Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3200/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 січня 2016 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Гришковець А. Л.
з секретарем Турбал В. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБіБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -
В судове засідання представник позивача не зявився, але надіслали заяву про розгляд справи без участі позивача.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням.
Перевіривши та дослідивши докази в справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до кредитного договору №ВLаЖГА 00039172 від 31.05.2011 Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» було надано відповідачеві кредит в сумі 10 000 грн. зі строком повернення до 31.05.2014 та зі сплатою 15% річних за користування кредитом, що підтверджується копією зазначеного кредитного договору. (а.с. 6-13).
Пунктом 4.3 вказаного договору передбачено, що у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань (а саме неповернутої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені, зазначена в п.9 Спеціальної частини Договору і становить 0,50%.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
В ч.1 ст.612 ЦК України законодавець закріпив, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.
Нормами ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити гроші відповідно до ст.625 ЦК незалежно від сплати процентів, належних йому згідно з вимогами ст.1048 ЦК.
Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК.
Відповідно до ст.526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною 5 ст.261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).
Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).
Твердження відповідача в судовому засіданні 27.10.2015, що сума заборгованості, наведена в розрахунку не відповідає дійсності, не може бути судом покладено в основу рішення по справі, оскільки будь-якими обєктивними доказами не підтверджено, хоча це є обовязком відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, і для забезпечення прав якої судом було задоволено її клопотання про відкладення розгляду справи для подання доказів. Однак, відповідач повторно в судове засідання не зявилася, не повідомивши по причини неявки, та відповідно не надала доказів на обґрунтування своїх заперечень.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.22 ст.5 Закону України «По судовий збір», яка діяла на час виникнення правовідносин, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 395 грн.72 коп. в доход держави.
Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 196, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 395 грн.72 коп. в доход держави.
Про перегляд заочного рішення може бути подана заява протягом 10 днів з дня отримання його копії.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на рішення суду до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: ОСОБА_3