Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-1186/10 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю.І.
Категорія 27 Доповідач Жигановська О. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Трояновської Г.С., Якухно О.М.

з участю секретаря судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ПАТ «Сведбанк» звернулося з позовом про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №0501/0607/71-162 від 08.06.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 в сумі 22873 долара США 05 цента, що за офіційним курсом гривні НБУ до іноземної валюти станом на 05.11.2009 року становить 183249,73 грн. та судові витрати. ПАТ «Сведбанк» обґрунтовувало свої вимоги тим, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», укладено кредитний договір на суму 22 000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,0 % річних та строком повернення коштів до 07.06.2032 року включно. Згідно договору про внесення змін до зазначеного кредитного договору, збільшено відсоткову ставку до 15 % річних (а.с. 9-15).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 08 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір та в подальшому договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, відповідно до яких було передано в іпотеку житловий будинок №56 по вул. Лісній в с. Барашівка Житомирського району вартістю 36273, 00 грн., який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та земельну ділянку (а.с. 8, 16).

08 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договіри поруки, відповідно до яких відповідачі поручилися перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором №0501/0607/71-162 від 08.06.2007 року (а.с. 17-19).

Відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору №0501/0607/71-162 від 08.06.2007 року не виконував належним чином, а тому станом на 05.11.2009 року утворилася заборгованість в розмірі 22873,05 доларів США, що еквівалентно 183249,73 грн., а саме заборгованість по тілу кредиту 20613,00 дол.США, по відсоткам 1943,36 дол.США, по сплаті пені 316, 69 дол.США.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2010 року позов задоволено повністю та вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з нього заборгованості і відмовити у позові у цій частині. Вважає, що дане рішення винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права та без дослідження матеріалів справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із положень ст.ст. 551, 554, 625, 1049, 1052, 1054 ЦК України.

Судом встановлено, що між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 08 червня 2007 року укладено кредитний договір №0501/0607/71-162 про надання грошових коштів у вигляді кредиту у розмірі 22 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 13,0 % річних та строком повернення 07 червня 2032 року включно. Згідно договору про внесення змін до зазначеного кредитного договору від 28 вересня 2007 року збільшено відсоткову ставку до 15 % річних (а.с. 9-15).

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, 08 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір та в подальшому договір про внесення змін та доповнень до іпотечного договору, відповідно до яких було передано в іпотеку житловий будинок №56 по вул. Лісній в с. Барашівка Житомирського району вартістю 36273, 00 грн., який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та земельну ділянку (а.с. 8, 16). Того ж дня укладено договори поруки із ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідно до яких відповідачі поручилися перед Банком за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором №0501/0607/71-162 від 08.06.2007 року (а.с. 17-19).

Договором про внесення змін та до Кредитного договору № 0501/0607/71-162 від 08 червня 2007 року збільшено процентну ставку за користування кредитним коштами з 13% до 15 % (а.с. 15).

Відповідно до пункту 10 Договору поруки №0501/0607/71-162-З-2 від 08 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_4 договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Позичальником або Поручителем зобовязань за кредитним договором.

Згідно із пунктом 11 зазначеного договору поруки сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитися від прийнятих на себе зобовязань за цим договором або змінити його умови. Сторони домовилися, що будь-які зміни до Основного зобовязання, крім змін, наслідком яких є збільшення обсягу відповідальності Поручителя за цим договором, погоджуються між позичальником та Банком самостійно без повідомлення Поручителя про такі зміни.

Таким чином, Банк повинен був погодити збільшення відсоткової ставки за кредитним договором із поручителями.

Відповідно до частини третьої статті 554 ЦК України особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Договір поруки припиняється при наявності двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобовязання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Установлення додатковою угодою до кредитного договору збільшеного розміру суми кредиту, без згоди поручителя, призводить до збільшення обсягу відповідальності останнього, та є підставою для визнання поруки такою, що припинилась відповідно до вимог частини першої статті 559 ЦК України. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України по цивільній справі № 6-185цс14.

В матеріалах справи відсутні докази погодження Банку і Поручителя ОСОБА_4 про збільшення процентної ставки за кредитним договором. Виходячи із наведеного, є підстави вважати Договір поруки №0501/0607/71-162-З-2 від 08 червня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_4 припиненим.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

За змістом положень ч. 4 ст. 559 ЦК України для припинення поруки має настати декілька умов: настання строку, визначеного у договорі поруки, або настання строку виконання основного зобов'язання; непред'явлення вимог до поручителя протягом шести місяців з дня настання такого строку. При цьому строк настання виконання основного зобов'язання може настати у строк, визначений договором або законом.

Згідно правового висновку Верховного суду України, викладеному у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

02 вересня Банком було надіслано повідомлення на адреси відповідачів про зміну умов Кредитного договору № 0501/0607/71-162 від 08 червня 2007 року та визначено термін дострокового погашення зобовязання за даним кредитним договором у межах 30-денного строку з дня отримання даного повідомлення (а.с. 29). ОСОБА_4 отримав повідомлення банку 04 вересня 2009 року (а.с. 28). Тобто останній день дії договору поруки є 04.10.2009 року. Банк звернувся до суду 27.11.2009 року (а.с. 4), тобто в межах 6-місячного строку, а тому посилання апелянта про припинення поруки з цих підстав є безпідставними.

Виходячи із наведеного, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права в частині стягнення із поручителя ОСОБА_4 заборгованості у солідарному порядку, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення вимог до нього. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог до решти відповідачів не оскаржується, тому не є предметом апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2010 року в частині стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором та відшкодування судових витрат, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні даних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: