Справа № 161/118/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/49/16 Категорія: 81 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Карпук А.К.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

представника субєкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення посадових осіб Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 23.10.2015 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції заявник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про задоволення поданої скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з положень ст. 383 ЦПК України, якою врегульовано порядок захисту прав стягувача, боржника та дійшов висновку про її безпідставність, оскільки заявник не є стороною виконавчого провадження.

Такий висновок суду є правильним і відповідає фактичним обставинам справи.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на незаконні дії та бездіяльність начальника другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 та державного виконавця Бондарука В.П. у виконавчому провадженні № 3295877, а саме: визнання дій начальника другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_4 та державного виконавця Бондарука В.П. незаконними, скасування винесених на протязі 2014 року постанов в порядку примусового виконання у ВП № 32958727.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 23.03. 2012 року Луцьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2-6511 у справі за позовом ПАТ «Індустріально-експортний банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, приватної фірми «Еліанс» про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 144). У графі «боржник» указаного виконавчого листа зазначено ПП «Еліанс», адреса м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 26.

Цей виконавчий лист був пред»явлений до виконання та 23.04.2012 року головним державним виконавцем другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом відносно солідарного боржника ПП «Еліанс», яке знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 26, виконавчому провадженню присвоєно номер ВП № 32958727 (а.с. 19).

На виконання вимог ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом надіслана боржнику ПП «Еліанс» за адресою, указаною у виконавчому документі. З повідомлення про вручення відправлення вбачається, що ця постанова вручена боржнику не була, однак, відповідно до положень вище указаної норми закону, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, оскільки йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому листі (а.с.146-147).

У даному судовому засіданні встановлено, що 22.12.2014 року відбулось проникнення у приміщення ПП «Еліанс» на підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 09.12.2013 року і ця ухвала на час вчинення цих дій була чинною. Лише 20.01.2015 року ухвала Луцького міськрайонного суду від 09.12.2013 року якою дозволено примусове проникнення у нежитлове приміщення ПП «Еліанс» по вул. Лесі Українки, 26 в м. Луцьку була скасована ухвалою апеляційного суду Волинської області з тих підстав, що Законом не передбачено можливості надання дозволу на проникнення у нежитлове приміщення, яке належить боржнику юридичній особі, якою є ПП «Еліанс» (а.с. 40-41).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Аналогічні положення містить і ч. 4 ст. 82 Закону, яка передбачає право оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця до загального суду лише сторонами виконавчого провадження.

За змістом указаних вище документів виконавчого провадження, стороною виконавчого провадження є ПП «Еліанс».

Відповідно до вимог закону, скарга повинна відповідати вимогам щодо змісту позовної заяви та п 3-5 статті 82 Закону. Особа, що подає скаргу набуває статусу заявника. Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява (у даному випадку скарга) повинна містити імя позивача (заявника) і відповідача (особи, дії якої оскаржуютьсяч), а також імя представника , якщо заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі. Згідно з п. 6 ст. 82 Закону скарга має містити підпис заявника або його представника.

Із поданої скарги вбачається, що заявником є ОСОБА_3, зазначено її місце проживання, підписана скарга цією особою без зазначення, що вона вчиняє підпис як представник приватного підприємства, до матеріалів скарги не долучався витяг з установчих документів чи інший документ на підтвердження повноважень ОСОБА_3 як представника ПП «Еліос». На а.с. 15 міститься довіреність фізичної особи ОСОБА_3 якою вона, як фізична особа уповноважила ОСОБА_1 бути її представником в усіх органах, вчиняти процесуальні дії, які її стосуються, сплачувати за неї платежі, тощо. Ця довіреність посвідчена секретарем Жидичинської сільської ради, за місцем проживання заявника, тобто, в порядку, встановленому для посвідчення довіреностей фізичних осіб (а.с. 15).

З пояснень представника державної виконавчої служби та дослідженого судом апеляційної інстанції виконавчого провадження вбачається, що у даному виконавчому провадженні будь-яких виконавчих дій, які стосуються боржника фізичної особи ОСОБА_3, не вчинялось, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження. Тому вчинені державним виконавцем дії в межах виконавчого провадження № 3258727 не стосуються її прав, свобод чи інтересів, отже, скарга до задоволення не підлягає, про що суд першої інстанції вірно указав у своїй ухвалі.

У звязку з тим, що ОСОБА_3 не є строною виконавчого провадження, відтак, відносно останньої не вчинялись виконавчі дії, доводи її представника ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції про незаконність ухвали про відкриття виконавчого провадження відносно боржника ПП «Еліанс» від 23.02.2012 року, про її не надіслання боржнику, про фіктивність постанов щодо залучення працівників міліції, про незаконне накладення арешту на майно ПП «Еліанс» є безпідставними.

Разом з тим, у разі порушення рішенням, діями чи бездіяльністю державного виконавця прав та свобод ПП «Еліанс», останнє не позбавлене права оскаржити такі дії у порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга не містить жодних доводів, які дають підстави скасувати судове рішення суду першої інстанції, тому підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 23 жовтня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: