АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/731/16 Головуючий І інстанції -
Категорія: житлові Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участі секретаря Красношапка К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (квартирою), вселення в житлове приміщення,-

в с т а н о в и л а:

09 липня 2015 року ОСОБА_2, яка також діє в інтересах ОСОБА_4, звернулась у суд з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (квартирою), вселення в квартиру АДРЕСА_1.

23.11.2015 року представник третьої особи ОСОБА_7, при розгляді справи судом першої інстанції, заявила клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду по суті справи №643/8332/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення місця мешкання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини, який знаходиться в провадженні іншого судді Московського районного суду міста Харкова. В обґрунтування клопотання ОСОБА_7 зазначила, що питання про те з ким з батьків доцільно визначити місце проживання дитини ОСОБА_4 на засіданні служби у справах дітей ще не розглядалося, а вказане матиме значення для вирішення цього спору по суті.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року клопотання представника третьої особи ОСОБА_7 задоволено, провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Відділ опіки та піклування служби у справах Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (квартирою), вселення в житлове приміщення зупинено до набранням законної сили рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа Відділ опіки та піклування служби у справах Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини.

На зазначену ухвалу суду представник ОСОБА_8 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційні вимоги обґрунтувала тим, що суд першої інстанції без урахування підстав з якими позивач звернулася у суд з позовом, обставин на які вона посилалася, як на підставу своїх вимог, незаконно зупинив провадження у справі.

Також апелянт зазначає, що постановляючи ухвалу суд порушив права не тільки апелянта, а і неповнолітньої дитини, оскільки вирішення питання про вселення до спірної квартири першочергове, а не другорядне, як встановлено судом, так як саме у цьому житловому приміщенні ОСОБА_2 може у майбутньому мешкати разом з дитиною.

Враховуючи викладене вище, апелянт просить ухвалу суду скасувати, призначити розгляд справи до слухання. Зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не перешкоджати матері, ОСОБА_9, спілкуватися, проживати та піклуватися за своїм сином ОСОБА_4, який мешкає в квартирі, де проживала ОСОБА_9, з 2007 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, суд з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, виходив з того, що розгляд цієї справи неможливий до вирішення іншої, яка розглядається, за позовами основним та зустрічним між цими ж сторонами щодо визначення місця проживання дитини.

Судова колегія не може погодитись із таким висновком суду, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, за позовом, що розглядається, вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що вона, як колишня дружина відповідача, проживаючи тривалий час за адресою: АДРЕСА_1, з чоловіком та сином, набула право користування зазначеним приміщенням. На теперішній час відповідачі, перешкоджаючи їй у користуванні цим приміщенням, порушують її права не тільки на проживання, а на й спілкування з дитиною, участі у вихованні хлопчика та догляду за ним.

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Судова колегія вважає, що в даному випадку, вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини не пов'язане з позовними вимогами ОСОБА_9 настільки, що унеможливлювало б розгляд справи до вирішення вищезазначеного питання.

Апеляційні доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованими та законними.

За таких обставин, підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Разом з тим, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, містить вимоги щодо зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не перешкоджати позивачу спілкуватися з сином, проживати разом із ним та дбати про нього.

Колегія суддів вважає, що такі вимоги не є обставинами, що обґрунтовують оскарження ухвали про зупинення провадження у справі, а відтак, в рамках розгляду апеляційної скарги не можуть бути вирішені.

Більш того, зазначені вимоги фактично дублюють позов, який по суті судом першої інстанції не розглянутий.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 311 ЦПК України, підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до районного суду для продовження розгляду справи по суті.

Куруючись ст. ст. 303,304,311, 314,315,317,319 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_2 та в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Відділ опіки та піклування служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням (квартирою), вселення в житлове приміщення направити до районного суду для продовження її розгляду по суті.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Т.М. Костенко

Судді: А.І. Колтунова

І.Г. Гальянова