Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Журавель В.І., Черненко В.А.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, у якому уточнивши позовні вимоги просила визнати спільною сумісною власністю подружжя нежитлові приміщення складу-магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1, здійснити поділ указаного майна в рівних частках та визнати за кожним із сторін право спільної часткової власності на 1/2 частину зазначених нежитлових приміщень, виділити в натурі кожному із сторін по 1/2 частині вказаних нежитлових приміщень та заборонити відповідачу вчиняти дії щодо перешкоджання позивачу у вільному доступі до спірних приміщень та в користуванні ними.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що указане вище нерухоме майно було придбане сторонами в інтересах сім'ї за спільні кошти подружжя під час перебування у зареєстрованому шлюбі та було оформлене на відповідача.

Джерелом коштів, за яке придбано вказане майно, був дохід від їх спільної підприємницької діяльності, внаслідок сумісної праці сторін з ведення спільного сімейного торговельного бізнесу. Інших джерел доходу для придбання спірного майна не було.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 16 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2015 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить указані судові рішення скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 липня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2015 року залишене без змін, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Установивши, що нежитлові приміщення складу-магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю ОСОБА_5, оскільки придбані ним як фізичною особою - підприємцем для здійснення підприємницької діяльності, суди, оцінивши належним чином подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Доказів того, що джерелом надходження коштів на придбання спірного майна є спільні сумісні кошти подружжя суду не надано, відтак нежитлові приміщення складу-магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" по АДРЕСА_1 є особистою приватною власністю відповідача.

При вирішенні спору судами було враховано правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 02 жовтня 2013 року в справі № 6-79цс13.

Доводи касаційної скарги щодо незастосування судами правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 11 березня 2015 року у справі № 6‑21цс15, не заслуговують на увагу, оскільки в справі, яка була предметом перегляду Верховним Судом України, суди встановили, що спірне майно є об'єктом спільної сумісної власності, в той час як у даній справі суди встановили, що спірне майно є об'єктом особистої приватної власності ОСОБА_5

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 16 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
В.І. Журавель
В.А. Черненко