У х в а л а

іменем україни

13 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі − ПАТ «Державний ощадний банк України») звернулася до суду з позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 385 від 30 червня 2006 року.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 липня 2015 року скасовано, позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 30 червня 2006 року № 385, яка утворилася станом на 20 липня 2015 року, в розмірі 34191, 70 доларів США, що за курсом Національного банку України, станом на 28 жовтня 2015 року, становить 601 519 грн 29 коп., з яких:

17777, 80 доларів США − заборгованість по тілу кредиту;

2689, 41 доларів США − заборгованість по відсотках;

4392, 32 доларів США − пеня за прострочення сплати тіла кредиту за період з 19 листопада 2013 року по 19 липня 2015 року;

1775, 71 доларів США − пеня за прострочення сплати відсотків за період з 19 листопада 2013 року по 19 липня 2015 року;

1070, 55 доларів США − 3% річних за прострочену заборгованість по основному боргу;

647, 70 доларів США − 3% річних за прострочену заборгованість по відсотках.

Відповідно до умов договору іпотеки від 30 червня 2006 року № 983, який був укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_4, звернуто стягнення на належне останній на праві приватної власності домоволодіння, загальною площею 96,1 кв. м, жилою площею 53 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу цього житлового приміщення на прилюдних торгах за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності − незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Надано ПАТ «Державний ощадний банк України» право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також в органах державної реєстрації прав − структурних підрозділах органів Мінюсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру та реєстрації права власності на нерухоме майно, та нотаріусів, будь-яких документів необхідних для продажу вищевказаного домоволодіння.

На період реалізації вищевказаного предмету іпотеки передано його в управління ПАТ «Державний ощадний банк України», у порядку ст. 34 Закону України «Про іпотеку».

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення пені, за період з 07 серпня 2007 року по 18 листопада 2013 року, на загальну суму 5838,04 доларів США. − відмовлено, у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

У задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із домоволодіння, загальною площею 96,1 кв. м, жилою площею 53 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, із зняттям останніх із реєстраційного обліку за вказаною адресою та позбавленням їх права користування вказаним жилим приміщенням відмовлено.

Дане рішення апеляційного суду Рівненської області в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки виникла заборгованість за кредитним договором, тому наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко