АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1340/15-ц Номер провадження 22-ц/786/453/16Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л.І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

14 січня 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області Карпушин Г. Л., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання квартири спільною сімейною власністю, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними , -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 05.03.2005 року по 25.12.2015 року.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 та області спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилося Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та подало на нього апеляційну скаргу.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд не вирішив питання стягнення судових витрат.

Так, при подачі позову до суду позивачем ОСОБА_2 заявлялася одна вимога майнового характеру, за яку було сплачено судовий збір, та дві вимоги немайнового характеру, які судовим збором не оплачувалися.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має дві вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру. Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено розмір ставок за позовну вимогу немайнового характеру 0,2 розміру мінімальної заробітної плати 243, 60 грн. (п.1.2.).

Відповідно до п.13 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві обєднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, повязані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до п. 41 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК України має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Таким чином, враховуючи обставини справи та кінцеве рішення прийняте районним судом, справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача ОСОБА_2 в повному обсязі судових витрат.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання квартири спільною сімейною власністю, визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними повернути до Полтавського районного суду Полтавської області для ухвалення додаткового рішення в строк до 14 лютого 2016 року.

В касаційному порядку ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: