Справа № 128/2376/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючого - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Ільченко Ю.В.

за участю: представника позивача- ОСОБА_4., представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом та перерозподіл спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач, інтереси якого представляє ОСОБА_4 , звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом та перерозподіл спадщини, в якому, просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 2.3251га на території Іванівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та гривневі вклади на рахунках філій АО «Ощадбанк».

Поданий позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер батько позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5. При житті батько позивача перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 06 червня 1980 року. Відповідач за позовом ОСОБА_3 є племінницею ОСОБА_6 При житті ОСОБА_6 склала 08 жовтня 2002 року заповіт, за яким все належне їй майно заповідала відповідачу. ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Вінницького районного суду від 12 листопада 2013р. ОСОБА_3 визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, чим вона скористалась та подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Після смерті батька позивача ОСОБА_5 відкрилась спадщина на житловий будинок який розташований по АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 2.3251га на території Іванівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту серії НОМЕР_1 та гривневі вклади на рахунках НОМЕР_2,НОМЕР_3 у філії 5321/033 Лука-Мелешківського відділення Вінницького району АО «Ощадбанк», рахунок НОМЕР_4 у філії 5321/035 Іванівського відділення Вінницького району АО «Ощадбанк».

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є позивач ОСОБА_2 - його син, а спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 є її племінниця - відповідач ОСОБА_3

Позивач із відповідачем уклали договір про перерозподіл спадщини, за яким відповідач отримала грошову компенсацію за належну їй частку, що вважає узгоджується із положеннями ст.ст.6,627 ЦК України.

Позивач звернувся із заявою до Вінницької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті свого батька , але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідно до листа від 19.06.2015р. , оскільки не були подані правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а також правовстановлюючий документ на землю містить підчистки , у зв*язку з чим рекомендовано для визнання права на спадщину звернутись до суду.

За захистом своїх прав на спадкове майно позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності , в який позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала , просила його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Суду пояснила, що вона бажає купувати у ОСОБА_2 будинок АДРЕСА_1, але спадщину на який позивач належним чином не оформив. Вказує , що між позивачем та відповідачем письмового договору про перерозподіл спадщини не укладався, а 24 серпня 2014 року вона і відповідач уклали договір про спільну діяльність, умовами якого є зобов*язання оформити спадкові права на спірний будинок на оплатній основі, умови якого вона виконує про що свідчать розписки про отримання відповідачем частками обумовлених у договорі грошових коштів. Перешкод в оформлені позивачем спадкових прав у нотаріуса на гривневі вклади не вбачає . Різницю між прийняття спадщини за законом та прийняттям спадщини за заповітом не вбачає. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання нез*явилася , надала суду заяву про визнання позову , просила проводити розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Суду пояснила, що позивач як спадкоємець за законом та відповідач як спадкоємець за заповітом усній формі уклали договір про перерозподіл спадщини , а саме -будинка АДРЕСА_1, по 1/2 частки якого належить сторонам в порядку спадкування. За даним договором сторони домовилися, що цілий будинок залишиться у власності позивача , в свою чергу, позивач, сплатить грошову компенсацію 1/2 частки будинку відповідачу. Вказану компенсацію сплачує частками представник позивача ОСОБА_4 за письмовим договором про спільну діяльність. Позасудовим порядком позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права на будинок , так як у нього не має правовстановлюючого документу на будинок, бо він є колгоспним двором; на землю- так як в державному акті є виправлення. Перешкод в оформлені у нотаріуса гривневих вкладів у позивача не має. Вказує , що незважаючи на наявність складеного спадкодавцем ОСОБА_5 на користь позивача заповіту від 14 березня 2008 року, суд має законі підстави задовольнити вказані позовні вимоги позивача у повному обсязі на визнати за ним права власності в порядку спадкування за законом на спірний житловий будинок, земельну ділянку та гривневі вклади .

Суд , в порядку ч.4 ст.174 ЦПК України, відмовив у визнанні позову відповідачем, так як визнання даного позову суперечить закону.

Вислухавши пояснення представників сторін , дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов безпідставний та такий , що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

На підставі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Відповідно до положень ч.1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами.

Судом встановлено , що батько позивача ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.6). При житті ОСОБА_5 заповіт від 14 березня 2008 року за яким все належне йому майно заповідав позивачу ( а.с.81 зворотній ( копії спадкової справи № 176/2012 ). Також судом встановлено , з 06 червня 1980 р.( а.с.8).ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с.8). ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а.с.7). При житті ОСОБА_6 склала 08 жовтня 2002 року заповіт, за яким все належне їй майно заповідала своєї племінниці - відповідачу ОСОБА_3 ( а.с. 75). Рішенням Вінницького районного суду від 12 листопада 2013 року ОСОБА_3 визначено додатковий строк в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після сметі ОСОБА_6 ( а.с.20). Позивач 13 березня 2012 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 ( а.с.81), а 26 листопада 2013 року звернулася відповідач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 ( а.с.72). 19.06.2015р. Вінницької районної державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не було подано правовстановлюючий документи на будинок, а в державному акті на землю містить підчистки та рекомендовано звернутись до суду ( а.с.21)

Згідно до положень ч.ч.1,2 ст .1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Таким чином , судом достеменно встановлено , що як позивач , так і відповідач мають право на спадкування за заповітом, в свою чергу, позивач звернувся до суду із даним позовом, який обґрунтовує тим , що він є спадкоємцем за законом після смерті його батька, у нього як спадкоємця за законом є перешкоди позасудовим порядком оформити свої спадкові права на спадкове майно та просить визнати за ним права власності в порядку спадкування за законом на спірний житловий будинок, земельну ділянку та гривневі вклади .

Зі змісту положень, викладених у ч.1 ст.20 ЦК України та ст.ст.3,4,33 ЦПК України, право вибору способу судового захисту та зазначення сторін у справі належить виключно позивачеві, при цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності не є підставою для суду для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху.

Тому, суд, в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов висновку , що позові вимоги є безпідставними , а позов таким , що підлягає відмові у його задоволені, оскільки позивачем неправильно обраний спосіб судового захисту.

Слід звернути увагу позивачеві , що відповідно до положень ч. 1 ст.1280 ЦК України , якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Також суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Керуючись ст. ст.16,392, 1216,1217,1223, 1280 ЦК України, п. 4.11 Інструкції Про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 22.06.2009 N 325 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 р. за N 735/16751, ст. ст.10,11, 60,174,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом та перерозподіл спадщини, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення вступної та резолютивної його частини. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Повне рішення виготовлено 25 січня 2015 року.

Суддя: