Справа № 522/9773/15-ц Провадження № 4-с/522/7/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, заінтересована особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

ВСТАНОВИВ :

13 травня 2015 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, вимагаючи скасувати винесену цим державним виконавцем постанову від 12.03.2012 р., якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1Г

Обгрунтовуючи свою скаргу, заявниця зазначає, що в провадженні першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9330/10 про стягнення солідарно боргу з ОСОБА_1 у розмірі 924251,14 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк», який був виданий Приморським районним судом м. Одеси 19.04.2011 р. на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси, згідно з яким суд стягнув солідарно з позичальника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, й під час проведення виконавчих дій в межах цього виконавчого провадження державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на ? частку квартири під № 73 у будинку № 28 по вул. Ген. Бочарова в м. Одеса, яка належить поручителю ОСОБА_1

Також заявниця зазначає, що у 2013 році основним боржником ОСОБА_3 за кредитним договором був добровільно погашений борг за виконавчим листом № 2-9630/10 від 19.04.2011 р. у повному обсязі, та державним виконавцем було завершено виконавче провадження з примусового виконання згаданого виконавчого листа №2-9330/10 від 1904.2011 р. на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», але арешт з її майна не був знятий, в звязку з чим вона звернулася до субєкта оскарження з відповідною заявою, на яку отримала відповідь державного виконавця з посиланням на неможливість зняти арешт, без обґрунтування такої відмови нормами права.

Крім того, заявниця вказує, що про існування вищевказаного виконавчого провадження вона довідалася лише у травні 2015 року, а саме коли ознайомилася з матеріалами цього виконавчого провадження, оскільки копії постанов про відкриття та закриття цього виконавчого провадження, а також копію оскаржуваної постанови про накладення арешту не отримувала, в звязку з чим строк звернення до суду з даною скаргою не пропустила.

Заявниця веде дану справу в суді через свого представника адвоката ОСОБА_4, яка просила розглянути скаргу без її участі та задовольнити, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Представник ТОВ «Кей-Колект» - ОСОБА_5 просив розглянути скаргу без участі представника ТОВ «Кей-Колект» і задовольнити цю скаргу, про що подав адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи.

Начальник першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції просив відмовити у задоволенні скарги заявниці та розглянути дану справу без участі представника цього відділу ДВС, про зазначив у адресованому суду своєму листі, який приєднаний судом до матеріалів справи.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

12 березня 2012 року головним державним виконавцем першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, на підставі відповідної заяви ПАТ «УкрСиббанк» від 05.03.2012 р., була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 31702688 з примусового виконання виконавчого листа № 2-9630/10, виданого 19.04.2011 р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.01.2008 р., укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_3 та забезпеченим порукою ОСОБА_1 відповідно до укладеного між нею та ПАТ «УкрСиббанк» договору поруки № 175854 від 29.01.2008 р., - у розмірі 924251,14 грн., згідно з якою боржнику ОСОБА_1 було запропоновано виконати добровільно вимоги виконавчого документу в семиденний строк з моменту винесення цієї постанови (а.с. 35, 44). Однак докази на підтвердження факту отримання копії цієї постанови боржником ОСОБА_1 суду не надано субєктом оскарження.

В межах цього виконавчого провадження, 12.03.2012 р. головним державним виконавцем першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова № В-8/654 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно з якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1, - у межах суми боргу (а.с.45). Проте докази на підтвердженні факту отримання копії цієї постанови боржником ОСОБА_1 суду не надано субєктом оскарження.

19 березня 2012 року державним виконавцем Боржемським С.І., в межах примусового виконання виконавчого листа № 2-9630/10 від 19.04.2011 р., була винесена постанова № В-8/654 про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідно до якої з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 92425,12 грн. (а.с.46). Однак докази на підтвердження факту отримання копії цієї постанови боржником ОСОБА_1 суду не надано субєктом оскарження.

Своїм листом від 27.08.2012 р. № 31319 начальник першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції, по-перше, повідомив ПАТ «УкрСиббанк», що при примусовому виконанні згаданого виконавчого листа № 2-9630/10 від 19.04.2011 р. постановою державного виконавця був накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_1, зокрема на ? ч. квартири АДРЕСА_1 ; по-друге, розяснив, що відповідно до положень ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» при зверненні стягнення не нерухоме майно, у разі відсутності документів, що характеризують обєкт нерухомості, у звязку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів стягувача, та в даному випадку для підготовки арештованого обєкту нерухомості до реалізації необхідно виготовити технічну документацію нерухомості та призначити спеціаліста до участі у виконавчому провадженні, з метою визначення характеристики та експертної вартості арештованого майна ; по-третє, керуючись вимогами ст.ст. 5, 57, 62, 63 Закону України «Про виконавче провадження», просив у двадцятиденний строк з моменту отримання цього запису надати на адресу відділу технічну документацію та право установчі документи на вищевказане майно на імя боржника ОСОБА_1 для подальшого примусового виконання рішення; і, по-четверте, п опередив що у разі ненадання вказаного документу у зазначений строк дії стягувача будуть розцінені як перешкоджання проведенню виконавчих дій, а також розяснив, що згідно п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягував перешкоджає провадженню виконавчих дій (а.с.50 оборот).

21 вересня 2012 року головним державним виконавцем першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова ВП № 31702688 про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно до якої на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист № 2-9630/10, виданий 19.04.2011 р. Приморським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у розмірі 924251,14 грн. повернуто стягувачеві. При цьому, в мотивувальній частині цієї постанови зазначено, що у відповідності до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу запропоновано у 20-денний строк з дня отримання листа надати на адресу відділу технічну документацію на квартиру під № 73 у будинку 28 по вул. Ген. Бочарова у м. Одесі на імя боржника ОСОБА_1 для подальшого примусового виконання рішення, й стягувачу розяснено положення п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», та попереджено, що в разі невиконання вимог державного виконавця, виконавче провадження буде закрито, виконавчий документ повернутий без виконання, але вимоги державного виконавця щодо виконання ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» в наданий державним виконавцем строк стягувачем не виконані, що в свою чергу робить неможливим виконання вказаного виконавчого документу (а.с. 56). Проте докази на підтвердження факту отримання копії цієї постанови заявницею ОСОБА_1 суду не надано субєктом оскарження.

Виходячи з наведеного та враховуючи доводи заявниці про те, що про існування вищевказаного виконавчого провадження вона довідалася лише у травні 2015 року, а саме коли ознайомилася з матеріалами цього виконавчого провадження, суд погоджується з доводами заявниці про те, що строк звернення до суду з даною скаргою вона не пропустила.

Водночас судом установлено, що 13.02.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 2 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за р. № 649-650, за умовами яких ПАТ «УкрСиббанк» відступило, а ТОВ «Кей-Колект» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 29.01.2008 р. та договором іпотеки від 29.01.2008 р. за р. № 203, а також право вимоги до поручителя ОСОБА_1 за договором поруки № 175854 від 29.01.2008 р.

Крім того, про вказані обставини ТОВ «Кей-Колект» своїм листом за вих. № 143-16965 від 06.04.2015 р. повідомило першому Суворовському ВДВС Одеського міського управління юстиції, а також зазначило в цьому листі, що станом на 24.03.2014 р. зобовязання ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 29.01.2008 р. перед ТОВ «Кей-Колект» повністю виконані, у звязку з чим припинили свою дію договір поруки № 175854 від 29.01.2008 р. та договір іпотеки від 29.01.2008 р. за р. № 203, укладені на забезпечення виконання зобовязання за цим кредитним договором (а.с.65).

Таким чином, виконання зобовязань за кредитним договором № 0 від 29.01.2008 р. відбулося вже після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9630/10 від 19.04.20111 р. та повернення цього виконавчого документа стягувачу.

Згодом заявниця звернулася до першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції з питання зняття арешту з належного їй майна, накладеного на виконання виконавчого листа № 2-9630/10 від 19.04.2011 р., та на це звернення отримала листа начальника цього відділу від 06.05.2015 р., в якому зазначено, що 21.09.2012 р. виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого документа було завершено на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчий документ разом з постановою направлений стягувачу, та розяснено, що згідно до вимог ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документу за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій) повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження, але станом на 10.04.2015 р. до відділу на виконання не надходив вищевказаний документ й заявницею не надано документального підтвердження сплати виконавчого збору, в звязку з чим у державного виконавця не має законних підстав задоволення заяви заявниці щодо зняття арешту з майна боржника (а.с.66).

З огляду на наведене суд погоджується з доводами заявниці стосовно того, що станом на дату викриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-9630/10 від 19.04.2011 р. 12.03.2012 р. ПАТ «УкрСиббанк» вже не було належною стороною цього виконавчого провадження, але враховуючи, що заявниця не оскаржила у встановленому законом порядку дії державного виконавця, повязані з винесенням : постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 31702688 від 12.03.2012 р. з примусового виконання виконавчого листа № 2-9630/10 від 19.04.2011 р., постанови № В-8/654 про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.03.2012 р. та постанови ВП № 31702688 від 21.09.2012 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а також не оскаржує ці дії державного виконавця у даній справі, тому у суду відсутні законні підстави для задоволення скарги заявниці.

Керуючись ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, заінтересована особа : Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5- денний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н.А. Ільченко

20.01.2016