У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянину незаконними діями органу досудового слідства, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що протягом 2013-2015 років відповідач, який працює слідчим Ширяївського районного відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області неодноразово приймав постанови про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, яке було порушено через спричинення тілесних ушкоджень сину позивача - ОСОБА_6 Постанови про закриття кримінального провадження у встановленому законом порядку скасовувались. Ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 14 лютого 2015 року частково задоволена скарга позивача у порядку кримінального провадження і визнана безпідставною бездіяльність відповідача, як слідчого. Посилаючись на те, що бездіяльність ОСОБА_5 як слідчого встановлена, просила позов задовольнити.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 16 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, з урахуванням норм ст. ст. 1174, 1175 ЦК України, про відмову у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_5 не є належним відповідачем у справі. Шкода, завдана посадовою особою або службовою особою органу державної влади, а також завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 16 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик