Справа № 572/4415/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючий суддя - Товстика І.В.
при секретарі - Полупан Р.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, 2001 року народження, звернулася із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.
Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2, 2001 року народження, яка після розірвання шлюбу в 2002 році проживає і перебуває на її, матері, утриманні, однак батько ОСОБА_3 не займається утриманням та вихованням дочки, не сплачує аліменти на утримання дитини, не цікавиться умовами проживання та виховання дитини, її інтересами, тривалий час не спілкується з дочкою і не відвідує її, тобто ухиляється від виконання батьківських обов"язків, а тому просить позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 підтримала вимоги позовної заяви і дала позмістно пояснення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих підстав.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі ст.3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав": ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1, виданого 17.04.2001 року року, батьками ОСОБА_2, 2001 року народження, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.7).
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 02.07.2002 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2, дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.8).
Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 11.05.2007 року, дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.9).
Довідка Клесівської селищної ради від 12.12.2015 року (а.с.10) підтверджує факт проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 з матір"ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 де також проживають їх члени сім"ї чоловік та двоє малолітніх дітей в другому шлюбі позивачки, і по місцю проживання створені всі належні умови для проживання та виховання дітей, зокрема ОСОБА_2 (а.с.16).
Згідно довідки ВДВС Сарненського РУЮ від 21.10.2015 року (а.с.11-12) заборгованість ОСОБА_3 по аліментах на утримання дитини ОСОБА_2, 2001 року народження, станом на 01.10.2015 року складає 61 312,72 грн.
Із висновку органу опіки і піклування Сарненської РДА від 04.12.2015 року (а.с.18-20), який підтримав представник служби у справах дітей ОСОБА_5, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов"язків по утриманню і вихованню малолітньої дочки ОСОБА_2, 2001 року народження, а тому в інтересах дитини необхідно позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.
Судом із досліджених доказів достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в с.Клесів Сарненського району, де проживає з батьками і братом, є непрацюючим, в зв"язку з чим не сплачує аліменти на утримання дитини, з 2002 року не спілкується і не бачиться з дочкою, так як не відвідував її ні за місцем проживання, ні за місцем дошкільного та шкільного закладів, тобто свідомо не виконує батьківські обов"язки щодо дитини, так як не бажає піклуватись про дочку ОСОБА_2 та забезпечувати її умовами необхідними для життя, розвитку, приймати участь у її вихованні.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і законним, так як ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов"язків по утриманню і вихованню малолітньої дочки, а тому позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.
Керуючись ст.ст.164,165 Сімейного кодексу України, ст.ст.5,6,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: .