Номер провадження: 22-ц/785/4361/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.,

при секретарі Козак М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом.

Зазначала, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2014 року на її користь з фізичної особи-підприємця (далі-ФОП) ОСОБА_3 стягнуто 277 100 грн. У лютому 2014 року був отриманий виконавчий лист, який у березні 2014 року звернутий до виконання до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі- Другий Приморський ВДВС Одеського МУЮ).

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем свого грошового зобовязання, яке не виконувалося більше року, що підтверджено постановою державного виконавця від 15 липня 2015 року про закінчення виконавчого провадження, просила суд на підставі ст.625 ЦК України стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 220 591,81 грн., з яких:

-три відсотки річних від просроченої суми в розмірі 11 797,63 грн.;

-інфляційні втрати в сумі 208 794,18 грн.(а.с.3-8).

Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена через засоби масової інформації.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 220 591,81 грн. та судовий збір в розмірі 2205,92 грн.(а.с.38-40).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2016 року заява ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення (а.с.145).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.155-164).

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що обов'язок виплатити відшкодування в розмірі 277 100 грн. виник у відповідача на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2014 року, а виплату грошових коштів було здійснено 15 липня 2015 року, тобто більше ніж через рік, тому стягнув з ОСОБА_3 інфляційні втрати та три проценти річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання на підставі ст.625 ЦК України.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки ці висновки суперечать вимогам закону та не грунтуються на матеріалах справи, досліджених в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення грошових коштів з ОСОБА_4 на підставі ст.625 ЦК України, ОСОБА_2 посилалась на те, що відповідач несвоєчасно виконала рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 24 лютого 2014 року, та більше року користувалася належними їй коштами, що призвело до їх знецінення.

Колегія суддів вважає, що позивачем зазначені вимоги не доведено з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 грудня 2011 року між між ОСОБА_2та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір купівлі продажу хутряного виробу - шуби. У лютому 2012 року ОСОБА_2 неодноразово та безрезультатно скаржилась відповідачу щодо якості проданого товару, внаслідок чого ОСОБА_2та ОСОБА_5 вимушені були звернутися за судовим захистом.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2014 року відмовлено у позові ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу хутряного виробу, стягнення грошових коштів, відшкодування моральної шкоди та частково задоволено позов третьої особи з аналогічними самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

Суд розірвав договір купівлі-продажу хутряного виробу «Шуба», виробник «RinDi for symbol", із шкурок рисі, розмір 42, укладений 03 грудня 2011 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, а також стягнув з останньої на користь ОСОБА_2 277 100 грн. суми вартості шуби.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с.9-14).

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Із рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2014 року не погодилася ФОП ОСОБА_3 та у строки, передбачені ст.294 ЦПК України, подала до суду першої інстанції апеляційну скаргу.

Оскільки апеляційна скарга відповідала вимогам ст.ст.294,295 ЦПК України, суддя апеляційного суду Одеської області 01 квітня 2014 року відкрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою (а.с. 218).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року апеляційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 відхилена, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2014 року залишено без змін (а.с.86-93).

Згідно до правил ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Не дотримуючись вказаних вимог закону, Приморський районний суд м.Одеси передчасно до набрання рішення законної сили, на підставі заяви представника стягувача 28 лютого 2014 року, видав виконавчий лист № 522/25689/13-ц про стягнення з ФОП ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 277 100 грн.

06 березня 2014 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_6, на підставі заяви представника стягувача про примусове виконання рішення суду, поданої 03 березня 2014 року, ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №42402929 за вищевказаним виконавчим листом (а.с.15).

28 травня 2014 року цим же державним виконавцем прийнята постанова про повернення виконавчого документа до суду першої інстанції з підстав ч.1 ст.48,ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відкриттям апеляційного провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_3на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2014 року (а.с.94).

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2014 року набрало законної сили 25 березня 2015 року, а не 24 лютого 2014 року, як помилково вважали позивач, її представник та суд першої інстанції.

Як зазначалось вище, судові рішення, що набрали законної сили, мають виконуватися зобовязаною стороною. Якщо судове рішення не виконується добровільно, особа, на користь якої воно ухвалено, має право звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання ( ст.368 ЦПК України).

22 травня 2015 року Приморським районним судом м.Одеси на підставі заяви представника стягувача видано виконавчий лист № 522/25689/13-ц про стягнення з ФОП ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 277 100 грн. та в якому зазначено, що рішення набрало законної сили 25 березня 2015 року (а.с.165-166).

28 травня 2015 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_6, на підставі заяви представника ОСОБА_2 про примусове виконання рішення суду, поданої 25 травня 2015 року, ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47692271 за вищевказаним виконавчим листом (а.с.167).

26 червня 2015 року ОСОБА_3В, підприємницька діяльність якої була припинена 15 липня 2014 року, отримала вказану постанову та, не очікуючи примусового виконання вимог виконавчого документа державним виконавцем, 14 липня 2015 року самостійно перерахувала всю суму боргу на депозитний рахунок Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ (а.с.168,169, 220-225).

15 липня 2015 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №47692271 за виконавчим листом № 522/25689/13-ц від 22 травня 2015 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 277 100 грн.(а.с.16).

Наведені вище докази беззаперечно свідчать про недоведеність позовних вимог ОСОБА_2, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів на підставі ст.625 ЦК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що за відсутності в матеріалах справи письмової або усної заяви представника позивача під час судових засідань від 07 жовтня та 12 листопада 2015 року про проведення заочного розгляду справи, а також відсутності заяви того ж представника про розгляд справи 24 грудня 2015 року у його відсутність, правових підстав для ухвалення заочного рішення у суду першої інстанціїї не було (ч.1ст.224, ч.1ст.225 ЦПК України).

Керуючись ст. ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ч. 1 ст.309, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2015 року скасувати.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7