АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/64/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Власенка О.В.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю відповідачки ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 листопада 2015 року у справі за позовом Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачки, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Позивач, звертаючись із позовом зазначав, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, яку переобладнала під офіс і, в якій здійснює адвокатську діяльність, однак сплачує послуги з централізованого теплопостачання як фізична особа, хоча зобов»язана сплачувати надані послуги за тарифами, що встановлені для інших споживачів (крім населення). Тому позивач просив суд винести рішення, яким стягнути із відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2012 року по 30 квітня 2015 року в сумі 27 223,84 грн. та пеню у розмірі 805,53 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» не погоджуючись із рішенням суду, подало апеляційну скаргу в якій зазначає, що згідно постанов Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справах №6-43цс12 та №6-72цс12 тарифи для оплати послуг з теплопостачання для населення застосовується для здійснення оплати фізичними особами послуг з теплопостачання в приміщеннях, які використовуються ними для проживання. Послуги з теплопостачання в нежилих приміщеннях для населення оплачуватись не можуть. Так як відповідач використовує належне йому приміщення не для проживання (саме приміщення є нежитловим), тому оплачувати послуги з теплопостачання за тарифом для населення відповідач не може. На думку апелянта, висновки суду про те, що договір на теплопостачання укладений з фізичною особою адвокатом ОСОБА_1, яка згідно з Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є фізичною особою і має право оплачувати послуги з теплопостачання за тарифом для фізичних осіб не відповідає дійсності, адже такий тариф відсутній. Апелянт посилається на ч.4 ст. 4 ЖК УРСР і зазначає, що приміщення, яке не використовується для проживання не являється житловим. В апеляційній скарзі МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» зазначає, що та обставина, що відповідач не зареєстрував зміну цільового призначення приміщення в органах реєстрації прав власності на нерухоме мано, не відміняє той факт, що воно являється нежитловим, тому оплата отриманих послуг з теплопостачання має відбуватися за встановленими для нежилих приміщень тарифами.

Відповідачка апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 01 березня 2006 року ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. 08 вересня 2009 року між фізичною особою ОСОБА_1 та міським комунальним підприємством „Хмельницьктеплокомуненерго" укладено договір про надання послуг із теплопостачання і на її ім"я відкрито особовий рахунок. Споживач здійснює оплату цих послуг за тарифами, встановленими для категорії „населення" і заборгованості по оплаті немає.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року N 1875-IV споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до п.п. 2, 4 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону, визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 1053 від 13 жовтня 2011 року, а також послідуючими рішеннями цього органу відповідно за №№ 29 та 218 від 23 січня та 10 квітня 2014 року встановлено тариф на послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, першій і другій групі споживачів. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 619 від 28 листопада 2014 року „ Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ та інших споживачів(крім населення)" МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" встановлено тарифи для населення і інших споживачів (крім населення). До першої групи віднесено" населення", до другої групи „інші споживачі", крім населення, - інші юридичні особи; фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності; - фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності за користування нежитловими приміщеннями.

Встановивши, що квартира АДРЕСА_1 має статус житлового приміщення, а адвокат ОСОБА_1, яка здійснює свою професійну діяльність, не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оплата послуг з постачання до вказаного приміщення теплової енергії, які надає МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" має розраховуватись останнім за тарифами, встановленим для категорії споживачів "населення".

Висновки суду узгоджуються із матеріалами справи.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05 серпня 2009 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. (а.с.43).

Як вбачається із змісту договору про надання послуг з теплопостачання від 08 вересня 2009 року він укладений між МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» та фізичною особою ОСОБА_1 27 липня 2014 року між цими ж сторонами укладено угоду про доповнення до договору про надання послуг з теплопостачання. (а.с.37- 39).

Доводи апеляційної скарги про те, що приміщення квартири АДРЕСА_1 є нежитловим в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України є недоведеними, адже відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна станом на 13.01.2016 року спірне майно має статус квартири. (а.с.117). А згідно ч. 1 ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду першої інстанції правовим позиціям, що викладені у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі № 6-72 цс 12 не заслуговують на увагу, оскільки вони стосуються надання послуг з теплопостачання в нежилих приміщеннях, які використовуються приватними нотаріусами для зайняття нотаріальною діяльністю.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і містять посилання на обставини, які повністю досліджені і оцінені судом першої інстанції. Ці доводи фактично зводяться до власної правової оцінки обставин справи і незгоди апелянта із висновками суду по їх оцінці та не впливають на законність рішення.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства «Хмельницьктеплокомуненерго» відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.В. Власенко

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В. Справа № 22ц/792/64/16

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № 24