Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19.01.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

при секретарі - Рижиковiй В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив:

31.08.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому, з урахуванням заяв про збiльшення розмiру позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмiрi 5000000 грн., пеню - 2418356,16 грн., 3% рiчних - 146301,37 грн., iнфляцiйнi витрати - 2185601,68 грн., а всього суму в розмiрi 9750259,21 грн., а також витрати по сплатi судового збору.

В обгрунтування своїх вимог позивач вказав, що 01.10.2014 р. вiн уклав з ОСОБА_2 договiр позики №1, вiдповiдно до якого ОСОБА_1 передав грошовi кошти в сумi 5000000 грн., а вiдповiдач прийняв цi кошти i зобов'язувався повернути їх до 05.12.2014 р. Станом на день 31.08.2015 р. вiдповiдач в порушення умов укладеного договору не виконав своє зобов'язання по поверненню грошових коштiв в сумi 5000000 грн. Отже, вiн повинен виплатити позивачу вказану суму.

Позивач вказує, що вiдповiдно до п. 3.2 договору позики №1 вiд 01.10.2014 р., за порушення строкiв повернення позики позичальник зобов'язується сплатити позикодавцю пеню в розмiрi подвiйної облiкової ставки НБУ за весь час прострочення.

Позивач, керуючись ст. 625 ЦК України, надав розрахунок збиткiв вiд інфляції, 3% рiчних i пенi, вiдповiдно до якого iнфляцiйнi витрати складають 2185601,68 грн., 3% рiчних - 146301,37 грн., пеня - 2418356,16 грн. Загальна сума позову становить 9750259,21 грн.

В судове засiдання позивач ОСОБА_1, а також його представник не з'явились. Представник позивача подала до суду заяву, в якiй, в випадку неявки вiдповiдача в судове засiдання, просила винести по справi заочне рiшення.

Вiдповiдач ОСОБА_2 в судове засiдання не з'явився, причину неявки суду не повiдомив, заяв про розгляд справи без його участi до суду не надходило. Для повiдомлення вiдповiдача про час i мiсце слухання справи на останню вiдому судовi адресу його мiсця проживання була надiслана телеграмма, яка, вiдповiдно до повiдомлення, яке надiйшло до сёуду, ОСОБА_2 доставлена не була: квартира зачинена, адресат по повiдомленню за заявою не з'явився, про зміну місця свого проживання відповідач суд у встановленому порядку не сповістив.

Суд ухвалює заочне рішення на пiдставi наявних у справi доказiв, що відповiдає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню в цілому з наступних підстав.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Вiдповiдно до договору займа №1 вiд 01.10.2014 р., укладеного мiж ОСОБА_1 i ОСОБА_2, ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошову суму в розмiрi 5000000 грн., а ОСОБА_2 зобов'язався повернути ОСОБА_1 таку саму суму грошей до 05.12.2015 р.

Вiдповiдно до п. 3.2 цього договору, за порушення строку повернення займу ОСОБА_2 зобов'язався виплатити ОСОБА_1 пеню в розмiрi подвiйної облікової ставки НБУ за весь перiод прострочки.

Пунктом 5.1 указаного договору визначено, що він набирає чинності з моменту його пiдписання сторонами i діє до повного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за цим договором.

Вiдповiдно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена, зокрема, в постановi суду від 18.09.2013 р. по справi №6-63цс13, в ухвалi суду від 04.09.2015 р. по справi №6-1618ц15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Доказів того, що ОСОБА_2 здійснював виплати по поверненню боргу суду не надано.

Таким чином, на даний час основна сума боргу ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 5000000 грн.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти рiчних вiд простроченої суми, якщо iнший розмiр процентiв не встановлений договором або законом.

Вiдповiдно до розрахунку, наданого позивачем, сума 3% рiчних за перiод невиконання вiдповiдачем свого боргового зобов'язання, становить 146301,37 грн.

Вiдповiдно до розрахунку, наданого позивачем, iнфляцiйні витрати складають 2185601,68 грн.

Вiдповiдно до розрахунку пенi, наданого позивачем, вона належить до сплати вiдповiдачем в розмiрi 2418356,16 грн.

Загальна сума заборгованостi ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 становить 9750259,21 грн. i складається з: 5000000 грн. - сума основанного боргу, 2418356,16 грн. - пенi, 146301,37 грн. - 3% рiчних, 2185601,68 грн. - iнфляцiйних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені договором.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк їх виконання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України сторонi, на користь якої ухвалено рiшення, суд присуджує з другої сторони понесенi нею i документально пiдтвердженi судовi витрати.

Таким чином, з вiдповiдача стягненню підлягає сплачена позивачами при зверненні до суду сума судового збору в розмірі 3654,00 грн.

На підставі ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 79, 88, 209, 212 - 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирiшив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, iдентифiкацiйний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серiї НОМЕР_4, iдентифiкацiйний номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1):

- суму заборгованостi по договору займу №1 вiд 01.10.2014 р. 9750259 (дев'ять мiльйонiв сiмсот п'ятдесят тисяч двiстi п'ятдесят дев'ять) грн. 21 коп.;

- суму судових витрат в розмiрi 3654 (три тисячi шiстсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рiшення може бути оскаржено до апеляцiйного суду Харкiвської областi протягом 10 днiв через суд першої інстанції.

Головуючий Шестак О.І.