АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Винту Ю.М., Перепелюк Л.М.

секретаря Герман Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановила:

ОСОБА_1 у грудні 2013 року звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання поруки припиненою.

Вказувала, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір відновлювальної кредитної лінії від 12 травня 2008 року №997, за умовами якого публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зобов»язалося надати грошові кошти в сумі 978000 грн. за відновлюваною кредитною лінією з терміном повернення 28 квітня 2018 року, ОСОБА_2 зобов»ячався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 10% річних, комісійні винагороди та інші платежі на умовах, визначених договором.

На забезпечення виконання зобов»язання між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір поруки 12 травня 2008 року №1788. що публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 було вчинено

№22ц-1201 2015 рік Головуючий у 1 інстанції Чебан В.М.

Категорія:19/27 Доповідач Половінкіна Н.Ю. Зазначала,та додаткові угоди до договору між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 відновлювальної кредитної лінії від 12 травня 2008 року №997, якими внесено зміни до договору, що призвели до збільшення відповідальності поручителя

Посилаючись на відсутність згоди поручителя, ОСОБА_1 просила визнати договір поруки між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір поруки 12 травня 2008 року №1788 таким, що припинений.

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» у грудні 2013 року звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зазначало, що між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 укладено договір відновлювальної кредитної лінії від 12 травня 2008 року №997.

Правочин забезпечений договором між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 поруки від 12 травня 2008 року №1788.

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 відновлювальної кредитної лінії від 12 травня 2008 року №997 станом на 25 лютого 2013 року в сумі 1080956 грн. 19 коп.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_2 зобов»язання, публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» просило стягнути з поручителя ОСОБА_1 за період з 25 лютого 2013 року по 24 грудня 2013 року проценти в сумі 73987 грн. 89 коп., комісію в сумі 2235 грн. 60 коп., пеню в сумі 75887 грн. 65 коп.

Шевченківський районний суд м.Чернівці рішенням від 2 лютого 2015 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою задоволено, визнано таким, що припинив свою дію з 30 липня 2010 року договір поруки №1788 від 12 травня 2008 року, укладений між відкритим акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та ОСОБА_1

У зустрічному позові публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовлено. Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2015 року рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 2 лютого 2015 року скасовано, постановлено у позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання договору поруки таким, що припинений відмовити.

Зустрічний позов публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» проценти в сумі 73987 грн. 89 коп., комісію в сумі 2235 грн. 60 коп., пеню в сумі 75887 грн. 65 коп.

Публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» у грудні 2015 року звернулося з заявою про ухвалення додаткового рішення.

Посилаючись на те, що судом не вирішено питання про судові витрати, публічне акціонерне товариство «Ощадбанк» просило стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 3638 грн. 71 коп. та витрат, пов»язаних із проведенням судової експертизи, в сумі 8610 грн.

На підставі п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.41 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат або, наприклад, про повернення судового збору з Державного бюджету України, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2015 року у позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про визнання договору поруки таким, що припинений відмовлено, зустрічний позов публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Водночас рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 7 жовтня 2015 року не вирішено питання про розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» порушувалося питання про присудження публічному акціонерному товариству «Ощадбанк» судових витрат та подання доказів на підтвердження понесених судових витрат.

Частиною 1 ст.79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

За змістом п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать витрати сторін та їх представників, що пов»язані з

залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз.

На підставі частини 2 та 5 ст.86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну.

Граничні розміри компенсації таких витрат передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Відповідно до п.45 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених статтею 88 ЦПК.

Встановлено, що публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» сплачено судовий збір при подачі позову в сумі 1521 грн. 11 коп. за платіжним дорученням публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 24 грудня 2013 року №24146129 (т.1 а.с.52), при подачі апеляційної скарги в сумі 121 грн. 80 коп. за платіжним дорученням публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 19 лютого 2015 року №35181908 (т.2 а.с.275), при подачі апеляційної скарги в сумі 760 грн. 50 коп. за платіжним дорученням публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 19 лютого 2015 року №35181900 (т.2 а.с.276), при подачі касаційної скарги в сумі 1064 грн. 78 коп. за платіжним дорученням публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 28 квітня 2015 року №37536533 (т.3 а.с.46), при подачі касаційної скарги в сумі 170 грн. 52 коп. за платіжним дорученням публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 28 квітня 2015 року №37536627 (т.3 а.с.47).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16 вересня 2014 року призначено повторну судову економічну експертизу, проведення якої доручено товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут судових експертиз та права» (т.2 а.с.48-49).

До матеріалів справи приєднано висновок додаткової судової економічної експертизи від 10 грудня 2014 року №161/14 товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут судових експертиз та права» (т.2 а.с.195-241).

Також публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» додано платіжне доручення публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 1 жовтня 2014 року №31078664, відповідно якого здійснено оплату товариству з обмеженою відповідальністю «Інститут судових експертиз та права» за проведення експертизи в сумі 8610 грн. (т.3 а.с.146).

Ураховуючи, що витрати, понесені публічним акціонерним товариством «Ощадбанк» у зв»язку із проведенням експертизи, відносяться до судових витрат, вони підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» судовий збір в сумі 3638 грн. 71 коп. та судові витрати, пов»язані із проведенням судової експертизи, в сумі 8610 грн.

Керуючись п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Заяву публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» судовий збір в сумі 3638 грн. 71 коп. та судові витрати, пов»язані із проведенням судової експертизи, в сумі 8610 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді