н/п 2/490/815/2016 Справа № 490/1640/14-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Батченка О.В. при секретарі Луговенко К.С., Хвістані К.В., Кваша С.О., з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, його представників ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про виселення, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2014 року Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, просили виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. В обґрунтування позову позивачі послались на ті обставини, що позивачі є наймачами спірної квартири, в яку у 2005 році для здійснення догляду за колишнім наймачем ОСОБА_9 тимчасово вселився ОСОБА_2, який не набув права користування спірним житлом, і, відповідно, після смерті ОСОБА_9 тобто з 09 жовтня 2010 року повинен звільнити спірне приміщення. Як на правові підстави позову позивачі послались на ст. 98, 99 ЖК України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач та його представники проти позову заперечували за його безпідставністю.

Треті особи: виконавчий комітет Миколаївської міської ради, ОСОБА_10 та орган опіки та піклування в судове засідання не з'явились, про лату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Виконавчий комітет Миколаївської міської ради подав суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника. ОСОБА_10 займається доглядом за малолітньою дитиною. Відомостей про поважність причин неявки в судове представника органу опіки та піклування матеріали справи не містять.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що на проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 надала дозвіл ОСОБА_9 у своїй частині квартири, яка має окремий вхід. В спірній квартирі (її частині) відповідач мешкає до теперішнього часу разом зі своєю дружиною та дитиною. ОСОБА_5 дозволу на вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 не давала.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що в 2005 році в колишнього наймача спірного житла - ОСОБА_9 стався інсульт, у зв'язку з чим остання запросила проживати та здійснювати догляд за нею ОСОБА_2, який і вселився у частину квартири, що займала ОСОБА_9 Дружина та син відповідача почали проживати у спірному житлі лише починаючи з 2009 - 2010 року. В цій частині протягом свого проживання відповідач влаштував відокремлене опалення, замінив каналізацію.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Квартира АДРЕСА_1 неприватизована, належить на праві власності територіальній громаді м. Миколаєва.

Спірна квартира є зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_2 є квартира АДРЕСА_2.

До 09 жовтня 2010 року основним наймачем квартири АДРЕСА_1 була матір ОСОБА_5 - ОСОБА_9, яка займала відокремлене приміщення цієї квартири з окремим входом, що здійснюється через самочинно зведену прибудову.

З 2005 року у зв'язку з похилим віком ОСОБА_9 на її прохання та з метою надання допомоги та здійснення догляду до нежитлового приміщення квартири АДРЕСА_1 вселився онук ОСОБА_9 - ОСОБА_2 Зареєстровані на той час в цій же квартирі позивачі свого дозволу на вселення відповідача не надавали.

З викладеного слідує, що вселившись до нежитлових приміщень квартири АДРЕСА_1 на прохання ОСОБА_9 для здійснення за нею догляду та без згоди на проживання інших повнолітніх членів сім'ї основного наймача, відповідач набув статусу тимчасового мешканця та не набув права користування спірним житловим приміщенням.

В силу ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача. Вселення тимчасових жильців на строк понад півтора місяця допускається за умови додержання розміру жилої площі, встановленого для надання жилих приміщень (частина перша статті 48). Тимчасові жильці на вимогу наймача або членів сім'ї, які проживають разом з ним, зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно ч. 1 ст. 99 ЖК України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь платника ОСОБА_5 підлягають стягненню 230 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. 98 ЖК України, ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з жилого приміщення квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 230 грн. 00 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Батченко