АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/250/15-ц
Провадження № 22-ц/792/53/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Фанди В.П.,

з участю: секретаря Лапка Ю.В.;

сторін: представника апелянта - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року, по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк ОСОБА_4» до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Інтеркристал», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У 2015 року ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 24 грудня 2013 року між ВАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» та ТОВ «Інтеркристал» в особі ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 010/315966/0188835, строком до 23 грудня 2014 року, за умовами якого банк надав, а ТОВ «Інтеркристал» прийняв кредит з лімітом кредитної операції для фінансування витрат повязаних з господарською діяльністю в сумі 1 млн. грн. під 17 % річних. Виконання даного зобовязання того ж дня було забезпечено укладенням договору поруки №12/01-08-0-0/09-356 між банком та ОСОБА_3, який поручився перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідач свої зобовязання не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість.

У звязку з цим та після уточнення вимог, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 як солідарного боржника заборгованість ТОВ «Інтеркристал» в розмірі 821488 грн. 43 коп..

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» заборгованість за кредитним договором в розмірі 821488 грн. 43

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Категорія:19,27

Доповідач: Купельський А.В.

коп., із яких 782000 грн. основного боргу, 25859 грн. 55 коп. заборгованості по відсотках, 3248 грн. 29 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 380 грн. 58 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків по кредиту та 10000 грн. штрафу за неподання фінансової звітності за період з 24.12.2013 р. по 06.01.2015 р. включно.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що відсутні будь-які підстави для заявлення позову, оскільки на підставі ухвали господарського суду Київської області від 21 жовтня 2015 року ТзОВ «Інтеркристал» ліквідовано, провадження у справі № 911/4884/14 припинено, а вимоги ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» на суму 1267157 грн. 78 коп. та вимоги, які не були заявлені в установлений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк погашено.

Крім того, апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель, відповідно до ст. 554 того ж кодексу, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 24 грудня 2013 року між ПАТ Райффайзен банк ОСОБА_4» та ТОВ «Інтеркристал» в особі ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №010/315966/0188835 до генерального договору на здійснення кредитних операцій № 012/01-08-0-0/18-17, відповідно до якого позичальник отримав кредит з лімітом кредитної операції для фінансування витрат, повязаних з господарською діяльністю, в розмірі 1000000 грн. під 17% річних. Боржником взято зобовязання повернути борг до 23 грудня 2014 року (а. с. 12-14, 16, 16-41 Т.1).

З метою забезпечення виконання позичальником основного зобовязання між банком та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за виконання ТОВ «Інтеркристал» взятих на себе обовязків (а. с. 16-19 Т.1) .

Після укладення кредитного договору та отримання коштів, ТОВ «Інтеркристал» почав порушувати виконання взятого на себе обовязку по погашенню кредиту (а. с. 10,11, 151, 160-217 Т.1). Через відсутність майна для задоволення вимог кредиторів в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» постановою господарського суду Київської області від 09 грудня14 року (справа № 911/4884/14) підприємство визнано банкрутом і розпочата процедура його ліквідації (а. с. 94-95 Т.1).

Ухвалою того ж суду від 25 березня 2015 року, було визнано наявність у товариства заборгованості перед банком по зазначеному вище кредитному договору в розмірі 821 тис. 488 грн. 43 коп. (782 тис. грн. основного боргу, 25 тис. 859 грн. 55 коп. нарахованих процентів, 3 тис. 248 грн. 29 коп. нарахованої пені за несвоєчасне погашення кредиту, 380 грн. 58 коп. нарахованої пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту та 10 тис. грн. нарахованого штрафу за неподання фінансової звітності) і банк включений в реєстр кредиторів щодо зазначеної вимоги (а. с. 153-156 Т.1).

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивач надав докази, щодо отримання ТОВ «Інтеркристал» кредитних коштів, та які спростовують доводи відповідача про невірність фінансового розрахунку заборгованості. Також, приймаючи рішення, суд врахував, що відповідач був повідомлений належним чином про невиконання позичальником зобовязань та про наявність заборгованості.

З таким висновком погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Необґрунтованим є посилання апелянта, що відсутні будь-які підстави для заявлення позову, оскільки на підставі ухвали господарського суду Київської області від 21 жовтня 2015 року ТзОВ «Інтеркристал» ліквідовано, провадження у справі № 911/4884/14 припинено, а вимоги ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» на суму 1267157 грн. 78 коп. та вимоги, які не були заявлені в установлений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк погашено.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Суд оскаржуване рішення про стягнення з відповідача заборгованості прийняв до винесення господарським судом Київської області ухвали від 21 жовтня 2015 року про ліквідацію ТОВ «Інтеркристал», тому посилання апелянта про припинення поруки є надуманим. Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі N 6-172цс15.

Крім того, заборгованість перед позивачем не погашена.

Посилання апелянта, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження є необґрунтованим і суперечить вимогам ст. ст. 201-202 ЦПК України, якими передбачені підстави для зупинення провадження у справі.

Посилання апелянта на п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України є надуманим.

Підстава, зазначена у вищенаведеному пункті, неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. (п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

В зазначеній справі перешкод для прийняття рішення по справі не існувало.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Суддя: /підпис/ ОСОБА_7

Суддя: /підпис/ ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський