Справа № 2-3824/2011 Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/374/16 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 26 19.01.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 у відповідності до норм ст.ст. 526, 610, 1054 ЦК України та просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість по кредитному договору в розмірі 1 490,34 дол. США, суму судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що між сторонами по справі був укладений кредитний договір № 5619038 від 11.09.2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 29 088,00 дол. США, а останній, в свою чергу, мав повернути кредит в порядку та у строки, визначені цим договором але не пізніше 11.09.2014 року.

З 15.06.2008 року відповідач припинив виконувати умови графіку повернення кредиту та систематично порушував умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість по сплаті основної суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань Банком в порядку визначеному ст. 1050 ч.2 ЦК України та п. п. 3.5.7, 3.5.8 Кредитного договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом. Вказана вимога була отримана відповідачем однак в добровільному порядку не виконана. Станом на 25.07.2011 року загальний розмір непогашеної заборгованості відповідача за кредитним договором становить 1 490,34 доларів США, яку позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2011року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»заборгованість за кредитним договором у розмірі 1490,34 доларів США, судовий збір в сумі 118,80 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Не погоджуючись із вказаним висновком суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року та ухвалити нове, яким застосувати позовну давність до суми заборгованості за період з 15 червня 2008 року по 25 липня 2011 року, визнати незаконним оскаржуване рішення в частині нарахування та стягнення пені у валюті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи у повному обсягу позовні вимоги ПАТ «ПУМБ», суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що між позивачем та відповідачем існують правовідносини, які випливають із кредитного договору № 5619038 від 11.09.2007 року, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 29 088,00 дол. США, а останній, в свою чергу, брав зобов'язання повернути кредит в порядку та у строки, визначені цим договором не пізніше 11.09.2014 року, однак останній не виконав у повному обсягу свої зобов'язання за вказаним кредитним договором, та має заборгованість в розмірі 1490,34 доларів США, які в добровільному порядку сплачувати не бажав.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновок суду першої в частині стягнення суми кредиту та відсотків в валюті кредитування, оскільки вказаний висновок відповідає обставинам справи.

Так з матеріалів справи вбачається, що 11 вересня 2007 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк" ( на час розгляду справи назва змінена на ПАТ «ПУМБ») та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 29088,00 доларів США. Цільовим призначенням кредиту є придбання автомобіля "Honda Civic" .

Відповідно до п. 1.3 сторони погодили сплату відповідачем позивачу 12.4 % річних за користування кредитом, та дату повернення кредиту - 11 вересня 2014 року (п.1.4 Договору).

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсягу перерахувавши кредитні кошти. Дані обставини сторонами не заперечувалися при розгляді справи.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань не виконання умов договору 26 лютого 2008 року позивачем ЗАТ «ПУМБ» відповідачу під розписку було вручено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом в розмірі 22446,99 доларів США .

14 червня 2008 року позивачем було здійснено продаж заставного автомобіля «Honda Civic" та виручені від продажу автомобіля кошти в розмірі 22750,00 доларів США були зараховані в рахунок погашення суми кредиту.

Разом з тим з наданих позивачем письмових доказів вбачається, що відповідач не повернув позивачем частину суми кредиту ( тіла кредиту) в сумі 927,70 доларів США, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 44 т.1) та відсотки за користування вказаними коштами за період з період з 15 червня 2008 року по 15 липня 2011 року із розрахунку ставки визначеної п.1.3 Договору в розмірі 12.4 % в сумі 377,96 доларів США. (а.с.43 т.1)

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем станом на час звернення до суду по сумі кредиту та відсоткам становить 1305, 66 доларів США.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач в порушення вказаних вище норм цивільного законодавства та укладеного Договору не виконує взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитом тому суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача вказані кошти в сумі 1305,66 доларів США , як заборгованість по кредиту та відсоткам в валюті кредитування.

Стягнення судом вказаної заборгованості по кредиту та відсоткам в іноземній валюті - доларах США відповідає чинному законодавству.

Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Верховний Суд України при розгляді справи №6-190цс15 від 16 вересня 2015 року прийшов до висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Крім того сторони у вказаній справі, укладаючи кредитний договір пунктом 5.2 -5.4 погодили умови, що у разі порушення позичальником умов повернення кредиту цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ договору за кожен випадок.

Відповідно до ст.3, 624 ЦК України сторони добровільно погодились на такі умови договору, визначивши відповідальність за його порушення.

Вирішуючи питання щодо розміру пені, який підлягає стягненню, оскільки при зверненні із позовом банк просив стягнути пеню, нарахувавши її в розмірі 137,88 доларів США за прострочення виконання основного зобов'язання по поверненню кредиту, та 46,80 доларів США заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, колегія суддів приймає до уваги, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України (ч. 1 ст. 192 ЦК України).

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Такими випадками є ст. 193, ч. 4 ст. 654 ЦК України, Закони України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом із тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Згідно з ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сумазобов'язання), валютою платежу за порушення грошового зобов'язання є національна валюта України - гривня.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у ст. 559 ЦК України, та при застосуванні ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто відповідальність за прострочення. При цьому у національній валюті пеня повинна обчислюватись за кожен місяць прострочення і переводитись у гривню на час прострочення, а не на кінцевий строк нарахування пені, що значно впливає на кінцеву суму у зв'язку із зміною курсу іноземної валюти.

При розгляді справи позивачем було надано розрахунок пені за порушення грошового зобов'язання у розмірі 137,88 доларів США за прострочення виконання основного зобов'язання по поверненню кредиту, та 46,80 доларів США заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, тому суд першої інстанції повинен був, ухвалюючи 15 листопада 2011 року заочне рішення здійснити перерахунок вказаної суми у національну валюту, яка згідно до Курсу встановленого НБУ на вказану дату становив 100 доларів США = 798.23 гривні , становитиме відповідно 1100,60 грн. (137.88 х 7.9823) пені за прострочення виконання основного зобов'язання по поверненню кредиту, та 373,57 грн. (46.80 х 7.9823) заборгованості по сплаті пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом , тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, та замість єдиної суми заборгованості в розмірі 1490,34 доларів США , з відповідача ОСОБА_2 на користь стягувача ПАТ «ПУМБ» підлягає до стягнення 1305,66 доларів США заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом та 1474 грн. 17 коп. заборгованості по пені.

В іншій частині заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року підлягає залишенню без змін.

Враховуючи викладені обставини, та керуючись ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, ст.ст. 192, 533 ЦК України , колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року в частині суми стягнення змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 1305,66 доларів США заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом та 1474 грн. 17 коп. заборгованості по пені.

В іншій частині заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2011 року без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц.Кашперська.

В.О.Фінагєєв