Справа № 199/2765/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 січня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Свіріній Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У квітні місяці 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

До початку розгляду справи по суті ПАТ КБ «Приватбанк» змінив предмет та підставу позову.

Просить стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 276 802, 94 грн за кредитним договором № 567 від 12.02.2007 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.07.2010 року ВАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 567 , відповідно до якого відповідач отримав суму грошових коштів у розмірі 100 000, 0 грн з процентною ставкою за користування кредитом 20% , кінцевим терміном повернення 12.02.2010 року.

На забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором, 13.12.2007 року позивач та відповідач уклали договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого відповідач передав в заставу автомобіль Volvo, модель FL6, рік випуску 1998 р, тип ТЗ: Фургон С, № кузова/ шасі YV2E4C3A6XB217783, реєстраційний номер: АЕ 6820 АХ, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Крім того, на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ВАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 567-2, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязувалася відповідати за виконання боржником зобовязань за кредитним договором.

Позивач зазначає, що банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав відповідачу кредит, натомість відповідач умови договору не виконує, має заборгованість за кредитним договором.

Зважаючи на викладене вище, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму боргу у розмірі 276 802, 94 грн, а також судовий збір.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов просив задовольнити.

ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 58 935, 68 грн, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2010 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Volvo, модель FL6, рік випуску 1998 р, тип ТЗ: Фургон С, № кузова/ шасі YV2E4C3A6XB217783, реєстраційний номер: АЕ 6820 АХ вартістю 126 250, 0 грн та його передано ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом вилучення його у відповідача.

Оскільки вартість автомобіля, на який було звернуто стягнення значно перевищувала розмір боргу, відповідач вважає, що вимоги позивача є безпідставними. Крім того, позивач звернувся до суду з пропуском строків давності, а тому відповідач просить застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Співвідповідач: ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, направленим до суду листом просила розглядати справу у свою відсутність, позов не визнала.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 12.07.2010 року ВАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 567 , відповідно до якого відповідач отримав суму грошових коштів у розмірі 100 000, 0 грн з процентною ставкою за користування кредитом 20% , кінцевим терміном повернення 12.02.2010 року.

На забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором, 13.12.2007 року

позивач та відповідач уклали договір застави рухомого майна, відповідно до якого відповідач передав в заставу автомобіль Volvo, модель FL6, рік випуску 1998 р, тип ТЗ: Фургон С, № кузова/ шасі YV2E4C3A6XB217783, реєстраційний номер: АЕ 6820 АХ.

Крім того, на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором ВАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 567-2, відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязувалася відповідати за виконання боржником зобовязань за кредитним договором.

ОСОБА_2 належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав відповідачу кредит, натомість відповідач умови договору не виконав, у звязку з чим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.07.2010 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 567 від 12 лютого 2007 року у сумі 58 935, 68 грн звернуто стягнення на предмет застави автомобіль Volvo, модель FL6, рік випуску 1998 р, тип ТЗ: Фургон С, № кузова/ шасі YV2E4C3A6XB217783, реєстраційний номер: АЕ 6820 АХ вартістю 126 250, 0 грн та його передано ПАТ КБ «Приватбанк» для реалізації.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобовязання. забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 591 ЦК України. реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Згідно частини 2 ст.591 ЦК України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму , якої не вистачає, з іншого майна боржника, в порядку черговості відповідно до ст. 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як установленому в судовому засіданні автомобіль Volvo, модель FL6, рік випуску 1998 р, тип ТЗ: Фургон С, № кузова/ шасі YV2E4C3A6XB217783, реєстраційний номер: АЕ 6820 АХ, що належить на праві власності ОСОБА_1, був вилучений працівниками ПАТ КБ «Приватбанк» в 2010 році, проте станом на час розгляду справи банком не реалізований.

Оскільки предмет застави не реалізований, суд вважає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідачів не відповідає дійсності, а тому вимоги є підставними.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо).

З п. 2.2.3. кредитного договору та договору поруки вбачається, що строк дії договору закінчується 12.02.2010 року, в той час як позивачем подано позов 14.04.2015 року, тобто з пропуском строків позовної давності. Відповідно до п. 6.7 кредитного договору строки позовної давності по стягненню заборгованості по кредиту, процентам, пені, штрафу сторони встановили 5 років.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки позивач пропустив строки позовної давності для звернення до суду з даними позовом та відповідач просив застосувати строки позовної давності, про що подав відповідну заяву, суд вважає, що в позові ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити у звязку з пропуском останнім строку для звернення до суду з вказаним позовом.

Керуючись ст.ст. 256, 259, 267, 526, 530, 589, 591 ЦК України, ст. ст. 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г.Скрипник