Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" січня 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру №110 в будинку №46, корпус 1 по вулиці Марсельській у м. Одесі, загальною площею 52,0 кв./м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 28 лютого 2014 року. В обґрунтування свого позову, вона посилалася на те, що при житті, її мати ОСОБА_2, уклала договір з громадянином ОСОБА_3 і Промислово-Будівельною групою «ІНТОБУД» про пайову участь у будівництві житла за номером 11/100 і повністю внесла пайовий внесок в сумі 295 568 гривень, що складає 100% передбаченого пунктом 3.1, вказаного вище Договору. Тим самим мати виконала взяті на себе усі умови договору.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що оформленням правовстановлюючих документів на реєстрацією права власності на побудовану квартиру, займається пайщик за свій рахунок.

Отримати відповідні документи на побудовану квартиру, згідно вказаного вище договору та зареєструвати їх в установленому законом порядку, її мати не встигла, оскільки 28 лютого 2014 року померла.

При житті, її мати, 30 серпня 2013 року в нотаріальній конторі склала заповіт, яким усе належне майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і на що за законом вона матиме право на день смерті, заповідала їй, ОСОБА_4

Після смерті матері, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини матері та видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак в задоволені заяви їй було відмовлено з посиланням на відсутність у неї правовстановлюючих документів на квартиру та рекомендовано звернутися до суду.

Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради за №170 від 02 квітня 2014 року, встановлено нумерацію завершеного будівництвом 19 поверхового житлового будинку за номером №11 із вбудованим нежитловими приміщеннями в мікрорайоні ІІІ4І житлового масиву ім. Котовського і будинку було присвоєно нову адресу, а сема місто Одеса, вулиця Марсельська, 46, корпус №1.

Оскільки в нотаріальному порядку, вона не може оформити свої спадкові права на спадщину матері, на підставі ст. ст. 328, 392, 1218, 1268 ЦК України та виходячи з положень ст.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, просила її позовні вимоги задовольнити в судовому порядку.

У своїй письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, позивачка просила розглянути справу за її відсутності та позов задовольнити. А у разі неявки в судове засідання відповідача, розглянути справу в заочному порядку. Наслідки заочного розгляду справи, їй відомі.

Відповідач в судове засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, встановленому законом замовною поштою, про що свідчить поштове повідомлення, приєднане до справи. Причини неявки суду не повідомив.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі фактів, встановлених судом та досліджених доказів, позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ч.1 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року між громадянином ОСОБА_5 і Промислово-Будівельною групою «ІНТОБУД» (Підприємство) було укладено договір про пайову участь у будівництві житла за номером 11/100, відповідно до умов пункту 2.1.1 якого, Підприємство зобовязалося побудувати житловий будинок по вулиці Марсельській, будівельний номер 11, здати його в експлуатацію і передати у власність пайщику квартиру під номером 110, загальною площею 52,0 кв./м.

Згідно пункту 3.1 Договору, пайщик зобовязався перерахувати на поточний рахунок Підприємства або внести в касу Підприємства 295 568,00 гривень з урахуванням ПДВ, що еквівалентно 36 400 доларам США до 19 серпня 2013 року (л.с. №№13-15).

Відповідно до рахунку-фактури №ИС-000003940 від 19 серпня 2013 року і квитанції №3009 від 19 серпня 2013 року, пайщик ОСОБА_5 сплатив на рахунок Підприємства вказану вище суму за Договором (л.с. №17,18).

09 вересня 2013 року ОСОБА_6, мати позивачки ОСОБА_2 і Промислово-будівельна група «ІНТОБУД» уклали додаткову угоду про уступку права вимоги до договору пайової участі в будівництві житла №11/110 від 19 серпня 2013 року, відповідно до якого, ОСОБА_6 уступив свої права на право отримання у власність квартири, яку зобовязалося побудувати підприємство (ІНТОБУД), ОСОБА_2 (л.с. №16).

30 серпня 2013 року мати позивачки ОСОБА_2, на випадок своєї смерті у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7, склала заповіт, яким належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, та всі її права, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (л.с. №19).

28 лютого 2014 року, у віці 79 років, мати позивачки, ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть (л.с. №11).

Поховав мати, позивачка ОСОБА_1, в строки, встановлені законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1. Однак, в задоволені її заяви було відмовлено з посиланням на неотримання її матірю при житті правовстановлюючого документу на вказану вище квартиру та рекомендовано звернутися до суду (л.с. №7).

Згідно пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», - якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини.

У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

02 квітня 2014 року, Розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради за №170р було встановлено нумерацію завершеного будівництвом 19-ти поверхового житлового будинку №11 із вбудованими нежитловими приміщеннями в мікрорайоні ІІІ-4-1 житлового району ім. Котовського міста ОСОБА_6, відповідно до якого, житловому будинку, який був зданий в експлуатацію 03 березня 2014 року, присвоєно номер 46 корпус №1 по вулиці Марсельській у м. Одесі (л.с. №12).

Інших спадкоємців, щодо майна ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено, що також підтверджується копією спадкової справи №140/2014 наданою суду Білгород-Дністровською державною нотаріальною конторою Одеської області, заведеною за заявою позивачки ОСОБА_1, 04 червня 2014 року, яка приєднана до справи.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимог позивачки правомірні, ґрунтуються на нормах ст. ст. 328, 392, 1218, 1268, 1269 ЦК України та положень ст.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року, оскільки вона придбала право на спадкування за заповітом на квартиру №110 в будинку №46, корпус №1 по вулиці Марсельській у м. Одесі, загальною площею 52,0 кв./м., яка згідно вказаного вище Договору про пайову участь в будівництві житла і додаткової угоди до нього, після сплати 100% пайового внеску, фактично на праві власності належала матері позивачки, ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1218, 1268 - 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру №110 в будинку №46, корпус №1 по вулиці Марсельській у м. Одесі, загальною площею 52,0 кв./м., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 28 лютого 2014 року.

Копію рішення направити позивачці та відповідачу.

Рішення, як заочне, може бути переглянуто за заявою відповідача, яка подається до Суворовського районного суду м. Одеси на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви, про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку.

Суддя: