Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2812/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд, Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за збільшеним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 13/16 частини спадкового майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/16 частини спадкового майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 заклала позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання за нею права власності на ? частини спадкового майна, в подальшому в порядку ст.31 ЦПК України свої позовні вимоги збільшила, а саме просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно на 3/16 частини спадкового житлового будинку.

Вимоги заявленого збільшеного позову мотивовано тим, що 11 серпня 1989 року помер чоловік позивачки ОСОБА_5, останнє місце проживання якого було : смт. Королево, вул. Марка Вовчка / колишні назви Жданова, Крупської/ , № 44.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами в смт. Королево по вул. М. Вовчка, № 44 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є дружина померлого, ОСОБА_1 та син, ОСОБА_6.

ОСОБА_7 та її син ОСОБА_6 вступили у фактичне користування та володіння спадковим майном , так як на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 проживали в спадковому будинку, що підтверджено довідкою, виданою Королівським селищним головою, а позивачка була і зареєстрована. Позивачка не заперечує, що її син ОСОБА_6 вступив в управління та володіння спадкового майна.

Даний будинок був побудовано позивачкою спільно із спадкодавцем за час перебування в шлюбі, і є спільною сумісною власністю подружжя. Позивачка з будинку має право на половину у спільному майні подружжя, а друга половина-це частина чоловіка. Отже, після смерті чоловіка вона успадкувала 1/4 частину будинку , син ОСОБА_6 також 1/4 , а 1/2 частина будинку-це частина у спільному майні подружжя. В загальному з будинку їй належить 3/4 частини будинку.

Син ОСОБА_6 помер 18 червня 2015 року, тому відповідачів залучено до справи в якості відповідачів.

Позивачка звернулась у Виноградівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини після померлого чоловіка. 23 червня 2015 року державний нотаріус відмовила в оформленні спадщини по тій причині, що нею не представлено правовстановлюючий документ на будинок , який повинен бути зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В подальшому позивачка ОСОБА_1 в порядку ст. 31 ЦПК України збільшила розмір позовних вимог. При цьому позивачка зазначила, що має право на 1/2 частину будинку на частку у спільному майні подружжя, а на 1/4 частину в порядку спадкування після смерті чоловіка. Позивачка вирішила скористуватись своїм правом на спадкування спадщини після смерті сина ОСОБА_6, яким помер 18 червня 2015 року.

11 грудня 2015 року позивачка ОСОБА_1 подала особисто заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори. Після смерті сина залишилось спадкове майно: 1/4 частина жилого будинку з надвірними спорудами по вул. М. Вовчок, №44 в смт. Королево.

Отже, позивачка має право на спадкування 1/16 частини будинку /1/4:4/. Отже, в загальному , ОСОБА_1, має право власності на 13/16 частин будинку.

Згідно до Ухвали Виноградівського районного суду від 24.12.2015 року, об»єднано в одне провадження збільшений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 13/16 частини майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/16 частини спадкового майна.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та до позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/16 частини спадкового майна, мотивовано наступним.

Свої вимоги обґрунтовую тим, що 11.08.1989 року помер дідо позивача за зустрічним позовом, а позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 Юріївни-чоловік ОСОБА_5.

Після смерті діда позивача ОСОБА_5, залишилося спадкове мано-житловий будинок, який розташований в смт. Королево по вул. М.Вовчка 44, Виноградівського району.

Спадкоємцями до спадщини, що відкрилася були баба-позивачка за первісним позовом та син спадкодавця батько позивача-Сірко ОСОБА_8, які вступили у фактичне користування та володіння вищезазначеним спадковим будинком.

Вищезазначений спадковий будинок є спільною сумісною власністю діда та ї баби-позивача-позивачки за первісним позовом ОСОБА_1.

Таким чином ОСОБА_1-позивачка за первісним позовом, має половину будинку у спільному майні подружжя-1/2 частина будинку +1/4 частину разом із батьком позивача-Сірко ОСОБА_8, тобто його батько успадкував ? частину спадкового майна.

Таким чином. після смерті батька позивача-Сірко ОСОБА_8, відкрилася спадщина на ? частини спадкового будинку, розташованого в смт. Королево по вул. М.Вовчка 44, Виноградівського району.

Однак слід зазначини, що відповідач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_4, у визначений 6-місячний строк подали письмові заяви про відмову від своєї частки спадщини до Виноградівської державної нотаріальної контори на користь позивача ОСОБА_3, в наслідок чого його частка, після смерті його батька складає 3/16 частини.

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, та про те, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти задоволення зустрічного позову.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що вимоги заявленого зустрічного позову підтримує повністю та не заперечує проти задоволення первісного позову.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, однак до суду подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необовязковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 1989 року помер чоловік позивачки ОСОБА_5, останнє місце проживання якого було : смт. Королево, вул. Марка Вовчка / колишні назви Жданова, Крупської/ , № 44.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: жилий будинок з надвірними спорудами в смт. Королево по вул. М. Вовчка, № 44 .

Згідно довідки Королівського селищного голови вулиця Жданова була перейменована на вулицю Крупської, а остання змінена на вулицю ОСОБА_9 на підставі рішення сесії в 1998 році . Після проведення інвентаризації житлових будинків по вулиці Марка Вовчка порядковий номер будинку за № 38 було змінено на порядковий номер №44.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є дружина померлого, ОСОБА_1 та син, ОСОБА_6.

Вартість всього спадкового будинку становить суму 157834 грн, а 3/4 частини 118375 гривень.

Загальна корисна площа будинку становить 87.8 кв.м.. в тому числі житлова 40.9 кв.м. Біля будинку знаходяться надвірні споруди:літня кухня під літерою Б, сарай під літерою В, вбиральня під літерою Г, гараж під літерою Д, сарай під літерою Е, тротуар 1, ворота №1, огорожа№2.

Спадкування цієї спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на момент смерті спадкодавця , а саме ст. 549 ЦК Української РСР в редакції Кодексу 1963 року. Відповідно до цієї норми права діями, що свідчили про прийняття спадщини визнавались, якщо спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом

шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_7 та її син ОСОБА_6 вступили у фактичне користування та володіння спадковим майном , так як на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 проживали в спадковому будинку, що підтверджено довідкою, виданою Королівським селищним головою, а позивачка була і зареєстрована. Позивачка не заперечує, що її син ОСОБА_6 вступив в управління та володіння спадкового майна.

Даний будинок був побудовано позивачкою спільно із спадкодавцем за час перебування в шлюбі, і є спільною сумісною власністю подружжя. Позивачка з будинку має право на половину у спільному майні подружжя, а друга половина-це частина чоловіка. Отже, після смерті чоловіка вона успадкувала 1/4 частину будинку , син ОСОБА_6 також 1/4 , а 1/2 частина будинку-це частина у спільному майні подружжя. В загальному з будинку їй належить 3/4 частини будинку.

Син ОСОБА_6 помер 18 червня 2015 року, тому відповідачів залучено до справи в якості відповідачів.

Позивачка звернулась у Виноградівську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини після померлого чоловіка. 23 червня 2015 року державний нотаріус відмовила в оформленні спадщини по тій причині, що нею не представлено правовстановлюючий документ на будинок , який повинен бути зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 одружились 27 травня 1959 року. Рішеннями засідання виконкому Королівської селищної ради депутатів трудящих за № 9 від 12 травня 1960 року та за № 10 від 26 травня 1960 року ОСОБА_5 виділено земельну ділянку площею 700 кв.м. для будівництва будинку в смт. Королево по вулиці Жданова.15 липня 1960 року виготовлено будівельний паспорт , а в 1961 році на підставі акту , складеного представником Ужгородського міжміського бюро технічної інвентаризації відведено в натурі земельну ділянку пл..700 кв.м. Будинок побудований в 60-х роках.

Відповідно до ст. 10-13 глави 111 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66 року при відсутності правовстановлюючих документів право власності , може бути підтверджено висновком органу інвентарбюро та довідкою сільради. Згідно довідки та технічного паспорту , виданого директором Виноградівського інвентарбюро будинок рахується за ОСОБА_5. На дань смерті спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на будинок, тому змушена звернутись до суду із заявою про визнання права власності на 3/4 частин будинку.

В подальшому позивачка ОСОБА_1 в порядку ст. 31 ЦПК України збільшила розмір позовних вимог. При цьому позивачка зазначила, що має право на 1/2 частину будинку на частку у спільному майні подружжя, а на 1/4 частину в порядку спадкування після смерті чоловіка. Позивачка вирішила скористуватись своїм правом на спадкування спадщини після смерті сина ОСОБА_6, яким помер 18 червня 2015 року.

11 грудня 2015 року позивачка ОСОБА_1 подала особисто заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори. Після смерті сина залишилось спадкове майно: 1/4 частина жилого будинку з надвірними спорудами по вул. М. Вовчок, №44 в смт. Королево.

Спадкоємцями першої черги в порядку ст. 1261 ЦК України мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Отже, позивачка має право на спадкування 1/16 частини будинку /1/4:4/. Отже, в загальному , ОСОБА_1, має право власності на 13/16 частин будинку.

Згідно до Ухвали Виноградівського районного суду від 24.12.2015 року, об»єднано в одне провадження збільшений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 13/16 частини майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/16 частини спадкового майна.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та до позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/16 частини спадкового майна, мотивовано наступним.

Свої вимоги обґрунтовую тим, що 11.08.1989 року помер дідо позивача за зустрічним позовом, а позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 Юріївни-чоловік ОСОБА_5.

Після смерті діда позивача ОСОБА_5, залишилося спадкове мано-житловий будинок, який розташований в смт. Королево по вул. М.Вовчка 44, Виноградівського району.

Спадкування вищезазначеної спадщини відбувалося за нормами ст. 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року)

Спадкоємцями до спадщини, що відкрилася були баба-позивачка за первісним позовом та син спадкодавця батько позивача-Сірко ОСОБА_8, які вступили у фактичне користування та володіння вищезазначеним спадковим будинком.

Вищезазначений спадковий будинок є спільною сумісною власністю діда та ї баби-позивача-позивачки за первісним позовом ОСОБА_1.

Таким чином ОСОБА_1-позивачка за первісним позовом, має половину будинку у спільному майні подружжя-1/2 частина будинку +1/4 частину разом із батьком позивача-Сірко ОСОБА_8, тобто його батько успадкував ? частину спадкового майна.

Таким чином. після смерті батька позивача-Сірко ОСОБА_8, відкрилася спадщина на ? частини спадкового будинку, розташованого в смт. Королево по вул. М.Вовчка 44, Виноградівського району.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином суд прийшов до переконання про необхідність задоволення збільшеного первісного позову та зустрічного позову.

Керуючись до ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275 ЦК України, Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 58, 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Первісний збільшений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на 13/16 частини спадкового майна -задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою вул. ОСОБА_9 /стара назва вул. Крупської/, №44 , смт. Королево Виноградівського району, поштовий індекс: 90332, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, право власності на 13/16 частин жилого будинку з надвірними спорудами загальною корисною площею 87.8 кв. м., в тому числі житловою 40.9 кв. м. по вулиці М.Вовчок, № 44 в смт. Королево Виноградівського району Закарпатської області.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 3/16 частини спадкового майна- задоволити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцем с.Теково, вул. Дружби 255, Виноградівського району , ідентифікаційний код: НОМЕР_2, право власності на 3/16 частини жилого будинку з надвірними спорудами загальною корисною площею 87.8 кв. м., в тому числі житловою 40.9 кв. м. по вулиці М.Вовчок, № 44 в смт. Королево Виноградівського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_10