Провадження № 2/235/388/15
Справа № 235/28/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: управління Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі, про визнання протиправним та скасування рішення, про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.01.2016 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: управління Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі, про визнання протиправним та скасування рішення, про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, посилаючись на те, що 05.01.2015 року відкрилася спадщина після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер в м.Красноармійську Донецької області, на належну йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ДН № 123322, виданого 15.03.2000 року, зареєстрованого к Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 02780 земельну ділянку площею 0,0761 га, яка розташована у м.Красноармійську Донецької області, провулок Мисливський, 21 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Позивачка являється спадкоємицею за законом та прийняла спадщину. Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 була відкрита спадкова справа № 57738067.

Для оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, нотаріус надала запит до Держгеокадастру про видачу витягу з Поземельної книги, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Так як право власності на земельну ділянку у померлого виникло до 2004 року, необхідно було провести державну реєстрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, у відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр».

Однак рішенням державного кадастрового реєстратора від 04.11.2015 року № РВ-015 позивачці було відмовлено в проведенні реєстрації земельної ділянки, у зв»язку з тим, що земельна ділянка згідно Державного акту належить померлому ОСОБА_3, коли як житловий будинок на цій земельній ділянці належить їй, що суперечить п. 1 ст. 120 ЗК України.

За цих підстав, нотаріусом винесено постанову від 17.11.2015 року про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зважаючи на те, що державний акт видано з порушенням норм земельного законодавства, тому позивачка вважає за необхідне визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку.

Окрім того, позивачка вважає за необхідне визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 29.12.1999 року № 664 за наступних підстав:

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 29.12.1999 року земельна ділянка за адресою: м.Красноармійськ. пров. Мисливський, 21 площею 0,0761 га була передана у приватну власність чоловікові.

П.1 Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 10 від 15.02.93 року (чинному на час передачі земельної ділянки у власність) у приватну власність, згідно з Декретом КМУ від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», громадянам України передаються безплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного і гаражного будівництва.

Згідно ст.. 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці об»єкти.

Таким чином, земельна ділянка не могла бути передана особі, яка в свою чергу не являлася власником житлового будинку.

Враховуючи, що підставою для видачі державного акту є рішення органу місцевого самоврядування про передачу у приватну власність земельної ділянки громадянам, то вразі визнання рішення протиправним, необхідно скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-НД № 123322, виданий 15.03.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 02780.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Представник третьої особи управління Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі у судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_5, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:

Судом встановлено, що 05.01.2015 року відкрилася спадщина після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_3, який помер в м.Красноармійську Донецької області (а.с.16), на належну йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії І-ДН № 123322, виданого 15.03.2000 року (а.с.17), зареєстрованого к Книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 02780 земельну ділянку площею 0,0761 га, яка розташована у м.Красноармійську Донецької області, провулок Мисливський, 21 та призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Позивачка являється спадкоємицею за законом та прийняла спадщину. Приватним нотаріусом ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_4 була відкрита спадкова справа № 57738067 (а.с.9).

Для оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, нотаріус надала запит до Держгеокадастру про видачу витягу з Поземельної книги, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Так як право власності на земельну ділянку у померлого виникло до 2004 року, необхідно було провести державну реєстрацію на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, у відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр».

Однак рішенням державного кадастрового реєстратора від 04.11.2015 року № РВ-015 позивачці було відмовлено в проведенні реєстрації земельної ділянки (а.с.13), у зв»язку з тим, що земельна ділянка згідно Державного акту належить померлому ОСОБА_3, коли як житловий будинок на цій земельній ділянці належить їй, що суперечить п. 1 ст. 120 ЗК України.

За цих підстав, нотаріусом винесено постанову від 17.11.2015 року про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 10).

Зважаючи на те, що державний акт видано з порушенням норм земельного законодавства, тому позивачка вважає за необхідне визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку.

Окрім того, позивачка вважає за необхідне визнати недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 29.12.1999 року № 664 за наступних підстав:

Відповідно до рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 29.12.1999 року земельна ділянка за адресою: м.Красноармійськ. пров. Мисливський, 21 площею 0,0761 га була передана у приватну власність чоловікові.

П.1 Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам України, затвердженого Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 10 від 15.02.93 року (чинному на час передачі земельної ділянки у власність) у приватну власність, згідно з Декретом КМУ від 26.12.1992 року № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок», громадянам України передаються безплатно земельні ділянки, надані їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, індивідуального дачного і гаражного будівництва.

Згідно ст.. 40 ЗК України, громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 120 Земельного Кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розміщені ці об»єкти.

Таким чином, земельна ділянка не могла бути передана особі, яка в свою чергу не являлася власником житлового будинку.

Відповідно до абз.2 п. 7 постанов Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч.3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. І запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (ст.. 16 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Ч.3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: г) визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Враховуючи, що підставою для видачі державного акту є рішення органу місцевого самоврядування про передачу у приватну власність земельної ділянки громадянам, то вразі визнання рішення протиправним, необхідно скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-НД № 123322, виданий 15.03.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 02780.

Згідно п. 2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів про право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорі оренди землі, затверджено Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43, зі змінами і доповненнями, виправлення в державному акті не допускається.

Крім того, 01.01.2013 року набули чинності зміни до Земельного кодексу України, зокрема ст.. 126 викладена в новій редакції, а саме право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст.. 37 ЗУ «Про державний земельний кадастр», виправлення помилок можливо лише у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру, тобто в тих документах, які чинні з 01.01.2013 року.

Відповідно до ст.. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яки порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 78, 116, 152, 158 ЗК України ст. 16 ЦК України, ст. ст. 3, 119, 120 ЦПК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати частково протиправним рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 664 від 29.12.1999 року, а саме в частині передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 0,0761 га за адресою: м.Красноармійськ, провулок Мисливський, 21.

Визнати недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку серії І-ДН № 123322, виданий 15.03.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 02780.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: