РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/4038/15-ц

№ 2/521/1794/16

19 січня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, після уточнення якої просить змінити призначений рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.04.2012 року розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, встановивши новий розмір аліментів у 20 400 грн. щомісячно, та стягнути витрати на правову допомогу. Позов обґрунтований такими обставинами. З 15.06.2001 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого 16.02.2006 року народилась дитина ОСОБА_3. 22.02.2012 року шлюб між сторонами було розірвано. 26.04.2012 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки сторін у розмірі 1000 грн на місяць, оскільки, як зазначає позивач, така сума була на той час обумовлена між сторонами. Як зазначає позивач, на теперішній час встановлений рішенням суду розмір аліментів, з урахуванням значного підвищення цін на продукти, товари першої необхідності, ліки та одяг є недостатнім.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили задовольнити позов.

Відповідач та його представник в судовому засіданні частково позов визнали, та погодились на збільшення розміру аліментів до 3000 грн., зазначивши при цьому, що відповідач на сьогоднішній день ніде не працює, займається пошуком роботи, на його утриманні є ще його молодша дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дитина його дружини, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також сама дружина, яка не працює в звязку із доглядом за дитиною.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15 червня 2001 року укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 105.

16 лютого 2006 року у позивача і відповідача народилася дитина ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації народжень Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис за № 163.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Як вбачається із довідки виписки із домової книги про склад сім'ї та реєстрації від 12.03.2015 року неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із своєю матірю ОСОБА_1

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2012 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в звязку із зміною розміру аліментів, а тому спірні правовідносини регулюються Главою 15 СК України, яка встановлює обовязок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не працює та не має будь-яких постійних доходів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, в матеріалах справи містяться копії трудових договорів, укладеним між ОСОБА_2 та судновласником ATLASCO SHIPPING LTD 22.05.2013 р.; 14.02.2014 р.; 02.09.2014 р.; 03.03.2015 р.; 01.10.2015 р.

Відповідно до виписки по рахунку ПАТ АБ «Південний», ОСОБА_2, в період з 18.01.2013 р. по 19.12.2013 року заробив 30301,13 доларів США; в період з 19.01.2014 року по 08.12.2014 року заробив 43665 доларів США; в період з 18.03.2015 року по 19.06.2015 року заробив 13955,52 доларів США.

При таких обставинах суд дійшов до висновку про поліпшення матеріального стану відповідача, що передбачає можливість збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін.

Суд приймає до уваги доводи про те, , що у відповідача є інші утриманці, однак звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи право позивача на отримання аліментів на утримання своєї рідної доньки ОСОБА_3, посилається на те, що на його утриманні знаходиться дитина його дружини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. При цьому, зі слів відповідача, його дружина аліменти на утримання дитини не отримує, та з відповідним позовом до батька своєї дитини ніколи не зверталась. Разом із цим, жодного належного доказу факту неотримання аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_4 відповідачем суду не надано.

Твердження відповідача про те, що його дружина ОСОБА_5 не працює також не знайшли свого підтвердження. Посилання відповідача на вік дитини, яка народилася 30 серпня 2014 року не є належним доказом знаходження дружини відповідача ОСОБА_5 у відпустці по догляду за дитиною.

Задовольняючи позов частково, суд також виходив із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси розмір аліментів на утримання ОСОБА_3 складає 1000 грн. щомісячно, прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2016 рік» складає 1455 грн., а загальна заробітна плата відповідача, яка підтверджена матеріалами справи, складає за 2015 рік 13955,52 доларів США, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів, встановлених Малиновським районним судом м. Одеси.

Визначаючи суму аліментів, суд виходить із загальної, підтвердженої матеріалами справи, суми заробітку відповідача за 2015 рік, та кількості осіб, які проживають разом із ОСОБА_2, та яких він утримує. З врахуванням цих обставин, суд вважає суму аліментів в розмірі 6000 грн. достатньою та розумною, а також такою, яка не поставить ОСОБА_2 та його сімю в скрутне матеріальне становище.

В позовній заяві ОСОБА_1 також просила стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

В матеріалах справи міститься копія угоди про надання правової допомоги, укладеною між позивачем та адвокатом ОСОБА_6 13 березня 2015 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, розрахунок оплати за надання правової допомоги ОСОБА_1, та оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру № 16 від 24 квітня 2015 року, згідно якої ОСОБА_1 сплачено 1500 грн.

При таких обставинах суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 витрати ОСОБА_1 на правову допомогу, однак із врахуванням вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України щодо пропорційності присудження судових витрат розміру задоволених позовних вимог, так як позовні вимоги задоволені судом на 25 %.

Керуючись ст. 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р.,ст. ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 6 000 грн. щомісячно, починаючи з 16 березня 2015 року до 16 лютого 2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 375 грн та судовий збір у розмірі 30 грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 60 грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ю.В. Тополева