АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/950/15-ц Головуючий суддя І інстанції Колодяжна І. М.
Провадження № 22-ц/790/1017/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрбізнесбанк» про визнання недійсним кредитного договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрбізнесбанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2015 року справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Зазначає, що він звернувся до суду для захисту своїх прав як споживач фінансових послуг.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду міста Харкова з позовом до ПАТ «Укрбізнесбанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Ухвалою суду від 05 лютого 2015 року відкрито провадження і справа призначена до розгляду.

Ухвалою від 05 листопада 2015 року справу передано на розгляд до Дніпровського районного суду міста Києва згідно вимог ст. 116 ЦПК України.

Передаючи справу на розгляд до іншого суду суд першої інстанції виходив з тих обставин, що дія Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, а тому справу слід передати за підсудністю, тобто за місцем реєстрації відповідача в м. Києві.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч.2 ст. 109, ч.5 ст. 110, п.2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Відповідно до п. 37 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 12 квітня 1995 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» визначено, що відповідно до ст.24 Закону споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

За п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК.

При цьому суд має враховувати право споживача на пред'явлення позову також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування цієї особи або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору (частина п'ята статті 110 ЦПК).

Відносно висновку суду, що виниклі правовідносини не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», то колегія виходить з наступного.

Згідно рішення Конституційного суду України від 10 листопада 2011 року N 15-рп/2011 в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

З тексту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він звернувся до суду за захистом своїх порушених прав під час укладання кредитного договору як споживач згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

ОСОБА_1 звернувся до суду за місцем свого проживання. Відповідно до адміністративно-територіального поділу міста адреса проживання позивача віднесена до юрисдикції Комінтернівського районного суду міста Харкова.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду міста Харкова від 05 листопада 2015 року- скасувати, справу направити до Комінтернівського районного суду міста Харкова для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: