Справа №489/6060/15-ц 11.01.2016 11.01.2016 11.01.2016
Провадження №22-ц/784/240/16
Головуючий першої інстанції: Тихонової Н.С.
Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

11 січня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.

ОСОБА_2

із секретарем - Лівшенком О.С.

за відсутності учасників процесу

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2015 р. у справі за

позовом

публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк» або Банк) до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

встановила:

29. 08. 2015 р. ПАТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2015 р. провадження по справі закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з таких обставин та вимог закону.

Закриваючи провадження по справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд виходив з того, що позов предявлено до відповідача після його смерті, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна.

Статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст. ст. 28, 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер до пред'явлення вказаного позову до суду, то його правоздатність припинилася, тобто він як фізична особа, з цього часу втратив здатність мати процесуальні права та обов'язки відповідача за цим позовом.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що смерть ОСОБА_3 наступила до звернення до суду з позовом, а зазначені обставини були з'ясовані після відкриття провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

В той же час, посилання суду на п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України є помилковим, оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Доводи апеляційної скарги про те, що в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, тому суд мав зупинити провадження у справі для зясування питання щодо правонаступництва, є безпідставними, оскільки позов пред'явлено до боржника після його смерті, за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків учасника цього судового процесу у даній справі, у зв'язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статтей 1218, 1219 ЦК України.

У такому випадку кредитор має право на пред'явлення вимоги про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З огляду на викладене, а також на те, що цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, а процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість оскаржуваної ухвали в частині підстав закриття провадження у справі та необхідності її зміни у відповідній частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.12.2015 р. змінити в частині процесуальних підстав закриття провадження у справі.

Вважати, що підставою закриття провадження у справі є неможливість розгляду справи у порядку цивільного судочинства відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді Т.В. Серебрякова

ОСОБА_2