АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/1959/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Сухомлінов С.М.
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Немировської О.В.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про забезпечення його позову до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним.

У мотивування вимог посилався на те, що 17.10.2011 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» укладено кредитний договір та договір іпотеки.

Як вбачається з Договору іпотеки, предметом іпотеки є садовий будинок, загальною площею 317,30 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_1, та земельна ділянка, загальною площею 0,1025 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Станом на 26.10.2015 року його заборгованість перед відповідачем становить 349 171,26 грн - тіло кредиту, 188 363,96 грн - проценти, 71 789,84 грн - комісія, 3 047 444,16 грн - пеня.

Умовами Договору іпотеки передбачено, що відповідач має право звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором, кредитним договором та чинним законодавством.

Пунктом 6.2 Договору іпотеки визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим договором, кредитним договором або чинним законодавством, відповідач має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, передбаченому цим договором та чинним законодавством.

Згідно п.6.3 Договору іпотеки відповідач вправі задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги, передбачені кредитним договором та цим договором у повному обсязі.

Оскільки у нього є заборгованість перед відповідачем, тому існує вірогідність, що предмет іпотеки може бути відчужений/стягнений на користь відповідача.

Договором іпотеки та кредитним договором реалізація предмета застави не передбачена, а передбачений лише перехід права власності нерухомого майна від позивача на користь відповідача.

Якщо нерухоме майно перейде у власність відповідача, рішення суду виконати буде неможливо, як і неможливо буде повернути нерухоме майно від відповідача до позивача.

З урахування наведеного просив суд накласти арешт та заборонити будь-яким особам вчиняти дії, а саме, відчужувати земельну ділянку, загальною площею 0,1025 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, садове товариство «Дніпро», Дарницький район м. Києва, та садовий будинок, загальною площею 317,30 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, садове товариство «Дніпро», Дарницький район м. Києва.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Накладено арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме:

- земельну ділянку, загальною площею 0,1025 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, садове товариство «Дніпро»;

- садовий будинок, площею 317,30 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, садове товариство «Дніпро».

Не погоджуючись з ухвалою, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та зняти арешт з нерухомого майна, що перебуває в іпотеці банку, судові витрати покласти на позивача.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що нерухоме майно перебуває в іпотеці банку згідно іпотечного договору та виступає забезпеченням виконання позивачем своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором.

Окрім того, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

Також у позивача наявна заборгованість за кредитним договором, у зв'язку з чим банк звернувся до Постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14.06.2013 року Постійно діючим третейським судом при асоціації українських банків винесено рішення, яким позов задоволено повністю, стягнуто заборгованість з позивача за кредитним договором.

24.09.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, а 13.10.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості з позивача.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Отже, законом визначено право забезпечувати позов шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві у справі.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про визнання кредитного договору частково недійсним.

У заяві про забезпечення позову позивачем порушено питання про накладення арешту на майно, яке є його власністю.

Окрім того, позовні вимоги ОСОБА_2 стосуються кредитного договору, а заява про забезпечення позову - договору іпотеки.

Слід також зазначити, що ч.3 ст. 151 ЦПК України визначено, щозабезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту заявлених вимог вбачається, що позивач порушує лише питання про визнання несправедливою умову пункту 9.1 Кредитного договору та просить визнати цей пункт кредитного договору недійсним. Виконання рішення суду в разі задоволення такого позову жодним чином не пов'язане з предметами іпотеки.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На зазначене вище суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про накладення арешту на нерухоме майно, належне позивачеві ОСОБА_2, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подачу апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» сплачено судовий збір у розмірі 1218 грн, що підтверджується платіжним дорученням №65560351 від 27 листопада 2015 року (а.с. 65).

Оскільки апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1218 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання кредитного договору частково недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» сплачений судовий збір у розмірі 1218 грн.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді