У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 січня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ МартинюкВ.І., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого залишилася спадщина - Ѕ частка у спільному майні подружжя, до складу якого входять двоповерхова дача, квартира, автомобіль, гараж.

Спадкоємцями першої черги крім неї є її мати ОСОБА_6 і сестра ОСОБА_4 (спадкоємиця за заповітом). У встановлений законом шестимісячний строк спадщину вона не прийняла, оскільки мати пообіцяла залишити їй заповіт на свою Ѕ частку цього ж майна.

У серпні 2014 року вона виїхала за кордон, де перебувала до травня 2015 року. Після повернення дізналася, що мати відмовилася від обов'язкової частки у спадщині і від належної їй Ѕ частки у спільному майні подружжя.

Зазначала, що на час підписання заповіту у батька було онкологічне захворювання в зв'язку з чим він не в повній мірі розумів значення своїх дій, а мати відмовилася від права на належне їй майно під впливом відповідача. Просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в особі представника, просить ухвалені у справі судові рішення скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і направити справу на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із необґрунтованості та безпідставності позовних вимог.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5

Спадкоємцями першої черги за законом є непрацездатна дружина померлого - ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_2 і ОСОБА_4

Судом також встановлено, що позивач маючи можливість для подачі заяви про прийняття спадщини, перебуваючи як на території України так і за її межами, не скористалась цією можливістю.

Не можуть вважатись поважними причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини твердження позивача, про те, що її мати і (непрацездатна) дружина померлого пообіцяла їй залишити заповіт на свою частину майна.

Відмова особи, яка має право на обов'язкову частку у спадщині, від прийняття спадщини не породжує перехід права на отримання цієї частки іншими спадкоємцями за законом.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що спадкування у даному випадку здійснюється за заповітом і позивач не входить до кола осіб, які мають право на спадкування.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргоюпредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 3 грудня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк