1Справа № 335/7273/15-ц 2/335/136/2016
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача-2 ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до

Запорізької міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «СТРОИТЕЛЬ-3», про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його сестри ОСОБА_4, яка померла 4 серпня 2013 р. в місті Запоріжжі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті сестри відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1. Інших спадкоємців, крім позивача, немає. У встановлений законом шестимісячний строк він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки він є громадянином ОСОБА_5 Федерації, де і проживає. На момент смерті сестри та на момент спливу шестимісячного терміну на прийняття спадщини він знаходився у Росії. У період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р. на території України відбувались суспільно-політичні події, які ускладнювали його прибуття та перебування на території України, перетин державного кордону. Тому, вважає, що вказаний строк він пропустив з поважних причин. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1268, 1296, 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2015 р. до участі у справі в якості співвідповідача залучено Житлово-будівельний кооператив «СТРОИТЕЛЬ-3», членом якого була померла ОСОБА_4, та квартира якої знаходиться у будинку, що є власністю вказаного кооперативу.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що станом на 28 липня 2015 р. суспільно-політичні події, про які вказує позивач, не припинились, а навпаки більш загострились. Постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 р. № 337-VIIІ схвалено текст Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії ОСОБА_5 Федерації та подолання її наслідків», якою визначено, що збройна агресія ОСОБА_5 Федерації розпочалась 20 лютого 2015 р., тобто вже після спливу строку на прийняття спадщини позивачем. Крім того, позивач взагалі не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і спадкова справа не заводилась, тому відсутні підстави вважати, що права позивача взагалі були порушені. В подальшому в судові засідання представник не зявлявся, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням раніше поданих заперечень. За таких обставин, суд вважав за можливе завершити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, оскільки вважав, що позивач не довів поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини. Зазначив, що з моменту спливу цього строку минуло близько двох років, а позивач мав змогу у будь-який час направити свою заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори поштою. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

4 серпня 2013 р. померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 270257, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 6 серпня 2013 р., актовий запис № 229.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді належної їй квартири АДРЕСА_1, яка знаходиться в будинку Житлово-будівельного кооперативу «СТРОИТЕЛЬ-3». Право власності останньої на вказану квартиру підтверджено довідкою вказаного кооперативу від 22 жовтня 1992 р., з матеріалів інвентаризаційної справи на нерухоме майно Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації. З наведеної довідки також вбачається, що ОСОБА_4 була членом вказаного ЖБК та їй належить на праві особистої власності зазначена вище квартира, яка складається з 2-х кімнат, загальною площею 42,4 кв.м, у тому числі жилою площею 27,9 кв.м.

Позивач ОСОБА_3 є братом померлої ОСОБА_4 по матері, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серії ІІІ-СЛ № 322547, виданим відділом ЗАГС Совєтського району м. Єревану 10 травня 1980 року, актовий запис № 1318, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 4 від 23 липня 2015 р.

Відомості щодо інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 в матеріалах справи відсутні.

Згідно з інформацією Третьої Запорізької державної нотаріальної контори від 12 серпня 2015р., наданою на запит суду, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась.

Положеннями ст.ст. 1217, ч.ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 до нотаріальної контори протягом шести місяців після смерті спадкодавця із заявою про прийняття спадщини не звертався, на час смерті сестри разом з нею не проживав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Проте, позивач всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які зобовязують його на засадах змагальності доводити свої позовні вимоги переконливими, належними та допустимими доказами, таких доказів не надав. При розгляді справи не встановлено причин, які перешкоджали позивачу звернутися з заявою про прийняття спадщини, позивач знав про смерть сестри.

Натомість, суд не вважає поважною причиною пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини його знаходження та проживання на території ОСОБА_5 Федерації, а також наявність перешкод у перетинанні кордону України внаслідок суспільно-політичних подій в Україні у період з листопада 2013 р. по лютий 2014 р. з огляду на таке.

Дійсно, у зазначений позивачем період в нашій державі відбувалась ОСОБА_6. Проте, жодних обмежень щодо в`їзду на територію України у цей період громадян ОСОБА_5 Федерації не встановлювалось.

Як слушно зазначив у своїх запереченнях проти позову представник Запорізької міської ради Постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 р. № 337-VIIІ схвалено текст Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії ОСОБА_5 Федерації та подолання її наслідків», якою визначено, що збройна агресія ОСОБА_5 Федерації розпочалась 20 лютого 2015 р.

Тобто, перешкоди для в`їзду позивача на території України могли виникнути лише після 20 лютого 2015 р. у разі прийняття законодавчими та виконавчими органами України відповідних нормативно-правових актів.

В цей же час, строк на прийняття спадщини сплинув 3 лютого 2014 р.

З даним позовом до суду позивач звернувся лише 28 липня 2015 р., тобто більше ніж через рік після спливу строку на прийняття спадщини.

Також суд зазначає, що позивач не зазначив обставин, які б перешкоджали йому оформити свої спадкові права раніше, у період після смерті сестри 4 серпня 2013 р. до листопада 2013 р., тобто до початку подій, на які він посилається у позовній заяві.

Крім того, суд зазначає, що законодавство України не вимагає подання всіх документів, необхідних для оформлення спадщини, під час звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тому, позивач мав змогу надіслати заяву про прийняття спадщини поштою, або скористатись послугами представника шляхом видачі довіреності, що і було ним зроблено під час розгляду даної справи.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач суду не вказав.

Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 року №6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Отже, позивач не довів, що встановлений законом шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними та істотними для нього труднощами для вчинення цих дій.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позов не є обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до

Запорізької міської ради, Житлово-будівельного кооперативу «СТРОИТЕЛЬ-3», про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщинивідмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення ухвалені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 11 січня 2016 р.

Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2016 р.

Суддя А.В. Шалагінова