Справа № 404/8467/14-ц
Номер провадження 2/404/18/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок групового побиття, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, відповідно до якого просив:

- стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 солідарно на його користь матеріальну шкоду в розмірі 3678 грн., а також моральну шкоду в сумі 20000 грн. та судові витрати.

На обґрунтування позову зазначено, що 30.08.2014 року відповідачі з підстав особистої неприязні до позивача побили, вчинили групове побиття на території речового ринку на вул. 50 р. Жовтня в м. Кіровограді. Внаслідок чого позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеню і знаходився на стаціонарному лікуванні у Кіровоградській обласній лікарні.

В звязку з цим по факту побиття порушена кримінальна справа.

Тому, матеріальну шкоду оцінює в 3678 грн., оскільки ним витрачено кошти на ліки, проведені дослідження, закупку матеріалів.

На обґрунтування моральної шкоди зазначив, що в звязку груповим побиттям, нанесенням йому тілесних ушкоджень, болю від побиття він переніс моральні страждання, яку оцінює в 20000 грн.

Оскільки відповідачі діяли спільно, єдиною групою, позивач не може встановити вину кожного із них окремо та конкретну відповідальність.

В звязку з небажанням відповідачі виплатити позивачу суму матеріальної і моральної шкоди, він вимушений звернутись до суду з вище вказаним цивільним позовом.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 проти задоволення позову заперечила, зазначала, що в день та час зазначений у позові вона посварилась з ОСОБА_7, оскільки та їй грубо відповіла, коли вона подивилась на асортимент її товару, яким вона торгувала (сумочки). В результаті сварки підбіг позивач та схопила її за барки, ОСОБА_4 хотіла їх розняти проте він штовхнув її, від чого вона впала та замала руку. На крик підбіг її чоловік ОСОБА_5 Вони з позивачем схопилися за грудки, впали катаючись по землі. Побиття не було, чоловік з позивач так і катались по землі доки їх не розняли сторонні люди. Після цього вона сказала чоловіку щоб він терміново віз маму до лікарні.

ОСОБА_4 показала, що в день, коли виник конфлікт вона з дочкою проходили біля торгового місця ОСОБА_7, остання у грубій формі висловилась в її адресу з приводу, що вона подивилась в її бік. Виникла словесна перепалка між ними. Він схопив за грудки її дочку, вона намагалась втрутитись проте позивач вдарив її кулаком, від чого вона впала та заламала руку. Таким чином, оскільки з самого початку конфлікту у неї була зламана рука приймати будь-яку участь у бійці фізично не могла. Подальший опис бійки співпадає з поясненнями її дочки. Вказала, що даний позов це захисна реакція позивача на порушення кримінального провадження щодо нього в звязку з отриманими тілесними ушкодженнями. Однак, оскільки відповідачка є віруючою людиною вона як доброзичливий християнин пробачила позивача та написала відповідну заяву до міліції про закриття кримінального провадження. Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на письмові пояснення, що додані до матеріалів справи відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначив, що позов є необґрунтований, оскільки дії відповідачів не визнанні незаконними, не доведено, що саме відповідачі заподіяли позивачу тілесні ушкодження шляхом побиття (а.с. 213-214).

ОСОБА_5 в судове засідання не зявився про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомі.

Суд заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в області лейтенанта міліції ОСОБА_8 про початок досудового розслідування від 31.08.2014 року розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню щодо побиття ОСОБА_1 ОСОБА_4, що також підтверджується повідомленням про початок досудового розслідування. В постанові зазначено, що 30.08.2014 року близько 17 год. ОСОБА_1 перебуваючи біля торгового місця зупинки «Критий ринок» по пр. Правди наніс удар кулаком в груди ОСОБА_4 внаслідок чого остання не втримавши рівновагу впала та заламала праву руку (а.с. 149, 150).

Згідно протоколу допиту потерпілого від 31.08.2014 року ОСОБА_4 надала аналогічні пояснення, що були надані в судовому засіданні (а.с. 156-157). Допитана, як свідок ОСОБА_6 дала аналогічні покази, що і в судовому засіданні (а.с. 160). Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 показав, що побачив як ОСОБА_1 бє ОСОБА_6, підбіг та їх розборонив (а.с. 161).

Згідно довідки від 30.08.2014 року ОСОБА_4 отримала перелом правої руки (а.с. 155).

21.04.2014 року слідчим СВ Кіровоградського МВ прийнято постанову про закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_9 подала заяву про не бажання подальшого провадження так як немає ніяких претензій з приводу отриманих тілесних ушкоджень (а.с. 161).

Відповідно до рапорту оперативного-чергового чергової частини штабу Кіровоградського МВ УМВС України в області від 30.08.2014 року встановлено, що 30.08.2014 року позивач звернувся до чергового лікаря 4-ї лікарні з гематомою лівої скулової ділянки верхньої губи, забоєм правого колінного суглоба, ссадиною шиї зліва, навколо очною гематомою справа, про що на лінію «102» УМВС надійшло повідомлення (а.с. 203).

На підставі заяви ОСОБА_1 від 30.08.2014 року про притягнення до кримінальної відповідальності відповідачів (а.с. 73), згідно повідомлення слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування від 31.08.2014 року (а.с. 72).

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_1, він показав, що торгуючи на ринку побачив, як ОСОБА_6 нанесла удар його дружині, він почав розбороняти бійку. Валентина схопила за волосся, а потім почала шкрябати обличчя. Обидві жінки наносили удари ногами по тулубу позивача. ОСОБА_10 та наніс головою удар під ліве око. Під час бійки відчув кілька ударів з заду, а саме в пах та голову. ОСОБА_10 люди та їх розборонили (а.с. 74-76).

Згідно висновку експерта № 1268/965 від 04.11.2014 року у ОСОБА_1 були тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку 1 ступеню, синців по нижньому краю лівого ока, по передній поверхні грудної клітки в проекції 3 ребра, лівому плечі (2), саден по боковій поверхні шиї (3), крововилову в слизову нижньої губи. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим обєктом (обєктами), могли утворитись в термін вказаний в постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоровя. Пошкодження утворились від не менш 8 травматичних впливів. Враховуючи локалізацію та взаємо розташування тілесних ушкоджень виключено можливість їх утворення при падінні з положення стоячи, але доступні для нанесення власноруч, що також підтверджено випискою з епікризу № 16006 (а.с. 80-82, 205).

Постановою слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС про закриття кримінального провадження від 18.04.2015 року встановлено, що свідків даного правопорушення не представилось можливим встановити, згідно висновку СМЕ дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тому, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення кримінальне провадження закрито (а.с. 206).

На підтвердження збитків матеріального характеру позивачем надано до суду квитанції про понесення ним коштів при лікуванні на загальну суму 3678 грн. (а.с. 4, 5).

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили.

Свідок ОСОБА_7 показала, що сторін у справі знає, оскільки разом з ними працює. Крім того з позивачем підтримує тісні стосунки. Торгівельне місце позивача знаходиться за кілька метрів від її торгової палатки. Неподалік знаходиться торгівельне місце відповідачок, які між собою є мати та донька, а молодий чоловік, що приймав участь у побитті позивача є чоловіком ОСОБА_6 В день побиття позивача до неї підійшли відповідачки, при цьому ОСОБА_6 з невідомих їй причин влаштувала скандал. Вважає, що таке чіпляння до неї відбулося, оскільки вона і позивач зустрічаються, а відповідачки є подругами його жінки. В результаті виниклого конфлікту ОСОБА_6 її вдарила, на її крик прибіг позивач, хотів викликати міліцію діставши мобільний телефон. ОСОБА_4 почала в нього цей телефон забирати, її донька підключилась до цього процесу. ОСОБА_10 ОСОБА_5 і відразу вдарив кулаком в око позивачу, потім головою в область перенісся, почали бити ногами, він впав. Люди почали розбороняти бійку. Біль 70% всіх ударів позивачу спричинив ОСОБА_5 Жінки в результаті бійки дряпали позивача нігтями, хапали за волосся, били ногами по ногах, а ОСОБА_4 нанесла удав в область паху. При цьому обидві жінки були однакового агресивні. Коли позивач впав на землю, у його побитті основну участь приймав ОСОБА_5, меншу обидві жінки.

Свідок ОСОБА_11 показала, що позивач є її сином. У день побиття сина у 2014 році знаходилась біля його торгового місця, оскільки привезла йому із села продукти харчування. Почула крик та побачила, двох жінок, старша стояла у входу біля торгової палатки ОСОБА_7, а молодша її била. Торгівельна палатка ОСОБА_7 знаходиться за кілька метрів від торгового місця сина. Наташу знає, оскільки та приїздила до неї із сином в с. Аджамку. Син побіг до жінок, при цьому кричав, що зараз викличе міліцію. Обидві жінки накинулись на сина і почали його бити. Після до них приєднався невідомий чоловік. Він бив позивача кулаками по голові. Потім прибігли ще два чоловіки, свідок думала, що вони розборонять бійку. Натомість, почила його утримувати і також бити. Сина били обидві жінки, хапали за волосся, били ногами по ногах, в пах. На думку свідка найбільшу активну участь у побитті її сина приймали дві жінки, що розпочали бійку з самого початку та молодий чоловік, що в трутився у побиття. Про, які тілесні ушкодження спричинили її сину інші двоє чоловіків не вказала. В міліції покази не давала. Відразу після бійки поїхала до дому, а із сином лишилась ОСОБА_7.

Оцінюючи всі докази надані до матеріалів цивільної справи, пояснення сторін, свідків, представників, матеріалів про закриття порушення кримінальних справи, суд приходить до висновку, що дійсно 30.08.2014 року позивачу були нанесені тілесні ушкодження які відносяться до категорії легких.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична особа яка завдала шкоди здоровю фізичній особі , зобовязана відшкодувати витрати повязані з придбанням ліків, але при дослідженні в судовому засіданні доказів та пояснень сторін, суд не зміг встановити , що саме з вини відповідачів по справі, їхніх неправомірних дій стосовно ОСОБА_1, а саме побиття останнього, а також відповідних ударів по обличчю позивача та по тулубу в нього виникла гематома лівого ока та черепно-мозкова травма, забій головного мозку 1 ступеня. Так як відповідачі заперечували в судовому засіданні, що саме вони здійснювали удари які б могли спричинити зазначені вище ушкодження.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України, необхідно довести такі факти:

- неправомірність поведінки особи;

- наявність шкоди;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

- вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Суб'єктом відшкодування шкоди відповідно до коментованої статті є особа, яка її завдала.

Положення статті 1166 ЦК України, визначають принцип вини заподіювача шкоди, однак наявність факту заподіяння шкоди, наявність факту неправомірної поведінки завдавача шкоди, причинно наслідковий зв'язок між діями та наслідками повинен бути доведений.

Компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд не бере до уваги покази свідків, оскільки неупереджених осіб серед них не має. При наданні пояснень в міліції позивач не зазначає, осіб які наносили йому тілесні ушкодження зі спини. Матеріалами справи не доведено які тілесні ушкодження, що зазначені у висновку СМЕ спричинили позивачу відповідачки наносячи йому з його слів удари по тулубу. Встановити вину ОСОБА_5, також не представилось можливим, оскільки надані пояснення в міліції сторонами у справі за змістом викладення обставин протирічать між собою. А в судовому засіданні такі протиріча усунуті не були. Тобто, перед судом не доведено ті обставини на які позивач посилався обґрунтовуючи позовні вимоги.

Оскільки, відшкодування матеріальної шкоди відбувається за наявності вини, то суд за її недоведеності у відшкодуванні матеріальної шкоди відмовляє в повному обсязі.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Враховуючи, що як вже зазначав суд вина відповідачів у справі недоведена, то у відшкодуванні моральної шкоди, також слід відмовити.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача, тому суд відмовляє в стягненні на його користь судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок групового побиття відмовити в повному обсязі.

Судові витрати вважати по фактично понесеними позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда