Справа № 645/9577/15-ц
Провадження № 2/645/580/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
17 лютого 2016 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Федорової О.В.
при секретарі судового засідання Петленко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом:
про визнання права власності на ? частину квартири та ? частину автомобіля, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою відповідача ОСОБА_2, в якому просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та право власності на ? частину легкового автомобіля марки MAZDA-3 Хетчбек-В сірого кольору 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 жовтня 2002 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. За час спільного проживання в шлюбі сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 та автомобіль MAZDA-3 Хетчбек-В сірого кольору 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1. Враховуючи, що з лютого 2015 року шлюб між сторонами фактично припинений, просить суд визнати за нею право власності на ? частину майна набутого подружжям за час шлюбу.
Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 16.02.2016 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи (вх. № 3655).
Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 16.02.2016 року через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити та не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішення (вх. № 3656).
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надсилання судової повістки рекомендованою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Крім того, виклик відповідача був здійснений, шляхом опублікування оголошення у газеті Слобідський край № 15 від 04.02.2016 року.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1389 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_5 /а.с. 5/.
Судом встановлено, що сторонами за час перебування в зареєстрованому шлюбі була придбана квартира АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу від 24.04.2003 року, укладеному між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А. /а.с. 6/.
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 456019 від 26.04.2003 року, квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_2 /а.с. 7/.
Крім того, за час сумісного проживання сторонами 25.12.2014 року сторонами придбано автомобіль марки MAZDA-3 Хетчбек-В сірого кольору 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2 /а.с. 18/.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, вартість його на момент припинення шлюбних стосунків.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача про визнання за нею права власності на ? частину майна подружжя набутого за час шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в загальній сумі 3608,47 грн.
На підставі викладеного, керуючись 60, 70, 71 СК України, ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд -
Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.
Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на ? частину легкового автомобіля марки MAZDA-3 Хетчбек-В сірого кольору 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний номер НОМЕР_1 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3608,47 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Федорова О.В.