Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1821/16-ц
Провадження №: 2/332/951/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря Ковтуна В.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачемз 07 червня 2008року. Спільних дітей від даного шлюбу вони не мають. З часом сімейні стосунки між ними погіршилися, шлюбні відносини між ними фактично припинені через несумісність поглядів на подальше спільне життя та сімейні відносини, небажанням відповідача піклуватися про добробут сімї. Хоча вони й проживають в одній квартирі, однак взаємовідносини як подружжя не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємнихправ та обовязків не виконують, тобто розлад у сімї має не короткочасний характер, що на її думку свідчить про відсутність ознак сім»ї.За таких обставин вважає, що шлюб між ними не може бути збережений, оскільки вказані факти свідчать про те, що сім»я розпалася, а отже, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спільне сумісне майно у них відсутнє, але відповідач не бажає вирішити питання щодо розірвання шлюбу в позасудовому порядку, а тому вона вимушена звернутися до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2 та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1В.в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснення суду дала аналогічні тим, що викладені у позовній заяві та додатково зазначила, що категорична заперечує проти надання часу для примирення, так як на її думку, сім»я розпалася остаточно та не може бути збережена.

Представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала у повному обсязі та також просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та суду пояснив, що на даний час він погоджується на розірвання шлюбу, так як на цьому наполягає позивач ОСОБА_1.

Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності, позовні вимоги визнав та суду пояснив, що дійсно раніше відповідач ОСОБА_2 подавав заперечення проти позову, але на теперішній час відповідач вважає, що примирення є недоцільним та позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, заслухавши пояснення сторін та представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно свідоцтву про шлюбсерії I-ЖС № 053385, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2008 року, актовий запис №116(а.с.3). Вказаний шлюб для сторін є повторним, оскільки раніше вони також перебували у шлюбі між собою, який було розірвано у 2006 році, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖС № 023917.

Судом встановлено, що неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають.

Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторонишлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного,що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує, що обидві сторони на теперішній час не мають наміру зберігати шлюб.

Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.104 ч.2, 105 ч. 3, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11,60,88,209,212, 213-215, 218ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між подружжям ОСОБА_1, 25 січня 1964року народження (дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_2, 21 квітня 1954року народження, зареєстрований 07 червня 2008рокууЗаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції,актовий запис №116.

Залишити позивачці ОСОБА_1, на її прохання,після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20грн..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.