Справа №718/2492/15-ц
Провадження №2/718/1211/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.
секретаря - Пітак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2007 року ОСОБА_1 являється власником житлового будинку в м. Кіцмань, вул. Мазепи, 8, Чернівецької області. У вказаному житловому будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_3, колишня дружина ОСОБА_2, яка після розірвання шлюбу рішенням суду від 28.04.2014 року в будинку не проживає, тому з підстав, передбачених ст. 157 ЖК України та ст. 405 ЦК України просив визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Представник позивача подав письмову заяву про підтримання позову, погодження на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчать розписки, не повідомивши причини неявки та не подавши заяви про розгляд справи у її відсутності, що є підставою для заочного розгляду справи, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.01.2007 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку в м. Кіцмань, вул. Мазепи, 8, Чернівецької області.
Згідно ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація полягає у внесенні відомостей до паспортного документу про місце проживання із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання.
Положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Факт не проживання відповідача в належному позивачу житловому будинку в м. Кіцмань, вул. Мазепи, 8, Чернівецької області, більше року підтверджується змістом Акту обстеження матеріально-побутових умов Кіцманської міської ради Чернівецької області від 18.011.2015 року.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
За наведених та встановлених судом обставин, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
На підставі викладеного, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 16, 31, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224, 225, 228, 232 ЦПК України, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в будинку № 8 по вулиці Мазепи в м. Кіцмань Чернівецької області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487,20 гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :