Справа №: 653/3060/13-ц
Провадження № 2/653/207/16
У Х В А Л А

іменем України

21 липня 2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Генічеського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Генічеського районного суду Херсонської області перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Генічеського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Крім того, у відповідності до положень ст. 157 ЦПК України, строк розгляду справи обмежений.

Ухвалою Генічеського районого суду від 14.05.2015 року, у справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, а провадження у справі припинено.

Ухвалою суду від 11.04.2016 року провадження у справі було відновлено та призначено судове засідання на 13:30 годину 22 квітня 2016 року, яке було відкладено у звязку із електроним повідомленням , яке надійшло 19.04.16 року від ОСОБА_1, в якому просить перенести судове засідання у звязку із своєю хворобою та інсультом свого представника.

Ухвалою суду від 22.04.2016 року явка в судове засідання позивача ОСОБА_1 була визнана обовязковою, судове засідання призначено на 23.05.2016 року о 14:00 годині.

Крім того, 28.04.2016 року до ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_5 судом були надіслані листи, в яких суд, посилаючись на повідомлення позивача від 19.04.16 року про неявку в судове засідання у звязку із хворобою, просить надати медичні документи, що підтверджують наявність поважних причин неявки в судове засідання.

17.05.16 року від ОСОБА_5 знов надійшло електроне повідомлення, в якому вказує, що знаходиться в обласній лікарні та медичне підтвердження надішле поштою, просить суд перенести судове засідання на місяць.

Ухвалою суду від 23.05.2016 року слухання справи було знов перенесено та судове засідання призначено на 23.06.2016 року о 14:00 годині, крім того явка в судове засідання позивача ОСОБА_1 знов визнана обовязковою. 23.06.2016 року судом отримано електроне повідолення від ОСОБА_1, в якому зазначено «нещасний випадок 17.06. травма ноги, прошу перенести засідання».

Судове засідання перенесено на 21.07.2016 року на 14:00 годину, та 19.07.2016 року до суду знов надійшло електроне повідомлення від ОСОБА_1, в якому зазначено, що у звязку із хворобою та продовженням лікування перенести засідання суду на початок вересня.

Представник відповідача ОСОБА_6 за довіреністю - ОСОБА_7 пояснив, що вважаює, що по причині вже неодноразової неявки позивача в судові засіданні, позов слід залишити без розгляду.

Відповідач ОСОБА_3, яка була присутня в судовому засіданні за допомогою відеоконференції вказала, що вважає, що слід перенести розгляд справи.

Третя особа в судовому засіданні була відсутньою, про час,місце та мету розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З аналізу норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Пунктом 20 абз. 3 Постанови пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 09.06.2009, вказано, що у разі неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, належним чином і в установленому порядку повідомленої про дату судового засідання, питання про можливість судового розгляду вирішується з урахуванням вимог статей 169, 224 ЦПК.

Згідно до ст. 162 ч.3 ЦПК України, визначено, що учасники цивільного процесу, зобов'язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил.

Незважаючи на те, що явка позивача була двічі визнана обовязковою, позивачу та її представнику були надіслані листи, в яких суд зважаючи на постійні посилання позивача на хворобу її та її представника просив надати відповідні підтверджуючи документи, таке розпорядження станом на 21.07.16 не було виконано, лише у електронному повідомленні від 17.05.16 р. ОСОБА_1 зазначено, що «медичні документи будуть надіслані поштою», проте суду не надані жодні підтвердження про це, чи про відправку таких документів, також як і не надано жодних підтверджень того, що 17.06.16 сталася травма ноги (та чия саме), та того, що станом на 19.07.16 лікування продовжується, крім того із електроних повідомлень не зрозуміло чиє саме лікування продовжується, позивача, явка якого була визнана обовязковою, чи її представника, який згідно електроного повідомлення від 19.04.16 отримав інсульт.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав у справі № 6-24063ск15 від 31.08.2015 року, визначено правову позицію, що повторна неявка в судове засідання належним чином повідомленого позивача є підставою для залишення позовної заяви без розгляду незалежно від причин неявки.

Відповідно до вимог ст. 169 ч. 3 ЦПК України, вказано, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду та частини 5 цієї статті, вказано, що наслідки, визначені частинами другою - четвертою цієї статті, настають і в разі, якщо сторона залишить залу судового засідання.

Положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивачка, при цьому, і не зявляється в судове засідання, і не використовує передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Згідно із пунктом 3 частини 1 статті 207 ЦПК суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання і від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У пункті 33 постанови пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 за № 2 «Про застосування норм Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справ у суді першої інстанції» вказано, що підстави для залишення заяви без розгляду, викладені у статті 207 ЦПК є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Неявки позивача та його представника, у свою чергу вказує на незацікавленість її у вирішенні спору та зловживанні своїми процесуальними правами, позивач явно затягує розгляд справи, а вирішення спору в такому випадку, без заяви позивача про розгляд справи у його відсутності, було б порушенням принципу диспозитивності.

Суд не може розцінювати як поважні чотири поспіль неявки позивача до судового засідання, у звязку із хворобою, з огляду на те, що суду не надано жодного підтвердження про це, зокрема відсутні відповідні медичні документи щодо подій, які були вказані в електронних повідомленнях ОСОБА_1 (про хворобу, інсульт представника, травми ноги, продовження лікування) та того, яка сама подія та у відношенні позивача чи її представника мала місце бути.

Окрім того, дотримання судом розумних строків розгляду справи, є вимогою статті 157 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги неналежну процесуальну поведінку позивача , який був належним чином повідомлений про кожне судове засідання, а також необхідність розгляду справи у розумні строки, суд залишає позовну заяву без розгляду

Керуючись: статтями 10, 11, 169, 207 ЦПК, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року , Постанови пленуму ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 09.06.2009, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Генічеського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_8