Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 19 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Підприємства Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року Підприємство Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначало, що 05.01.2012 року між Підприємством Коопзаготпромторг Коростенської райоспоживспілки та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір поставки № 3. На виконання умов договору, в період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року відповідач отримав товар на загальну суму 57 070 грн. 44 коп. Однак, взяті на себе зобовязання щодо оплати вартості товару відповідач виконав не в повному обсязі. На рахунок позивача надійшло лише 42 000 грн. Таким чином заборгованість відповідача становить 15 070 грн. 44 коп., а також 294 грн. 91 коп. пені та 541 грн. 84 коп. 3% річних від простроченої суми заборгованості. 25 вересня 2014 року Підприємство Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки звернулася до господарського суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення з ФОП ОСОБА_1 16 657 грн. 29 коп. заборгованості, однак провадження по справі було припинено, оскільки зясувалось, що 25.07.2014 року було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 Вважає, що незважаючи на реєстрацію припинення діяльності як субєкта підприємницької діяльності, відповідальність фізичної особи по своїх зобовязаннях, які виникли під час ведення такою особою підприємницької діяльності, залишається. Таким чином, ОСОБА_1 має нести всю відповідальність по своїх зобовязаннях, які виникли під час здійснення ним підприємницької діяльності. Враховуючи вищевикладене, просило стягнути з відповідача 15 907 грн. 19 коп. заборгованості, з яких: 15 070 грн. 44 коп. основного боргу, 294 грн. 91 коп. пені, 541 грн. 84 коп. 3% річних.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2015 року задоволено позов Підприємства Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Підприємства Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки 15 907 грн. 19 коп. заборгованості, з яких: 15 070 грн. 44 коп. основного боргу, 294 грн. 91 коп. пені, 541 грн. 84 коп. 3% річних. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Підприємства Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи 05 січня 2012 року між Підприємством Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір поставки №3, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця, товар для використання його у господарській діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

На підстави видаткових накладних відповідач на виконання умов договору, в період з квітня 2012 року по листопад 2013 року передав ОСОБА_1 товар на загальну суму 57 070 грн. 44 коп.

25.07.2014 року було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що підтверджується ухвалою господарського суду Житомирської області від 07.10.2014 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3.3 договору розрахунки за поставлений товар здійснюється покупцем шляхом банківського переказу вартості товару на поточний рахунок продавця протягом 10 календарних днів з моменту передачі товару.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не повністю сплатив кошти за поставлений товар відповідно до вимог п. 3.3 договору. Зокрема, на рахунок позивача від відповідача надійшло лише 42 000 грн. Заборгованість становить 15 070 грн. 44 коп.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмову від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Передача ОСОБА_1 в рахунок боргу позивачу металевих конструкцій на суму 15 120 грн. відповідно до накладної №132 та акту передачі від 29.11.2013 року, не свідчить про належне виконання умов договору поставки №3, оскільки до спірного договору не вносилися письмові зміни щодо розрахунків за поставлений товар.

Крім того, в реєстрі обліку первинних документів (звітів товаро-матеріальних осіб книзі К-3) записи накладної №132 від 29.11.2013 року відсутні, що підтверджується довідкою №106 від 22.10.2015 року.

З врахуванням наведених обставин справи та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову Підприємства Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Оскільки до єдиного державного реєстру не внесений запис про припинення Підприємства Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки, а тому є безпідставними доводи відповідача про те, що Підприємство Коопзаготпромторг Коростенської райспоживспілки є неналежним позивачем.

З огляду на наведене, суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позову, дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам.

Тому, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду та не впливають на правильність прийнятого рішення, оскільки суду не було надано інших доказів, на які апелянт посилається на підтвердження обставин, крім тих, на які суд послався в своєму рішенні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді