У х в а л а

іменем україни

13 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_5 та Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про визнання протиправними дій відповідача, визнання постанови неправомірною та визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області про визнання права власності на спадкове майно, скасування реєстрації Декларації про готовність об'єкта до експлуатації та рішення державного реєстратора, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_6, який при житті 08 грудня 2011 року склав заповіт відповідно до якого усі права та обов'язки, які належали йому на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати у майбутньому, та усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, заповів своєму сину ОСОБА_4

04 липня 2014 року ОСОБА_4 подав до нотаріальної контори заяву про видачу йому свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Проте постановами державного нотаріуса від 07 липня та 21 жовтня 2014 року йому було відмовлено у видачі свідоцтв з підстав, що із заявою до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_5 − його сестра та дочка спадкодавця, яка вважала, що має право на обов'язкову частку.

Вважаючи дії нотаріуса неправомірними, а тому уточнивши свої позовні вимоги, просив:

− визнати неправомірними дії державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. щодо невинесення нею постанов про відмову ОСОБА_5 у видачі свідоцтв про право на спадщину на обов'язкову частку після смерті ОСОБА_6;

− визнати неправомірними та скасувати постанови № 2044/02-31 від 04 липня 2014 року та № 2925/02-31 від 21 жовтня 2014 року державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Яхно М.Є. про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6;

− зобов'язати Києво-Святошинську районну державну нотаріальну контору видати ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0538 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0528 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; автомобіль марки ВАЗ 21074, 2003 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі НОМЕР_2; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у ТВБВ № 10026/0838 (раніше № 5399/063 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» та в ТВБВ № 10026/0844 (раніше № 5399/081 м. Боярка) Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України».

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, який неодноразово уточнювала та просила визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що вона після смерті батька, ОСОБА_6, прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, в зв'язку з чим була заведена спадкова справа № 469/2014.

Проте їй стало відомо що батько при житті 08 грудня 2011 року склав заповіт, посвідчений ОСОБА_8, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, яким все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_4 Однак після смерті батька вважала, що має право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Так як її брат не прийняв спадщину, вважала себе єдиним спадкоємцем після смерті батька.

Тому просила визнати за нею право власності на житловий будинок, загальною площею 148,7 кв. м та житловою площею 78, 8 кв. м, та на господарські будівлі та споруди, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6;

на земельну ділянку площею 0,0538 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 0,0528 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

на автомобіль марки ВАЗ 21074, 2003 року випуску, зеленого кольору, реєстраційний номер 07011КМ, шасі НОМЕР_2, що перебуває на обліку в МРЕВ м. Боярка Київської області з 10 вересня 2004 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6

на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією в ТВБВ №10026/0838 (раніше №5399/063 м. Боярка) філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України» та в ТВБВ №10026/0844 (раніше №5399/081 м. Боярка) філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ «Державний ощадний банк України», які належали померлому ОСОБА_6

Скасувати реєстрацію Декларації про готовність об'єкта до експлуатації на індивідуальний житлових будинок та господарські будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 01 липня 2014 року №КС 42.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 14917141 від 05 серпня 2014 року Державного реєстратора Галкіна Є.В. Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок, об'єкт житлової нерухомості по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер: НОМЕР_3 від 05 серпня 2014 року, видане ОСОБА_4 на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано державну нотаріальну контору видати ОСОБА_4. свідоцтво на право на спадщину за заповітом на 3/4 частини житлового будинку (АДРЕСА_1), 3/4 земельної ділянки (0,0538 га), 3/4 земельної ділянки (0,0528 га), 3/4 частини автомобіля (ВАЗ 21074) та 3/4 грошових вкладів. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано за нею право власності на 1/4 частини житлового будинку (АДРЕСА_1), 1/4 земельної ділянки (0,0538 га), 1/4 земельної ділянки (0,0528 га), 1/4 частини автомобіля (ВАЗ 21074) та 1/4 грошових вкладів. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року в частині задоволення первісного позову ОСОБА_4 про визнання протиправними дій відповідача, визнання постанови неправомірною та визнання права власності на майно в порядку спадкування скасовано, у задоволені позову у цій частині відмовлено. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані рішення судів в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову, в решті оскаржувані рішення залишити без змін, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані рішення судів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволення позову ОСОБА_5, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарг цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку спадкового майна як непрацездатна дочка спадкодавця. Крім того, судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що ОСОБА_4 обрав спосіб захисту свого права, який не передбачений ст.16 ЦК України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко