УХВАЛА

27 січня 2016 року Приморський районний суд міста Одеса

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору купівлі-продажу недійсним ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 03.12.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 недійсним; витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності.

26 січня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції вчиняти будь-які дії повязані із внесенням записів до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: м.Одеса, вул.. Ланжеронівська (Ласточкіна) АДРЕСА_2 до вирішення спору по суті.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача вказує, що з метою недопущення зі сторони відповідачів вчинення дій, які можуть нанести шкоди позивачу та його майну, яке є предметом поданої позовної заяви, шляхом перепродажу, тощо, що може як ускладнити , унеможливити так і продовжити розгляд справи та вплинути на законність прийнятого рішення судом, а тому просить застосувати вищезазначений процесуальний захід у вигляді забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, а також з метою знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору купівлі-продажу недійсним задовольнити.

Заборонити Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції вносити зміни до Єдиного державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м.Одеса, вул.. Ланжеронівська (Ласточкіна), 8, кв. 4.

Копію ухвали суду для виконання направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (65012, м. Одеса, вул. Старицького 10-а).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко

27.01.2016