Справа № 638/7029/13-ц
Провадження № 4-с/638/31/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова, у складі :

головуючого судді - Цвіра Д.М.,

при секретарі Подпрядовій В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, зобовязання державного виконавця вчинити певні дії та стягнути з Дзержинського ВДВС ХМУЮ на користь ОСОБА_1 понесені витрати в розмірі 5 359 грн. 20 коп.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що виконавче провадження по виконанню заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2013 р. відкрито, проте до теперішнього часу рішення суду не виконується.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала скаргу, наполягала на її задоволенні та надала пояснення аналогічні змісту скарги.

Державний виконавець Дзержинського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась вчасно та належним чином, про поважні причини неявки не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника та дослідивши матеріали справи, вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.10.2013 р. (справа № 638/7029/13-ц) задоволено вимоги позивача ОСОБА_1 Дане рішення набрало законної сили та видано виконавчі листи.

Відповідно до копії постанов державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного заочного рішення.

Державний виконавець Мирна Т.В. або інший представник Дзержинського ВДВС ХМУЮ в судове засідання не зявились, поважні причин неявки не повідомили, заперечення або документи, які б спростостовували доводи викладені у скарги суду не надали.

Матеріали справи не містять інших документів та доказів про вжиття заходів по виконанню рішення суду.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що виконавче провадження перебуває у на виконанні саме у державного виконавця Мирної Т.В.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями,що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права та свободи.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обовязок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню в частині визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії щодо виконання рішення суду.

Виходячи з норм Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р., судові витрати на правову допомогу не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 387 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо невиконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року.

Зобовязати Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції вчинити дії щодо виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.М.Цвіра