Справа № 473/4509/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"18" січня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі Радєвій Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області про скасування рішення виконавчого комітету та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2015 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області про скасування рішення виконавчого комітету та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач набула у власність житловий будинок №30 по вул. Десантників в м. Вознесенську Миколаївської області на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею та ОСОБА_3

В листопаді 2015 року вона вирішила продати належний їй житловий будинок у звязку з чим звернулася до приватного нотаріуса, проте їй було відмовлено, у звязку з тим, що земельна ділянка, надана для обслуговування вказаного житлового будинку не належить їй на праві власності, її власником згідно державного акту на право приватної власності на землю, виданого на підставі Рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області за № 60 від 16.02.1993 року, є ОСОБА_4, який помер в 2000 році.

Крім того, державний акт містить величезну кількість помилок.

Оскільки внести зміни або виправлення в рішення органу місцевого самоврядування та до правовстановлюючого документа на землю в адміністративному порядку, неможливо, позивач просила про часткове скасування оскаржуваного рішення № 60 від 16.02.1993 року, а також визнання недійсним виданого на його підставі правовстановлюючого документа - державного акту на право приватної власності на землю від 05.03.1993 року № 832.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача - Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, проте направив на адресу суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр» № 245 за 30.12.2015 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Держгеокадастру у Вознесенському районі Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вирішення справи залишив на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних них підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку №30 по вул. Десантників ( до зміни назв вулиць - Радгоспна) в м. Вознесенську Миколаївської області, відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між нею та ОСОБА_3 12.09.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_5 ( а.с. 8).

05.03.1993 року на ім'я попереднього власника будинку ОСОБА_4 виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області на підставі рішення за № 20 від 16.02.1993 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю, зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 832 (а.с. 6, 7).

Згідно даного акта ОСОБА_4 набув у власність земельну ділянку, загальною площею 0,1321 га. для обслуговування житлового будинку і особистого підсобного господарства. Проте, визначення площі земельних ділянок за різними цільовими призначеннями, їх конфігурацію обумовлений документ не містить.

Разом з тим, за рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської ради за № 60 від 16.02.1993 року, яким вирішувалося питання щодо передачі в приватну власність громадянам земельних ділянок для обслуговування житлових будинків, за ОСОБА_4 закріплена земельна ділянка для обслуговування житлового будинку по вул. Радгоспній, 30, площею 1321 км.м. ( а.с. 7 ).

Згідно ч. 1 ст. 6 ЗК України 1990 року (чинного на час передачі у власність ділянки) громадяни України мали право на одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва.

ОСОБА_6 передбачав право на отримання ділянок у власність окремо по кожному виду користування (з окремим визначенням площі кожної з них).

Передача розташованих на території міст земельних ділянок у власність громадян належала до відання міських Рад народних депутатів (ст.ст. 10, 17 ЗК України 1990 року, ст.ст. 19, 35, 42 чинного на час передачі ділянки Закону України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування").

Громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передавалися у власність або надавалися в користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач.

Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) повинен був бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, а для членів колективних сільськогосподарських підприємств і працівників радгоспів - не більше 0,25 гектара, у містах - 0,1 гектара (ч.ч. 1, 2 ст. 67 ЗК України 1990 року).

Для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передавалися безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надавалися безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара (ч. 1 ст. 56 ЗК України 1990 року).

Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно - кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації тощо).

Судом встановлено, що земельна ділянка передана ОСОБА_4 з порушеннями, а саме в оскаржуваному рішенні зазначено про передачу у власність ділянки одним масивом без розмежування, яка ділянка передається для обслуговування житлового будинку, яка - для ведення особистого підсобного господарства. В той же час в оспорюваному державному акті в суперечність з рішенням визначено, що земельна ділянка передається у власність останнього лише з одним цільовим призначенням (для обслуговування житлового будинку) та з перевищенням встановленої законом площі, до того ж відсутня земельно - кадастрова документація.

Отже, орган місцевого самоврядування, використовуючи надані йому чинним на той час Земельним кодексом України повноваження на передачу у власність громадян земельних ділянок, таких обставин не врахував, допустив порушення ст.ст. 6, 17,19, 22,56 ЗК України 1990 року.

Таким чином прийнятий відповідачем акт в цій частині порушує права позивача в сфері земельно-правових відносин.

Зі змісту ч. 2 ст. 144 Конституції України та ч.ч. 1, 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом, тобто в судовому порядку. Це не позбавляє орган місцевого самоврядування права за власною ініціативою або ініціативою інших заінтересованих осіб змінити чи скасувати прийнятий ним правовий акт (у тому числі і з мотивів невідповідності Конституції чи законам України).

Проте згідно ст. 74 вищевказаного Закону органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами, а тому не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення (рішення Конституційного суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 року).

Обставини справи, зокрема смерть власника земельної ділянки вказують на неможливість внесення змін або самостійного скасування оскаржуваного рішення органом, що його прийняв.

Тому суд прийшов до висновку, що рішення в оскаржуваній частині, як протиправне, підлягає скасуванню в судовому порядку.

За встановлених обставин не може бути визнаний таким, що відповідає вимогам закону та відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України підлягає визнанню недійсним й виданий на підставі оскаржуваного рішення державний акт на право приватної власності на землю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області, ОСОБА_3, про скасування рішення виконавчого комітету та визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю - задовольнити повністю.

Рішення виконавчого комітету Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області за № 60 від 16.02.1993 року «Про закріплення земельних ділянок» в частині закріплення в приватну власність за ОСОБА_4 земельної ділянки по вул. Радгоспній (Десантників ), 30 в м. Вознесенську Миколаївської області, площею 1321 кв.м., призначеної для обслуговування житлового будинку, розташованого за цією ж адресою - скасувати.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 05.03.1993 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області на імя ОСОБА_4 на земельну ділянку, площею 1321 га., призначену для обслуговування житлового будинку по вул. Радгоспній (Десантників), 30 в м. Вознесенську Миколаївської області), зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 832.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.