Справа № 162/1713/15-ц
Провадження № 2/162/28/2016
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

21 грудня 2015 року до Любешівського районного суду з позовом звернулась ОСОБА_2. Просить ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку щомісячно.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають двоє дітей, які проживають з нею окремо від відповідача. ОСОБА_3 з часу розриву шлюбно-сімейних стосунків участі в їх утриманні не бере. Діти хворіють на хронічний бронхіт, потребують постійного лікування та оздоровлення. Позивач самостійно не може забезпечити дітей усім необхідним. Натомість відповідач інших утриманців не має, працює у Великоглушанському лісництві, де отримує заробітну плату у розмірі близько чотирьох тисяч гривень щомісячно.

У письмових запереченнях відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що 04 січня 2016 року він звільнився з Великоглушанського лісництва, зараз роботи не має тощо. Вважає справедливим стягувати з нього аліменти по 400 гривень щомісячно на кожну дитину.

У суді позивач ОСОБА_2 позов підтримала.

Відповідач позов визнав частково, з врахуванням позиції, яка викладена у його запереченнях. Додав, що окрім спільних з позивачем дітей, інших утриманців не має.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши законодавство та дослідивши докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 60, частини 1 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім наявності підстав звільнення від доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає доведеними наступні обставини: що сторони мають двоє малолітніх дітей, які у цей час проживають з позивачем.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 працює листоношею у центрі поштового зв'язку № 3 Волинської дирекції державного підприємства «Укрпошта», її дохід за травень-жовтень 2015 року склав 9132,43 гривні.

Відповідно до записів трудової книжки відповідача ОСОБА_3 з 04 січня 2016 року він звільнений з Великоглушанського лісництва державного підприємства «Любешівське МЛГ» на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України.

Суд констатує, що ОСОБА_2 не подано доказів щодо вказаних у позовній заяві обставин про стан здоров'я дітей.

Слід звернути увагу, що у судовому засіданні судом роз'яснювались позивачу її процесуальні права, зокрема щодо порядку подачі доказів, процесуальні наслідки невчинення цих дій тощо.

Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України (далі СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною 1 статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставини в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позов ОСОБА_2 частково, визначивши спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі.

Керуючись принципами справедливості, розумності та пропорційності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача по 500 гривень щомісячно на кожну дитину.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до статті 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213-215, 367 ЦПК, на підставі статей 180, 181, 182, 184, 191 СК, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Починаючи з 21 грудня 2015 року, стягувати з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сумі по 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 у користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення оскаржуваного судового рішення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук