договору оренди, визнання незаконними наказів відмовлено.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає, що вказане рішення суду прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Судове засідання проводилось за участі представників сторін, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.п. 3-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що розпорядженнями голови Зіньківської РДА Полтавської області від 24.10.2011 р. №579 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та від 27.12.2012 р. № 737 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 24.10.2011 № 579» ОСОБА_2, був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передаються в користування для ведення фермерського господарства, площею 97,32 га, із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають в запасі, на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, за межами населених пунктів(а.с. 12-13).

24.07.2012 року ОСОБА_2 замовлено роботи по розробці проектів відведення земельних ділянок в Полтавській регіональній філії ДП «Центр ДЗК». 08.12.13 року відділом Держземагенства у Зіньківському районі Полтавській області надано висновок № 05-11/184 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду гр. ОСОБА_2 для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Тарасівської сільської ради, Зіньківського району, Полтавської області». Проекти землеустрою 07.12.2013 р. подані Державному кадастровому реєстратору відділу Держземагенства у Зіньківському районі Полтавської області для здійснення державної реєстрації земельних ділянок та визначення кадастрових номерів. У Державному земельному кадастрі зареєстровано земельні ділянки з кадастровими номерами :00:043:0300 площею 43,2500га, :00:026:0301 площею 2,4608 га, :00:020:0300 площею 10,5500 га, :00:022:0300 площею 6,8300 га, :00:049:0303 площею 5,2000 га, :00:033:0300 площею 11,4000 га, :00:026:0300 площею 1,8900 га, :00:015:0300 площею 11,0000 га (а.с.34-58).

04.03.2014 року рішеннями двадцять шостої позачергової сесії шостого скликання Зіньківської районної ради Полтавської області були затверджено подані позивачем технічні документації з нормативної грошової оцінки по кожній земельній ділянці (а.с.59-66).

05.03.2014 року позивач звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотаннями щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с. 26-33).

Листом від 19.03.2014 р. № 1345/100 головного управління Держземагентства в Полтавській області позивача було повідомлено, що зазначені вище земельні ділянки у кількості 8 шт. передані за договорами оренди землі у користування гр. ОСОБА_3, а клопотання ОСОБА_2 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок залишені без задоволення (а.с. 67).

З доказів наданих відповідачами встановлено, що 06.02.2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с. 135-138).

Наказами начальника ГУ Держземагентства у Полтавській області №. ПЛ/:00:020/00001056 від 14 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:026/00001057 від 14 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:026/00001058 від 14 лютого 2014 року, №. ПЛ/:00:022/00001059 від 14 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:033/00001064 від 14 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:015/00001065 від 14 лютого 2014 року, №. ПЛ/:00:043/00001066 від 14 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:049/00001251 від 26 лютого 2014 р. надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передаються в користування для ведення фермерського господарства, орієнтовними площами 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га, із земель сільськогосподарського призначення (ас.191,196-202).

24.02.2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у Полтавській області з клопотаннями щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області (а.с. 139-144).

Наказами начальника ГУ Держземагентства у Полтавській області №. ПЛ/:00:020/00001238 від 26 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:026/00001239 від 26 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:026/00001241 від 26 лютого 2014 року, №. ПЛ/:00:043/00001242 від 26 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:015/00001244 від 26 лютого 2014 р., №. ПЛ/:00:033/00001246 від 26 лютого 2014 року, №. ПЛ/:00:049/00001374 від 05 березня 2014 р., №. ПЛ/:00:022/00001379 від 05 березня 2014 р затверджено розроблені проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передаються в користування для ведення фермерського господарства, площами 43,25 га, 11,4 га, 11,0 га, 2,46 га, 5,2 га, 1,89 га, 6,83 га, 10,55 га, із земель сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та надано дані земельні ділянки відповідачу ОСОБА_3 в довгострокову оренду терміном на 21 рік(а.с. 192-195,203-206). 03.03.2014 року між відповідачами були укладенні договори оренди землі щодо всіх земельних ділянок зазначених вище (а.с.155-190).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що головне управління Держземагентства України у Полтавській області на момент виникнення спірних відносин діяло відповідно до чинного законодавства України, в тому числі, в межах норм Конституції України, Земельного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та Положення про Головне управління Держземагентства України у Полтавській області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 14.06.2013 р. № 264 та реалізувало покладені на нього повноваження згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у відповідності до вимог Земельного кодексу України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів, не погоджується в повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги в цілому вважає обґрунтованими, а вимоги позивача такими що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», редакція якої є фактично незмінною з моменту прийняття і до даного часу, для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. У разі відмови органів державної влади у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості), видачі документа, що посвідчує право власності або укладання договору оренди. Відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться після збирання врожаю на цій ділянці попереднім землекористувачем.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки, як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності, шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст. 122 ЗК України, в редакції, яка діяла на момент звернення позивача, повноваження щодо передачі земельних ділянок із земель державної власності у власність або у користування для сільськогосподарського використання, належали відповідним районним державним адміністраціям. Після внесення до даної статті змін, які набули чинності 01.01.2013 року, дані повноваження були передані центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Виходячи з наведених норм закону, сторони по справі, з питанням про отримання у користування із земель державної власності земельних ділянок для ведення фермерського господарства, звернулися до уповноважених органів надавши необхідний перелік документів. Фактично формування спірних земельних ділянок відбулося на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, які були виготовлені позивачем, в результаті чого, на момент звернення відповідача з відповідним клопотанням, сформовані земельні ділянки за заявами позивача вже пройшли державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі, з присвоєнням їм кадастрових номерів та відкриттям на них поземельних книг. Вказані обставини та вжиті державою заходи, щодо забезпечення вільного доступу до даних, які містяться в Державному земельному кадастрі та інших інформаційних системах, спростовують доводи першого відповідача, про відсутність у них на момент розгляду клопотань другого відповідача, даних про те, що позивачем стосовно бажаних земельних ділянок вже пройдено ряд етапів, які надають право на отримання їх в користування.

Статтею 123 ЗК України регулюється порядок надання земельних ділянок державної власності у користування. Так, надання земельних ділянок державної власності у користування здійснюється зокрема органами виконавчої влади. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та обєднання). Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки. Забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами по справі дотриманий порядок отримання земельних ділянок державної власності у користування, зокрема почергово пройдено всі етапи, при цьому дій, які б свідчили про зміну намірів чи відмову від них, останніми не вчинялися.

Зі змісту наведених вище норм закону, з урахування загальних принципів земельного законодавства, вбачається, що держава гарантує кожній особі, яка маючи право на отримання у користування чи власність земельну ділянку, виявила на це бажання, її отримання в кінцевому результаті, за умови наявності вільних земельних ділянок, дотримання їх норм та встановленого для цього порядку, а також не порушення прав інших осіб. Такий підхід, передбачає рівність прав всіх громадян, та забезпечується шляхом справедливого та обєктивного розгляду таких питань органами уповноваженими на передачу земельних ділянок у власність чи користування.

Одним, із важливих принципів, який забезпечує справедливий та обєктивний розгляд клопотань вказаними органами, є принцип черговості звернення громадян, тобто підставою для набуття права на отримання земельної ділянки для особи, є наявність вільної земельної ділянки, або відмова від неї попередньої особи, яка отримала на неї право або претендувала на її отримання, вживши передбачених для цього заходів. Підтвердженням наявності даного принципу, є відсутність у існуючих нормах земельного законодавства положень, які б регулювали випадки одночасного вирішення клопотань різних осіб, про отримання у користування одних і тих земельних ділянок, із зазначенням умов, які б визначали переважне право однієї з осіб, вразі дотримання обома особами всіх правил та порядку.

Законом України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (далі - Закон) визначено, що при розгляді справ суди зобов'язані застосовувати Європейську Конвенцію з прав людини та основоположних свобод, в тому числі для того щоб попередити порушення прав осіб, які гарантовані Європейською Конвенцією з прав людини та основоположних свобод.

У відповідності з вимогами ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції, Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

В рішенні у справі «Беєлер проти Італії» від 5 січня 2000 року Європейський Суд зазначив, що поняття «майно» у статті 1 Першого протоколу має автономне значення, яке не обмежується власністю на фізичні речі. Воно є незалежним від формальної класифікації в національному праві: деякі інші права та інтереси, що складають активи, можуть розглядатися, як право власності і, таким чином, як «майно» в цілях даного положення».

В справі «ОСОБА_4 Девелопмент ЛТД проти Ірландії» суд постановив, що ст. 1 може застосовуватися для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей у майбутньому. В даному випадку колегія судів вважає, що позивач мав правомірні очікування на реалізацію свого права на оренду земельних ділянок.

Європейський Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «ОСОБА_5 проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Враховуючи практику Європейського суду колегія суддів вважає, що при вирішенні питання передачі земельних ділянок відповідачу ОСОБА_3 головне управління Держземагенства у Полтавській області в межах своїх повноважень зобов'язано було з'ясувати питання щодо прав інших осіб на ці земельні ділянки.

Крім того, колегія суддів вважає, що за даних обставин передача земельних ділянок у користування ОСОБА_3 та позбавлення в зв'язку з цим прав ОСОБА_2 на отримання в оренду земельних ділянок виділених йому розпорядженням голови Зіньківської районної державної адміністрації, не відповідало легітимній меті та був порушений баланс прав та інтересів сторін.

Беручи до уваги вище викладене, на думку колегії суддів, за встановлених обставин справи, головним управлінням Держземагенства у Полтавській області, при дотриманні загальних умов та етапів розгляду клопотань позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3, допущено порушення прав позивача на отримання у користування бажаних земельних ділянок для ведення фермерського господарства, оскільки останній першим отримав на це право, дотримався встановлених для цього умов та порядку, не вчиняв дій, які б свідчили про зміну його намірів або відмову від них, а тому безпідставно отримав відмову у цьому виходячи лише з своєчасності звернення до відповідного органу на етапі прийняття рішення про надання земельних ділянок у користування.

Це при тому, що згідно положень ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», особам, за заявами яких здійснюється державна реєстрація земельних ділянок (аб.1 ч.3 ст. 24 цього Закону), яким є позивач, гарантовано річний термін для отримання та реєстрації на них речового права у встановленому законом порядку (ч.9 ст. 24 цього Закону).

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Частиною 1 ст.155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За таких обставин укладені оспорюванні позивачем накази головного управлінням Держземагенства у Полтавській області та договори оренди земельних ділянок укладені між відповідачами підлягають визнанню недійсними, оскільки ними порушують права позивача, а їх зміст суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Даний спосіб захисту порушеного права позивача ОСОБА_2 відповідає вимогам ст. 16 ЦК України.

Статтею 186-1 ЦПК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Даний орган, зобовязаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обовязковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Органам при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати додаткові матеріали. У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків.

Органом, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Враховуючи обставини справи, зазначені положення норм закону та положення ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», відмова Головного управління Держземагентства в Полтавській області позивачу у затвердженні документації із землеустрою та передачі останньому земельних ділянок у користування є незаконною, оскільки вона не відповідає вимогам закону та порушує права позивача.

Одночасно, колегія суддів, не знаходить підстав для задоволення вимоги позивача про зобовязання Головне управління Держземагентства в Полтавській області повторно розглянути його клопотання про затвердження документації із землеустрою та передачі йому в користування земельних ділянок, оскільки нормами закону врегульовано дане питання, це при тому, що зважаючи на характер даної вимоги, дія якої спрямована на вчинення відповідачем дій в майбутньому, вона є передчасною та не обґрунтованою.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Зважаючи, на висновки колегії суддів про наявність підстав для скасування рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених ОСОБА_2 позовних вимог, та те, що додаткове рішення суду від 02.10.2015 року нерозривно повязане з основним рішення та прямо витікає з нього, і за вказаних обставин є таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, яким будуть порушені права позивача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування додаткового рішенняЗіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року, ухваленого по даній справі.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав: для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2; скасування рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року; ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, а також скасування додаткового рішенняЗіньківського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 18 серпня 2015 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення, якім позовні вимоги ОСОБА_2 до головного управління Держземагенства у Полтавській області, ОСОБА_3, третя особа Зіньківська районна державна адміністрація Полтавської області про визнання відмови незаконною, визнання недійсним договору оренди, визнання незаконними наказів задовольнити частково.

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:020/00001056 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:026/00001057 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:026/00001058 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:022/00001059 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:033/00001064 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:015/00001065 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:043/00001066 від 14 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:049/00001251 від 26 лютого 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:020/00001238 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:026/00001239 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:026/00001241 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:043/00001242 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:015/00001244 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:033/00001246 від 26 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:049/00001374 від 05 березня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним наказ Головного управління Держземагенства у Полтавській області №. ПЛ/:00:022/00001379 від 05 березня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду».

Визнати недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:020:0300 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 10.5500 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:015:0300 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 11.0000 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:043:0300 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 43.2500 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:033:0300 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 11.4000 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:026:0300 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 1.8900 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди землі від 03 березня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:026:0301 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 2.4600 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди землі від 17 квітня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:022:0300 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 6.8300 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати недійсним договір оренди землі від 17 квітня 2014 року укладений між Головним управлінням Держземагенства у Полтавській області та ОСОБА_3 про передачу в оренду земельної ділянки кадастровий номер :00:049:0303 на території Тарасівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області площею 5.2000 га. для ведення фермерського господарства.

Визнати незаконною відмову Головного управлінням Держземагенства у Полтавській області у проведенні погодження поданої позивачем документації sз землеустрою та передачі земельних ділянок в користування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Додаткове рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 жовтня 2015 року- скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області ______________ ОСОБА_1