Справа № 212/9099/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу в складі:

Головуючого судді; Водопянова С.М.,

при секретарі; Мельник К.В.,

розглянув за участю позивача ОСОБА_4 -, представника відповідача в справі; Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» Мордвінкіна С.В., у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовом;

ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я під час виконання трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я під час виконання трудових обов'язків.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_4 суду зазначив, що він працював з 29 серпня 1975 року по 09 серпня 2000 року на посадах підземного замірника маркшейдерських та геологічних робіт, підземним гірником, підземним крипільником, підземним гірничим майстром, заступником директора шахти з охорони праці шахти "Октябрська" РУ ім. Комінтерну, в даний час ПАТ "КЗРК", з 22 червня 2001 року по 20 травня 2010 року заступником начальника шахти ім. Артема ШУ ВАТ "Арселор Міттал Кривий Ріг", при цьому виконував роботи в підземних умовах шахти, які характеризувались запиленістю повітря робочої зони, параметри якої перевищували ГДК.

Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково -дослідного інституту промислової медицини від 15 січня 2015 року йому було встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) Група "В". ЛН першого-другого ст. J44.

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 березня 2015 року, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась, саме робота в умовах запиленості повітря робочої зони , рівень якої перевищував ГДК : пил з вмістом вільного двоокису кремнію з концентрацією 2,1- 4,2 мг/м3 при ГДК- 2,0 і г/м3.

За Висновком МСЕК від 06 квітня 2015 року йому була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 25%, з 23 березня 2015 року безстроково. У зв'язку з професійним захворюванням змінилися його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань. Він постійно відчуває задишку при ході та незначному фізичному навантаженню, біль та важкість у грудній клітці, сильний кашель. Такий стан не дає йому можливості займатись важкою фізичною роботою в побуті. Через професійне захворювання він не може займатись домашнім господарством, оскільки навіть через незначне фізичне навантаження він відчуває задишку, у нього виникає сухий кашель, що ускладнює організацію його життя. Крім того, при користуванні громадським транспортом він часто відчуває задуху, у нього виникає кашель, що привертає до нього увагу оточуючих. Він при цьому відчуває незручність, змушений виходити з транспорту, щоб подихати свіжим повітрям.

Він проживає на восьмому поверсі дев'ятиповерхового будинку, де часто ламається ліфт, через що в нього періодично виникають проблеми з проходом по сходах додому на восьмий поверх. Він на кожному поверсі змушений зупинятися, відпочивати, перемагаючи приступи задухи та кашлю. Це викликає у нього душевні страждання. В зв'язку з хворобою він багато часу проводить у лікарнях, де незадовільні умови для життя, побутові незручності. Під час лікування він змушений переносити біль, приймати велику кількість ліків, що викликає необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому він просить суд ухвалити рішення яким стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 137800 гривень 00 копійок.

Позивач ОСОБА_4, в судовому засідані свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», у судовому засіданні позов не визнав та зазначив, що позивач в справі втратив непрацездатність в зв'язку з досягненням пенсійного віку, а не внаслідок професійного захворювання.

Крім того, укладаючи з відповідачем в справі трудовий договір позивачеві в справі було роз'яснено його права та обов'язки, про умови праці, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону праці» № 2694-ХП від 14.10.1992 працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди.

Тому на підставі викладеного представник відповідача в справі просить суд в задоволені позовних вимог позивача в справі, щодо відшкодування на його користь моральної шкоди відмовити повністю.

Суд, вислухавши позивача та представника відповідача в справі вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4 внаслідок втрати ним працездатності при виконанні важкої праці на підприємстві відповідача в справі, та не створення керівництвом відповідача належних умов для виконання роботи безпечної для життя та здоров'я працівників, знайшли підтвердження у наданих позивачем в справі письмових доказах.

Так судом встановлено, що згідно, рішення лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини від 15 січня 2015 року ОСОБА_4 було встановлено діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої ст. (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) Група "В". ЛН першого-другого ст. J44.

Та відповідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05 березня 2015 року, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась, саме робота в умовах запиленості повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію: пил з вмістом вільного двоокису кремнію з концентрацією 2,1- 4,2 мг/м3 при ГДК- 2,0 і г/м3.

За Висновком МСЕК від 06 квітня 2015 року йому була встановлена з 23 березня 2015 року втрата професійної працездатності в розмірі 25%, безстроково.

Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення особистих немайнових прав, право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", в редакції закону від 21 листопада 2002 року, державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У відповідності зі ст.1167, 1168 ЦК України відшкодування шкоди, заподіяного працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у випадку смерті працівника, здійснюється винною особою яка її завдала.

З огляду на особливості захисту здоров'я потерпілого, поряд з відшкодуванням матеріальної шкоди (яку йому встановлено відшкодовувати), компенсується і моральна шкода, тому що є в наявності факт, заподіяння цієї шкоди.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди застрахованим особам, яким є позивач в справі, не залежить від відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23 ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів захисту особистих немайнових прав працівників.

Згідно, рішення Конституційного суду від 27 січня 2004 року, громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, завдають йому моральні і фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж працівник, що не втрачає професійної працездатності.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди", судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на власника або уповноваженого ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки позивач в справі отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна моральна шкода випливає з трудових правовідносин і має бути відшкодована роботодавцем, який не створив безпечних умов праці.

Тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, але сума, яку ОСОБА_4 вимагає до відшкодування є на думку суду завищеною, у повному обсязі не обґрунтованою та не доведеною. Тому суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнувши з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - 15 000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168 Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1 КЗпП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В;

Позов задовольнити частково, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_4 - 15 000 гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, а у іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути судовий збір на користь державного бюджету України з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у сумі - 1378 гривень 00 копійок

На рішення суду може бути усіма учасниками процесу та зацікавленими особами подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня виготовлення повного тексту цього рішення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу.

Суддя: С. М. Водоп"янов