Справа № 523/5897/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні прав власника та виселення

та зустрічному позову

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5, Одеська міська Рада, ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 ( далі - Позивач)звернулась до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (далі - Відповідачі) з позовом про усунення перешкод у здійсненні прав власника та виселення за наступних обставин.

Після смерті своєї матері ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 року Позивач успадкувала нерухоме майно - 30/100 частин домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та складається в цілому з двох черепашникових житлових будівель загальною площею 151,0 кв. метрів, житловою площею 68,9 кв. метрів, зазначених в схематичному плані літерами «А», «В», сараї літ. «Е», «Е1», «З», убиральня - лит. «Ж», огорожа №1,3, розташованих на земельній ділянці площею 559 кв.м по фактичному користуванню.

Зазначене житло належить Позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04.12.2013 року державним нотаріусом Четвертої одеської нотаріальної контори Бойченко О.С, зареєстрованого в реєстрі за № 3-949, спадкова справа № НОМЕР_1.

При цьому Позивач позбавлена можливості здійснювати свої права власника, на власний розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном успадкованим для вільного використання та проживання в ньому, оскільки в частину домоволодіння Позивача самовільно вселилась Відповідач та її син , не маючи на це законних підстав.

Позивач неодноразово намагалася потрапити до свого житлового приміщення, але Відповідачі не надають їй таку можливість. На даний час в належній Позивачу частині домоволодіння проживає син Відповідача разом з квартирантами. Коли Позивач просила Відповідачів звільнити приміщення, що їй належить, а також убрати свої речі, Відповідачі влаштовували скандали і погрожували підпалити будинок.

Позивач зверталась до органів внутрішніх справ з відповідною заявою, на що отримала відповідь про необхідність звернення до суду.

Відповідачі з незаконно зайнятої площі добровільно виселятися відмовляються, вони разом з квартирантами продовжують в ній мешкати, не сплачуючи послуги електропостачання: розмір боргу на сьогоднішній час складає 2212,56 грн.

За викладених обставин Позивач просить зобов'язати Відповідачів не чинити їй перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, а саме: 30/100 частинами домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, ще складається в цілому з двох черепашникових житлових будівель загальною площею 151,0 кв. метрів, житловою площею 68,9 кв. метрів, зазначених е схематичному плані літерами «А», «В», сараї літ. «Е», «Е1», «З», убиральня - лит. «Ж», огорожа №1,3, розташованих на земельній ділянці площею 559 кв.м.; виселити Відповідачів з незаконно зайнятого приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, а саме, з 30/100 частик домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що складається е цілому з двох черепашникових житлових будівель загальною площею 151,С кв. метрів, житловою площею 68,9 кв. метрів, зазначених в схематичному плані літерами «А», «В», сараї літ. «Е», «Е1», «З», убиральня - лит. «Ж», огорожа №1,3, розташованих на земельній ділянці площею 559 кв.м., без надання Відповідачам іншого житлового приміщення; зобов'язати Відповідачів сплатити суму боргу за енергопостачання 2212,56 грн. за період з 20.02.2014 року до 19.03.2014 року на користь ПАТ «Одесаобленерго» ; стягнути з Відповідачів на свою користь судовий збір в сумі 243,60 грн.

Відповідач надала зустрічний позов до Позивача за первісним позовом, треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5, Одеська міська Рада, ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, в якому, зокрема, зазначені наступні підстави.

Позивач по зустрічному позову вважає, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом є недійсним, оскільки на день смерті ОСОБА_8 не існувало спадкового майна у вигляді 30/100 частин спірного домоволодіння, тому що договір купівлі-продажу частини вказаного домоволодіння між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 13.12.1976 року в оригіналі було анульовано, за рішеннями Ленінського РВК у 1976 році спірне володіння було визнано ветхім, а потім - аварійним.

Позивач по зустрічному позову також зазначає, що свідоцтво про право на спадщину видане Відповідачу з порушенням процедури його видачі, що з моменту смерті ОСОБА_8 до звернення Відповідача до нотаріальної контори пройшло 30 років, що в установленому порядку домоволодіння не було зареєстровано у БТІ, а зареєстровано дише 27.07.1984 року тобто після спливу 8 років після смерті ОСОБА_8

З кінця 1970-х років спірне приміщення було непридатним для проживання. Останній мешканець - ОСОБА_10 виїхав із спірного приміщення у травні 1984 року. У 1984 році 12/100 частин домоволодіння, які займав ОСОБА_10, в результаті чергового затоплення було повністю знищено.

З моменту виселення колишніх власників у спірному будинку проживали:

ОСОБА_6, ОСОБА_11, які займали 13/100 частин домоволодіння (раніше належали ОСОБА_1.);

ОСОБА_12, з донькою ОСОБА_13 та її двома неповнолітніми дітьми, які займали 21/100 частин домоволодіння (раніше належали ОСОБА_14.);

ОСОБА_15, яка займала 30/100 частин домоволодіння (раніше належали ОСОБА_8);

ОСОБА_15 оселилася у спірному будинку зі згоди ОСОБА_16, чоловіка колишньої власниці 30/100 часток - ОСОБА_8, сплативши особисто їх доньці ОСОБА_2 гроші у рахунок вартості 30/100 часток спірного домоволодіння у розмірі.

Позивач з 1987 року з сином ОСОБА_4 вселилася у спірну будівлю зі згоди ОСОБА_17, якому сплатила гроші у розмірі 1000 доларів США у рахунок вартості його 12/100 часток спірного домоволодіння, та ОСОБА_18, якої сплатила гроші у розмірі 500 доларів США у рахунок вартості її 12/100 часток спірного домоволодіння.

З 1987 року Позивач разом із сином ОСОБА_4, постійно проживали у спірному приміщенні, займаючи 24/100 часток домоволодіння.

Позивач сплачувала комунальні послуги, земельний податок, страховку, своїми власними коштами утримувала приміщення у належному стані, провадила текучий та капітальний ремонт у помешканні.

У 1997 році у спірному домоволодінні виникла пожежа, у результаті якої було повністю знищено 21/100 часток приміщення, які займали ОСОБА_12, ОСОБА_13 з дітьми, та які були змушені виїхати с займаного приміщення. З 1997 року і по теперішній час зазначеної частки домоволодіння не існує.

Приміщення, яке займала ОСОБА_15 у результаті пожежі у 1997 році було знищено на 50% та було відремонтовано її власними силами та коштами. ОСОБА_15 проживала у 30/100 частках спірного приміщення до своєї смерті у 2005 році.

Після смерті ОСОБА_15 30/100 частин спірного домоволодіння, в яких вона проживала, зайняла Позивач зі згоди родичів ОСОБА_15, за що у рахунок вартості 30/100 частин передала їм 600 доларів США.

Приміщення 13/100 часток спірного домоволодіння, які займали ОСОБА_6 . ОСОБА_11, з 2004 року займає ОСОБА_7 по теперішній час.

З 1987 року - 24/100 часток, а з 2005 року - 54/100 часток спірного домоволодіння займає Позивач, постійно проживає у житловому будинку з усіма господарчими спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, веде господарство, сплачує платежі за електричну енергію за договорами на її ім'я, користується земельною ділянкою площею 559 кв.м. для обслуговування житлового будинку.

Таким чином, як вважає Позивач по зустрічному позову, вона набула право власності на частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, за набувальною давністю.

За викладених обставин Позивач просить відмовити у задоволенні первісного позову про усунення перешкод у здійсненні прав власника та виселення та задовольнити її позов, а саме : визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 04.12.2013 року, зареєстроване у реєстрі за №3-949, спадкова справа №1136/2013, а також визнати за Позивачем право власності на частину (розмір часток буде визначено після проведення експертизи) домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

У судовому засіданні сторони підтримали свої вимоги. ОСОБА_4 не з'явився, надав суду довідки про захворювання та розгляд справи за його відсутністю

Представник Одеської міської ради до суду не з'явився.

Четверта Одеська державна нотаріальна контора надала заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав сторони та їх представників. свідків, дійшов висновку про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову.

ОСОБА_8 у віці 63 років померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.80 зв).

ОСОБА_19 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3. Батьками зазначені - ОСОБА_8 та ОСОБА_16 (а.с.81 зв.).

16.09.1975 року шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_8 розірвано згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.150).

18.03.1981 року ОСОБА_19 уклала шлюб з ОСОБА_20 та змінила прізвище на ОСОБА_20 згідно свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_5 (а.с.80).

Згідно договору купівлі-продажу № 2-9815 від 13.12.1976 року ОСОБА_9 продала ОСОБА_8 домоволодіння, яке складається в цілому з вух одноповерхових кам'яних житлових будинків з надвірними господарчими спорудами загальною житловою площею 90,03 кв.м. (а.с.86-87)

13.12.1976 року ОСОБА_8 оформила заповіт на ім'я ОСОБА_19 (а.с.85).

Як вбачається із спадкової справи № НОМЕР_1, Позивач по первісному позову звернулась до нотаріальної контори 11.07.1984 року щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано за № 240 (спадкова справа № 198/84) - а.с.79).

Згідно довідки ЖЕУ-95 від 12.07.1984 року ОСОБА_8 з 31.01.1977 по 24.02.1984 року проживала та була прописана за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.81).

04.12.2013 року Позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно : частини домоволодіння з надвірними спорудами за адресою : АДРЕСА_1, в якому зазначила, що всі необхідні документи додані до спадкової справи та що вона прийняла спадщину (а.с.80 зв.).

З листа КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 11.09.2013 року до нотаріальної контори вбачається, що станом на 31.12.2012 року 30/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належать ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченого договору № 2-9815 від 13.12.1976 року. Згідно поточної інвентаризації від 25.07.2013 року домоволодіння складається з двох черепашникових житлових будівель загальною площею 151,0 кв. метрів, житловою площею 68,9 кв. метрів, зазначених в схематичному плані літерами «А», «В», сараї літ. «Е», «Е1», «З», убиральня - лит. «Ж», огорожа №1,3, розташованих на земельній ділянці площею 559 кв.м (а.с.84 зв.).

25.07.2013 року Позивачем оформлений технічний паспорт на вказане домоволодіння (а.с.88-90).

04.12.2013 року по спадковій справі № НОМЕР_1 Позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 30/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається в цілому з двох черепашникових житлових будівель загальною площею 151,0 кв. метрів, житловою площею 68,9 кв. метрів, зазначених в схематичному плані літерами «А», «В», сараї літ. «Е», «Е1», «З», убиральня - лит. «Ж», огорожа №1,3, розташованих на земельній ділянці площею 559 кв.м у фактичному користуванні (а.с.90 зв.).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна Позивачу зареєстровано право власності на 30/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.119)

З листа КП «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 01.08.2013 року до нотаріальної контори вбачається, що станом на 31.12.2012 року 30/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 належать ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченого договору № 2-9815 від 13.12.1976 року. Зареєстровано 27.07.1984 року в кн..45 стр 97 р.№ 6280. Також станом на 31.12.2012 року зареєстровані 70/100 частин вказаного домоволодіння (13/100,12/100,21/100,12/100,12/100 частин) за іншими фізичними особами (а.с.93).

Матеріали інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року по будинку АДРЕСА_1 не містять відомостей щодо проживання Відповідача по первісному позову або оформлення на її ім'я будь-якої частини вказаного домоволодіння (а.с.151-200).

З листа Департаменту архівної справи та діловодства від 26.06.2015 року вбачається, що рішень виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих № 100 від 03.09.1976 року та № 18 від 10.10.1976 року, на які посилається у зустрічному позові ОСОБА_3, не існує (а.с.212).

Згідно рішення виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих № 1009 від 03.09.1976 року визнано аварійною АДРЕСА_3, яка належить ОСОБА_21 (а.с.213).

Рішенням виконкому Ленінської районної ради депутатів трудящих № 648 від 16.11.1984 року на підставі протоколу № 9 вказана квартира визнана непридатною для проживання (а.с.214-218).

З листа Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.07.2015 року вбачається, що дані про відселення родини ОСОБА_8 із домоволодіння АДРЕСА_1 відсутні (а.с.224).

Згідно даних паспорту серії НОМЕР_6, виданого на ім'я ОСОБА_3 з 25.04.2014 року вона значиться зареєстрованою за адресою : АДРЕСА_2 (а.с.50).

Страхові свідоцтва про добровільні страхування будівель, видані на ім'я ОСОБА_3 в 1989-1991 роках, не містять відомостей щодо сплати страхових сум саме за 30/100 частин спірного домоволодіння (а.с.51-52).

Квитанції ОСОБА_3 про сплату за електроенергію за період з 2001 по 2005 роки, як і укладений відповідний договір, не підтверджують добросовісне заволодіння чужим майном та безперервне володіння ним безперервно протягом десяти років (а.с.53-58, 207-210).

Дані обставини також оцінює суд і стосовно договору з ТОВ «Інфокс водоканал» від 10.01.2014 року, укладений сином Відповідача - ОСОБА_4 (а.с.59).

Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 (а.с.31).

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 - Позивач по первісному позову - її мати, яка прийняла у спадщину 30/100 домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті бабусі ОСОБА_8 У вказане домоволодіння мати пустила квартиранту, щоб доглядати за домом. ОСОБА_3 та її сина вона не знає (а.с.43).

Відповідно до ч.І ст.335 ЦК України, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий.

Відповідно до ч.І ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Відповідно до п.11 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», права власності за набувальною давністю може бути набуте на майно, яке належить на праві приватної власності інший особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якої вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним(нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інше не заборонені законом угоди.

Частиною 3 Статті 116 Житлового кодексу України передбачено, ще осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Таким чином, Позивач по первісному позову є спадкоємицею, порушень законодавства при видачі свідоцтва про право на спадщину не встановлено.

Доводи Відповідача - Позивача по зустрічному позову - не відповідають встановленим обставинам та матеріалам справи.

Суд вважає, що Відповідачів слід зобов'язати не чинити Позивачу перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, а саме: 30/100 частинами домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1, Відповідачі підлягають виселенню із самовільно зайнятої житлової площі без надання їм іншого житлового приміщення.

Зустрічний позов задоволенню не підлягає, оскільки суду не доведено доказів недійсності свідоцтва про право на спадщину за заповітом та щодо визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача по первісному позову ОСОБА_2 стосовно зобов'язання відповідачів по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо зобов'язання сплати суми боргу за енергопостачання в розмірі 2212,56 грн. за період 20.02.2014 року по 19.03.2014 року на користь ПАТ « Одесаобленерго» оскільки ПАТ « Одесаобленерго» не надавало позивачеві повноважень на представництво своїх інтересів в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 328, 391, ЦК України, ст.116 ЖК України, ст.ст. 57,60,61,169,209, 212- 215 ,218 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні прав власника та виселення задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні власністю, а саме: 30/100 частинами домоволодіння з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 що в цілому складається з двох черепашникових будівель загальною площею 151,0 кв.м, житловою площею 68,9 кв.м., зазначений в схематичному плані літерами А,В, сараї літери- Е,Е1,3, убиральня литера Ж, огорожа № 1,3, розташовані на земельної ділянці площею 559 ,0 кв.м.

Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 з 30/100 частин домобудівні АДРЕСА_1, який складається з двох черепашникових будівель загальною площею 151,0 кв.м, житловою площею 68,9 кв.м., зазначений в схематичному плані літерами А.В, сараї літери- Е,Е1,3, убиральня литера Ж, огорожа № 1,3, розташовані на земельної ділянці площею 559 ,0 кв.м.

В іншої частині позову відмовити.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5, Одеська міська Рада, ОСОБА_7 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд міста Одеса шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя -