АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

18 листопада 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про захист прав споживачів та визнання договору недійсним,

встановив:

рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року в позові відмовлено.

24 вересня 2016 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 направив до суду апеляційну скаргу на вказане рішення, до якої не доданий документ про оплату судового збору, а позивач посилається на звільнення від сплати судового збору на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Посилання позивача про звільнення від сплати судового збору, як споживача, який звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, вважаю безпідставним.

Дійсно у пункті 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», у редакції від 8 липня 2011 року, було передбачено, що споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», та викладено статтю 5 в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів не передбачено.

Згідно частин 3 та 4 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подача апеляційної скарги є процесуальною дією, сплата судового збору за подачу апеляційної скарги передбачена Законом України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, положення якого не тільки передбачають необхідність сплати судового збору, а також встановлюють порядок та способи оплати судового збору, його розмір, визначають платників судового збору та об'єкти справлення судового збору, а також встановлюють підстави звільнення від сплати судового збору.

Дійсно частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальними і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Такої судової практики дотримується і Верховний Суд України, який відповідно до ст. 125 Конституції України є найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції.

- 2 -

Виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» на час подання апеляційної скарги не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, ОСОБА_2 не звільняється від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року.

Таким чином, подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», так як до неї не доданий документ про оплату судового збору.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно п.1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У п. 31 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК за загальною сумою всіх вимог.

Позивачем було подано позовну заяву, яка містила вимогу немайнового характеру про визнання недійсним договору фінансового лізингу та вимогу майнового характеру про застосування наслідків недійсності правочину шляхом стягнення коштів, тому судовий збір підлягав оплаті у сумі 551 грн. 20 коп. за вимогу майнового характеру та 551 грн. 20 коп. за вимогу немайнового характеру, а всього 1 102 грн. 40 коп., отже судовий збір за подання даної апеляційної скарги становить 1 212 грн. 64 коп.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 1 212 грн. 64 коп. та направити на адресу апеляційного суду оригінал документу, що підтверджує оплату.

Одночасно повідомляю реквізити для оплати судового збору:

- розрахунковий рахунок № 0010

- отримувач УДКС у Солом'янському районі м. Києва

- банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві

-

- код банку отримувача 820019.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року залишити без руху, надавши представнику позивача строк в п'ять днів з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору.

У разі невиконання ухвали суду, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута представнику позивача.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя