Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1130/16 Головуючий у 1 інстанції: Нагорний А.О.
Є.У.№ 313/1538/15-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Панкеєва О.В.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають двох синів і доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач, з яким вона проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання її дітей не надає. Вона працювати не може, так як доглядає за малолітніми дітьми, які проживають з нею. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дітьми вона не має.

ОСОБА_4 добровільно коштів на утримання дружини не надає. Знаходиться у працездатному віці, а тому має можливість працювати, та утримувати дружину до досягненню дитиною трьох років.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 23.10.2015 р. до досягнення дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

За вимогами статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказаних вимог судом не дотримано.

Так, вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачкою не надано доказів які свідчили б про обґрунтованість її вимог, зокрема не доведено, що у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу, а отже вона не довела своє право на утримання.

Натомість право дружини на утримання передбачене ч. 2 ст. 84 СК України, за положеннями якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. 4 ст. 84 цього Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відхиляючи позовні вимоги, суд послався н на недоведеність вимог.

Разом з тим у ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Тож на відповідача також покладений обов'язок довести свої заперечення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має трьох неповнолітніх дітей; наймолодшою дитиною ОСОБА_5 не досягнуто трирічного віку. За довідкою, що є у матеріалах справи діти проживають з позивачкою.

Тож її потреба у матеріальній допомозі не заперечується, а можливість чоловіка надавати допомогу вимірюється наступними чинниками.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідач є працездатним, не працює, хоча за медичною довідкою під час лікування зазначав, що працює грузчиком на ринку. Жодних медичних документів, які свідчили б про наявність хронічних хвороб, які перешкоджають працевлаштуванню відповідачем не надано.

Не надано і будь-яких даних про те, що відповідач має інших утриманців або виконує свій обов'язок по утриманню неповнолітніх дітей.

Тож якщо відповідач не працює без поважних причин, то він не може бути визнаний особою, яка неспроможна сплачувати аліменти на утримання дружини.

При визначенні розміру аліментів судова колегія виходить з наступного.

За змістом ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи, що позивачем не надано відомостей про наявність у відповідача постійного доходу, аліменти мають бути стягнені у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, судова колегія враховує, що прожитковий мінімум на 1 особу на 2016 рік встановлений на рівні 1330 гр., тож вважає можливим стягнути з відповідача на утримання дружини грошову суму у розмірі 500 гр. щомісячно. При цьому суд враховує, що відповідач тимчасово не працює, але є працездатним та визначена грошова сума частково компенсує витрати позивача на власне утримання, позаяк є наближеною до половини прожиткового мінімуму.

Вимоги позивачки про стягнення грошової суми у частці до заробітку не підлягають задоволенню з огляду на те, що відповідач за матеріалами справи на час розгляду справи не має регулярного та постійного доходу.

За ст. 88 ЦПК якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Розмір судового збору визначається ст. 80 ЦПК, за якою ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Таким чином, виходячи з цих норм, розмір судового збору, що підлягав сплаті в суді першої та апеляційної інстанції становить відповідно 487, 20 гр. та 535,92 гр., а разом 1023, 12 гр. і підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 28 грудня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4,(ІНФОРМАЦІЯ_2 (пін.НОМЕР_1)) на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 500 гр. щомісячно ( п'ятсот гр.), починаючи з 29 жовтня 2015 року, до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2 (пін.НОМЕР_1)) судовий збір в дохід держави 1023, 12 гр.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: