Справа № 468/1862/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

14.01.2016 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого по справі судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» село Новопавлівка Баштанського району Миколаївської області про стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И В:

03.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що їй (позивачу) на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 14,2 га. 02 грудня 2010 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 5 років. Умовами договору (п.9) було обумовлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: грошова не менше 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на день укладання договору становила 3200 грн., спосіб внесення готівкою. З 2012 року по 2015 рік відповідач сплачував орендну плату частково, без застосування коефіцієнта 1,756 до нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, в звязку з чим виникла заборгованість по орендній платі (з урахуванням суми пені) в розмірі 64396 грн. 93 коп. А тому на підставі вищевикладеного просила винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі в розмірі 64396 грн. 93 коп., а також витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що при укладанні договору сторонами було узгоджено розмір орендної плати в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, власник земельної ділянки погодився з грошовою оцінкою своєї ділянки на час укладання договору, розмір орендної плати перераховувався з врахуванням індексу інфляції, що отримувався щорічно в відділі статистики. Також вказали на відсутність підстав застосування Постанови КМ України №1185 від 31.10.2011 року, так як даною постановою передбачено застосування коефіцієнта 1,756 для оцінки земельних ділянок, грошова оцінка яких була проведена станом на 01 липня 1995 року, тоді як розрахунок вартості земельних часток (паїв) КСП ім. Карла Маркса (правонаступником якого є відповідач) було проведено у 1996 році і затверджено розпорядженням Баштанської районної державної адміністрації від 02 липня 1996 року №226. Крім того вказують, що Методика (на яку посилається сторона позивача) застосовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в матеріалах справи (копії державних актів на право власності на земельну ділянку, згідно яких ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 14.2 га, розташованої на території Новопавлівської сільської ради; копію договору оренди землі №232 від 10.10.2010 року, згідно якого ОСОБА_1 надано, а СТОВ «Світоч» прийнято в користування земельну ділянку площею 14.20 га, строком на 5 років, копію звернення на адресу директора СТОВ «Світоч»; копію відповіді СТОВ «Світоч»; копію претензії про стягнення заборгованості на адресу директора СТОВ «Світоч»; копію статистичної інформації ГУ Статистики у Миколаївській області від 01.12.2015 року; розрахунок орендної плати; копію Витягів відділу Держземагенства у Баштанському районі Миколаївської області від 21.10.2015 року; копію розпорядження Баштанської районної державної адміністрації від 02.07.1996 року за №226; копію довідок відділу Держгеокадастру у Баштанському районі Миколаївської області від 18.11.2015 року, копії листів головного управління ДФС у Миколаївській області від 25.12.2015 року та відділу Держгеокадастру у Баштанському районі Миколаївської області від 11.01.2016 року), суд вважає, що в позові слід відмовити за наступних обставин:

- згідно положень ст.ст. 626, 627, 629, 651 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В силу вимог статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

З наявних в матеріалах справи копій державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.5-7) вбачається, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 14,2 га, розташованої в межах території Новопавлівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробнитва.

20.10.2010 року (як встановлено в судовому засіданні) між сторонами було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на пять років, який було зареєстровано Баштанським районним відділом Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.12.2010 року за №85.

Пунктом 5 вищевказаного договору оренди землі (а.с.8-10) передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації грошової оцінки земель становить 130 347 грн. 46 коп.

З пунктів 9,10 та 13 даного договору вбачається, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: грошова 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на день укладання договору становить 6400 грн., спосіб внесення готівкою. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: зміни розмірів земельного податку, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом. В усіх інших випадках розмір орендної плати не переглядається.

Встановлені судом обставини свідчать, що відповідач за оренду земельної ділянки з 2011 по 2015 роки з позивачем, виходячи з розмірів, передбачених положеннями п. 9 договору /орендна плата/, розрахувався в повному обсязі.

Збільшення в односторонньому порядку з боку позивача орендної плати договором не передбачено, а тому посилання на ту обставину, що з 2011 року збільшилася нормативна грошова оцінка земельних ділянок, що автоматично веде до збільшення орендної плати, суперечить умовам договору та діючому законодавству.

Протягом строку дії договору оренди (2010-2015 роки) позивач до суду з позовом про зміну умов укладеного договору також не зверталась, як встановлено при розгляді справи.

Крім того, положеннями Постанови Кабінету Міністрів України №1185 від 31.10.2011 року, на яку посилається позивач, було внесено зміни до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 р. N 213, дія якої поширюється лише, щодо визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності і в ній не зазначено, що її дія розповсюджується і на договори оренди укладені до набрання нею чинності.

З п.1 вказаної Методики слід, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок здійснюється з метою визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також під час розроблення показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Вимогами ст. 201 ч. 4 ЗК України передбачено, що при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок використовується експертна грошова оцінка.

Враховуючи, що під час розгляду позовних вимог, встановлено, що орендна плата відповідачем нараховувалася (і сплачувалася) з урахуванням індексації за відповідні роки та в розмірах (не менших) ніж встановлено умовами договору оренди, що зміна умов договору здійснюєтьсяч у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв"язується у судовому порядку (п.34 договору оренди), суд вважає відсутні підстави для стягнення заборгованності по сплаті орендної плати та пені і наведене свідчить, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в позові ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Світоч» село Новопавлівка Баштанського району Миколаївської області про стягнення заборгованості по орендній платі відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий по справі суддя