Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2006/15-ц

12 січня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Вінтоняк М.Б.

з участю секретаря Скоблей О.В.

представників позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» ,третя особа ОСОБА_5 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом в суд до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта»,третя особа ОСОБА_5 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 25.11.2014 року він був призначений на посаду директора філії «Південні магістральні нафтопроводи» публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» за переведенням з філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» публічного акціонерного товариства «Укртранснафта».

14.09.2015 року звільнений з роботи у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням штату працівників ,п.1 ст.40 КЗпП України,згідно з наказом філії «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» від 14.09.2015 року № 293-К.

Звільнення з роботи вважає незаконним з наступних підстав: змін в організації виробництва та праці та скорочення штату працівників на підприємстві не було.

На підставі наказу ПАТ «Укртранснафта» від 24.06.2015 року №110 «Про зміни в організації виробництва і праці філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта» та скорочення посад» ним,як директором філії «ПМН» 25.06.2015 року до штатного розпису працівників по структурному підрозділу філія «ПМН» та штатно-посадового розміщення працівників по філії було затверджено зміни,згідно з якими було введено посаду «керівник філії» . Вважає,що в новому штатному розписі посада директора ,яку він займав була переіменована на посаду керівника філії, а посадові обов*язки залишені такими,які він виконував.

В зв*язку з цим вважає, що відповідач повинен був перемістити його з посади директора філії на посаду керівника філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта».

Однак, 25.06.2015 року на дану посаду призначено іншу особу , а його попереджено про наступне звільнення з роботи в зв*язку із змінами в організації виробництва і праці і скороченням його посади . При цьому йому не запропоновано жодної іншої роботи на цьому ж підприємстві.

Крім того звільнення з роботи проведено без згоди профспілкового комітету членом якого він є.

Просить суд ухвалити рішення про поновлення його на посаді керівника філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта», стягнути з відповідача в його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 15.09.2015 року до дня поновлення на роботі.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала і пояснила ,що позивач обіймав у ПАТ «Укртранснафта» посаду директора філії «Південні магістральні нафтопроводи « з 25.11.2014 року по 14.09.2015 року.

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» від 07.05.2015 року №57 внесено зміни до Статуту товариства відповідно до яких створено новий колегіальний виконавчий орган товариства,який здійснює управління його поточною діяльністю-Дирекцію.

Рішенням загальних зборів акціонерів від 24.06.2015 року №41 затверджено Положення про Філію «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» в новій редакції.

Листом від 24.06.2015 року відповідач повідомив позивача про внесення змін до штатного розпису працівників апарату управління філії та введення наступних посад: керівника філії і заступника керівника.

24.06.2015 року ПАТ «Укртранснафта» відповідно до змін до Статуту ПАТ «Укртранснафта»,зареєстрованих 13.05.2015 року, та у зв*язку із затвердженням нової редакції Положення про філію «ПМН» ПАТ «Укртранснафта», а також у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці видано наказ №110 «Про зміни в організації виробництва і праці філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта» та скорочення посад,відповідно до якого скорочено посаду директора,заступника директора-начальника відділу безпеки та охорони та заступника директора.

25.06.2015 року позивача було належним чином , а саме під розпис , повідомлено про скорочення його посади та наступне звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України.

28.07.2015 року позивачу був направлений лист згідно якого йому були запропоновані для можливого працевлаштування всі існуючі у філіях ПАТ «Укртранснафта» вакантні посади.

05.08.2015 року позивача повторно листом був повідомлений про перелік вакантних посад у філіях ПАТ «Укртранснафта».

Однак, позивач заяви про переведення на будь яку з вакансій,запропонованими цими листами роботодавцю не подав.

Після завершення двохмісячного попереджувального терміну згідно з наказом ПАТ «Укртранснафта» від 20.08.2015 року №205-К позивача було звільнено з роботи з 26.08.2015 року у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням штату працівників, п.1.ст.40 КЗ пП України.

Однак , 26.08.2015 року позивач не був присутній на робочому місці , так як знаходився на лікарняному.

В зв*язку з цим позивача 14.09.2015 року було звільнено з посади директора філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта» наказом №293-К у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням штату працівників, п.1.ст.40 КЗ пП України.

Так як позивач під час звільнення був відсутній за місцем роботи, йому 14.09.2015 року було направлено цінним листом документи про звільнення з роботи , крім того запропоновано забрати трудову книжку і надіслано перелік вакантних посад.

17.09.2015 року позивач отримав вказані документи , в тому числі і наказ про його звільнення з роботи.

Вважає,що звільнення позивача з роботи проведено з дотриманням вимог передбачених ст..40,49-2 КЗпП України.

А тому просить в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з*явився. Згідно лмста справу просить розглянути в його відсутність. Позов не визнає.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази , суд вважає,що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з ПАТ «Укртранснафта» з 18.01.2010 року , з 25.11.2014 року обіймав посаду директора філії «Південні магістральні нафтопроводи « ПАТ «Укртранснафта»,що підтверджується копією трудової книжки, трудовим договором №5 від 24.11.2014 року, наказом №198-к від 24.11.2014 року.

Згідно з наказом т.в.о. генерального директора « ПАТ «Укртранснафта» від 20.08.2015 року №205-К позивача було звільнено з роботи з 26.08.2015 року у зв*язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням штату працівників.

Судом встановлено ,що з 17.08.2015 року по 28.08.2015 року і з 31.08.2015 року по 11.09.2015 року включно позивач перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності: серії АГЧ №215205 і серії АГЛ № 319237.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

В зв*язку з цим наказом філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта» від 14.09.2015 року № 293-К "По особовому складу" позивача , звільнено з роботи 14.09.2015 року у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та скороченням штату, п.1 ст. 40 КЗпП України . Враховуючи те ,що позивач в день звільнення був відсутній за місцем роботи філія «ПМН» ПАТ «Укртранснафта» 14.09.2015 року направила позивачу по місцю проживання цінним листом: наказ №293-К від 14.09.2015 року про його звільнення з роботи , лист №92-17/1480 ,яким запропонувала позивачу отримати трудову книжку або вказати спосіб її отримання, перелік вакантних посад на підприємстві . Вказаний лист був отриманий позивачем особисто 17.09.2015 року,що підтверджується його підписом на повідомленні про вручення вказаного листа.

Відповідно до п.1 ч.1ст.40 КЗпП Українитрудовий договір укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2ст.40 КЗпП Українивстановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Пленум Верховного Суду України в п.19 своєї постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив судам, що, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства,установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Порядок вивільнення працівників у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та порядок врахування переважного права працівника на залишення на роботі встановлено ст. ст.42,49-2 КЗпП України.

Частиною 3ст.49-2 КЗпП Українипередбачено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимогист.49-2 КЗпП Українипро надання роботи працівникові, який вивільняється в зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того,що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи - інша наявна робота.

Частиною 3 ст.64 ГК України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Тобто право визначати чисельність і штат працівників належить тільки власникові або уповноваженому ним органу, внесення змін у штатний розпис на свій розсуд є беззаперечним правом власника. Зазначене право включає в себе зменшити чисельність працівників певної спеціальності та кваліфікації, чисельність одних посад зменшити, здійснити вивільнення працівників, одночасно приймаючи рішення про прийняття на роботу працівників іншої спеціальності та кваліфікації, збільшити чисельність інших посад.

Судом встановлено ,що рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» від 07.05.2015 року №57 внесено зміни до Статуту товариства , відповідно до яких створено новий колегіальний виконавчий орган товариства,який здійснює управління його поточною діяльністю-Дирекцію.

Рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ «Укртранснафта» від 24.06.2015 року №41 затверджено в новій редакції Положення про Філію «Південні магістральні нафтопроводи» ПАТ«Укртранснафта».

Згідно даного Положення філія не є юридичною особою, його структура визначається і затверджується Товариством. Філію «Південні магістральні нафтопроводи» Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" очолює керівник, який призначається на посаду і звільняється з посади генеральним директором Товариства .

Як вбачається з листа від 24.06.2015 року №26-00/378/2763 ПАТ «Укртранснафта» внесло зміни до штатного розпису працівників апарату управління філії ,пов*язані з введенням наступних посад: керівника філії -1 одиниця і заступника керівника-1 одиниця.

24.06.2015 року т.в.о.голови правління ПАТ "Укргазвидобування" виніс наказ №110 «Про зміни в організації виробництва і праці філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта» та скорочення посад « ,відповідно до якого скорочено посаду директора,заступника директора-начальника відділу безпеки та охорони та заступника директора.

Дослідивши раніше діюче штатно-посадове розміщення працівників апарату управління філії «Південні магістральні нафтопроводи» і нове штатно-посадове розміщення працівників апарату управління, суд приходить до висновку про дійсність факту скорочення штату працівників . Крім того, згідно діючого штатного розпису посади директора також не існує.

Таким чином, з встановлених фактів та положень закону вбачається, що у Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» , в тому числі і в філії «ПМН» відбулися зміни в організації виробництва та праці та скорочення штату працівників.

Самі по собі пояснення позивача, про те що, скорочення фактично не відбулося,а відбулося лиш переіменування його посади з директора на керівника філії , не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки вони спростовуються поясненнями представника відповідача, письмовими поясненнями представника третьої особи,дослідженими в судовому засіданні вищенаведеними письмовими доказами.

Таким чином судом встановлено, що по Філії «ПМН» Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" дійсно мали місце зміни в організації виробництва і праці та скорочення штату працівників.

25.06.2015 року позивач під розпис був попереджений про скорочення посади і наступне вивільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно ч.2ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених в пунктах 1, 2 і 6 цієї статті допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою на іншу роботу.

Судом встановлено ,що позивачу було запропоновано переведення на одну із запропонованих вакантних посад , в тому числі в межах його спеціальності і кваліфікації (листи філії «ПМН» ПАТ "Укргазвидобування" від 28.07.2015 року № 92-17/1150, 05.08.2015 року №92-17/1202 ).

Як встановлено в судовому засіданні, заяву про переведення на будь-яку з вакансій, запропонованих цими листами роботодавцю позивач не подав ,від переведення на вакансії, запропоновані відповідачем позивач відмовився ,що не заперечили в судовому засіданні представники позивача.

За таких обставин суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що при його звільненні йому не було запропоновано вакантної посади.

Суд критично розцінює доводи позивача про те,що звільнення його з роботи було проведено незаконно ,так як проведено без попередньої згоди профспілкової організації суд вважає за необхідне зазначити ,що у відповідності із ст..43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації допускається у випадках: звільнення керівника підприємства,установи,організації ( філіалу,представництва,відділення та іншого відокремленого підрозділу) його заступників,головного бухгалтера підприємства,установи,організації,його заступників, а тому така згода на звільнення з роботи позивача як директора філії не потрібна.

Щодо посилання позивача на його переважне право залишення на роботу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, ч. 1 ст. 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Частиною другою цієї статті передбачено, що при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

За змістом ст. 42 КЗпП України переважне право й перевага в залишенні на роботі діють за наявності у роботодавця працівників, які займають таку саму посаду або виконують таку ж роботу, що й вивільнюваний, а не будь-яких інших. У тому ж разі, коли певну посаду займала одна особа й ця посада скорочується, зазначене переважне право чи перевага не можуть бути реалізовані.

Як встановлено вище, ПАТ «Укртранснафта» внесла зміни до штатного розпису працівників апарату управління філії «ПМН» ПАТ «Укртранснафта»/лист від 24.06.2015 року №26-00/378/2763, наказ №110 від 24.06.2015 року / наявна посада директора була скорочена , інших посад або виконуваної такої ж роботи, що й вивільнена в ПАТ "Укртранснафта" не залишилось, а тому врахування переважного права чи переваг, встановлених ст. 42 КЗпП України, у даному випадку чинним законодавством не встановлено.

Посилання позивача на те, що він мав переважне право на залишення на роботі ,а саме на посаді керівника філії не підтверджено жодним доказом.

Як вбачається з р.6 посадової інструкції керівника філії «ПМН « ПАТ «Укртранснафта» ,затвердженої 24.06.2015 року т.в.о. генерального директора ПАТ «Укртранснафта» , на посаду керівника філії «ПМН» призначається особа ,яка має повну вищу освіту відповідного напрямку підготовки( технічний напрямок- інженер механік,фінансово-економічний напрямок-спеціаліст з економіки) і стаж роботи на посаді керівників нижчого рівня на філії «ПМН» не менше 5 років.

У позивача відсутні дані кваліфікаційні вимоги.

Пояснення позивача про те, що його звільнення відбулося в зв'язку з упередженим

ставлення керівництва до нього особисто, також не приймаються до уваги суду, оскільки будь-яких доказів з приводу упередженого ставлення керівництва підприємства до позивача суду не надано.

До речі, суд вважає, що позивач мав можливість працевлаштуватися, враховуючи значну кількість запропонованих йому вакансій, проте не виявив бажання. Крім того, представник відповідача пояснив, що після звільнення позивача з роботи йому було запропоновано для працевлаштування список вакантних посад ПАТ «Укртранснафта» , але позивач відмовився. Наразі можливість задоволення прохання позивача про працевлаштування також розглядається товариством.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивача було звільнено за скороченням штату у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, пов'язаними із скороченням штату працівників. При звільненні позивача його прав порушено не було, оскільки відповідачем дотримано процедуру такого звільнення, а тому відсутні підстави для поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі ст. ст. 40, 42, 43, 49-2, 232, 235 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» ,третя особа ОСОБА_5 про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

.

Суддя Вінтоняк М.Б.

Повний текст рішення виготовлено 15.01.2016 року