Справа № 472/1454/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

28 січня 2016 р. смт. Веселинове Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

при секретарі Тарєлкіній Н.М.,

за участю прокурора Умриш Н.О,

представника відповідача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовною заявою прокурора Веселинівського району Миколаївської області в інтересах держави до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Миколаївські області, ОСОБА_2, третя особа - Державне підприємство «Веселинівське лісове господарство», про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2015 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява від прокурора Веселинівського району Миколаївської області в інтересах держави до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Миколаївські області, ОСОБА_2, третя особа - Державне підприємство «Веселинівське лісове господарство», про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно.

В судовому засіданні прокурор Веселинівського району Миколаївської області ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Миколаївські області ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надали письмове заперечення в якому просять відмовити в позовній заяві в частині скасування наказу ОСОБА_4 управління Держземагентства у Миколаївській області.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала.

Представник ДП «Веселинівське лісове господарство» ОСОБА_3 проти задоволення позовної заяви прокурора не заперечував.

Суд заслухавши учасників процесу та вивчивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи - і фізичної і юридичної на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і зазначені способи захисту таких цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва. Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

У такій представницькій роботі прокурор має керуватися наказом Генерального прокурора України від 28.11.2012 року № 6гн «Про організацію роботи органів прокуратури щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді та їх захисту при виконанні судових рішень».

Так згідно п.п. 2, 2.1. цього наказу одним із основних завдань представництва в суді є захист інтересів держави, що порушуються або можуть бути порушені внаслідок протиправних діянь фізичних і юридичних осіб, фактичне усунення порушень закону. Одним із пріоритетних напрямків представницької діяльності є захист інтересів держави у бюджетній системі та у сфері земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах держави, не зазначивши конкретний орган, уповноважений державною на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах. Однак в судовому засіданні прокурор Умриш Н.О. обґрунтовуючи необхідність звернення до суду заявила, що звертається в інтересах Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області області, посилаючись на те, що оскаржуваний наказ ОСОБА_4 управління Держземагентства у Миколаївські області порушує вимоги Земельного кодексу України щодо передачі спірних земель із земель лісового фонду, які є землями державної власності, у приватну власність відповідача ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року, Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Оскільки спірні земельні ділянки, які були передані у власність спірним наказом ОСОБА_4 управління Держземагентства у Миколаївські області, належали до земель лісового фонду, а не до земель сільськогосподарського призначення, тому в своєму позові прокурором не зазначено, яким чином розпорядженням порушуються, не визнаються або оспорюються права Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області області.

Системний аналіз приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" і норм ЦПК України (частини 2 статті 45, статті 29) свідчить про наявність у прокурора права на звернення до суду із позовом в інтересах держави за наявності підтверджених належними доказами підстав, передбачених частиною другою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та з урахуванням положень статті 29 ЦПК України стосовно цивільної процесуальної дієздатності у сфері спірних правовідносин.

При цьому, у разі прийняття судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, суд на підставі статті 121 ЦПК України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Якщо ж суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до статті 207 ЦПК України.

Судом встановлено, що Державна інспекція сільського господарства в Миколаївській області не є суб'єктом права, на захист якого направлені заявлені у даній справі позовні вимоги, а отже не є належним позивачем у даній справі.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 207 ЦПК України визначають, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

З огляду на викладене суд вважає, що позовну заяву прокурора Веселинівського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 207 ЦПК України , суд -

УХВАЛИВ:

Позов прокурора Веселинівського району Миколаївської області в інтересах держави до ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Миколаївські області, ОСОБА_2, третя особа - Державне підприємство «Веселинівське лісове господарство», про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним та скасування свідоцтва на право власності на нерухоме майно - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_6