Справа № 706/1682/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Просив визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 3,64 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Христинівского району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну покійній бабці ОСОБА_4, яка померла 03.01.2000 р., на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЧР № 000289, виданого 30.03.2001 р. ОСОБА_3 сільською радою Христинівского району та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 364.

В обґрунтуванні позову посилався на те, що після смерті бабки ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить і право власності на вказану вище земельну ділянку. Спадкоємцем першої черги після смерті бабки, що прийняв спадщину, був їх з відповідачем ОСОБА_2 батько - ОСОБА_5, який спадщину прийняв, проте не оформив, а 14.02.2004 р. помер. Після смерті батька спадщину прийняв він, оскільки на день смерті батька проживав разом з ним, проте належним чином її не оформив. 06.04.2015 р. він звернувся до державного нотаріуса Христинівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку, проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва в звязку з тим, що не зрозуміло яким чином 30.03.2001 р. був отриманий ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку, будучи вже мертвою, про що в цей же день була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, проте від представника позивача ОСОБА_6 до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі та участі позивача ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, у заяві також зазначено, що вона позовні вимоги визнає повністю.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району у судове засідання не зявився, однак до суду від сільської ради надійшла заява з проханням розглянути справу без участі її представника, у заяві також зазначено, що сільська рада позовні вимоги визнає повністю.

За таких умов суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району.

Дослідивши письмові докази у справі: копії свідоцтв про смерть ОСОБА_4, ОСОБА_5, свідоцтв про народження позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, посвідки про народження ОСОБА_5, свідоцтва про укладення шлюбу відповідача ОСОБА_2, державного акта на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_4, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2015 р., витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.11.2015 р., довідку виконкому ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району № 41 від 18.01.2016 р., спадкової справи після смерті ОСОБА_5,інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.01.2000 р. померла ОСОБА_4, бабка позивача ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить і право на земельну ділянку площею 3,64 га, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Христинівского району, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЧР № 000289, виданого ОСОБА_3 сільською радою Христинівского району 30.03.2001 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 364.

Спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв ОСОБА_5, син померлої ОСОБА_4 та батько позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району № 41 від 18.01.2016 р.Однак спадщину не оформив, а 14.02.2004 р. помер.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що стверджується довідкою виконкому ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району № 104 від 27.03.2015 р., яка наявна у спадковій справі.

06.04.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Христинівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його імя свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку, проте нотаріус відмовив у видачі вказаного свідоцтва в звязку з тим, що не зрозуміло яким чином 30.03.2001 р. був отриманий ОСОБА_4 державний акт на право власності на земельну ділянку, будучи вже мертвою, про що в цей же день була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, який у свою чергу прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, якій належала вказана вище земельна ділянка, проте не оформив свої спадкові права, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_4 був виданий після її смерті, тому необхідно визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на зазначену вище земельну ділянку.

Керуючись ст. 328, 1268 ч.3 ЦК України, ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р., ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Христинівського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 3,64 гектарів, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Христинівского району Черкаської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_4, яка померла 03.01.2000 року, на підставі державного акта на право приватної власності на землю ІІІ - ЧР № 000289, виданого ОСОБА_3 сільською радою Христинівского району Черкаської області 30.03.2001 року, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 364, спадщину після якої прийняв її син ОСОБА_5, але не оформив свої спадкові права.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.Ф. Олійник