Провадження № 2/127/1453/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 січня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

при секретарі Сєрих В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6, про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності,

в с т а н о в и в :

31 серпня 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності.

Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що 19.10.1972 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Палаці одружень відділу ЗАГС м. Москва, про що зроблено актовий запис № 9612. Від шлюбу вони мають трьох дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4. Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998 року, ОСОБА_10, який є батьком позивача ОСОБА_1, та членам його сім'ї, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, була передана в спільну сумісну власність займана сім'єю квартира АДРЕСА_1.

Позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить належна йому частина спірної квартири. Заповіту він не залишив.

ОСОБА_1, як син померлого, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину, оскільки проживав разом з батьком на момент відкриття спадщини, проте в нотаріальну контору за оформленням спадщини не звертався. Розпочавши оформлення спадщини він звернувся до приватного нотаріуса, де йому повідомили, що розмір частки померлого у спільній сумісній власності не визначений, а нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

У зв'язку з вищевикладеним, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд визначити розмір часток ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5., ОСОБА_4, ОСОБА_3 та частку померлого ОСОБА_10 по 1/6 ідеальній частці кожному у спільній сумісній власності на квартиру № АДРЕСА_1.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.12.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6.

Позивач ОСОБА_2, яка також є представником позивача ОСОБА_1, згідно довіреності, до судового засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд даної справи проводити за її відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності та зазначив, що позов визнає в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначив, що позов визнає.

Відповідач ОСОБА_5 до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначив, що позов визнає.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надіслала заяву, у якій просить суд розгляд справи проводити за її відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення вказаного позову.

За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого повторно 02.10.1951 року, суд вбачає, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є ОСОБА_10 та ОСОБА_14 (а.с. 6).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 жовтня 1972 року уклали шлюб у Палаці одружень відділу ЗАГС м. Москва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, видане 19 жовтня 1972 року Палацом одружень відділу ЗАГС м. Москва (а.с. 9).

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого 30.04.1998 року виконкомом Вінницької міської ради, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної власності ОСОБА_1 та членам його сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

З акту про шлюб № ІІ/304/1998, виданого 04.06.1998 року відділом актів громадського стану в ст. м. Варшава Воєводство відділ Жалібож, вбачається, що 04.06.1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_15 зареєстровано шлюб у Варшаві (а.с. 40).

Судом встановлено, що 03.07.1999 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_16 зареєстровано шлюб в Уїзді, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № 15/1999 (а.с. 7, 8).

Відповідно до особового рахунку № НОМЕР_3 від 27.08.2015 року на квартиру № АДРЕСА_1 її власником з 05.05.1972 року є ОСОБА_10 (а.с. 12). Разом з ним проживають за даною адресою: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

З довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію ТОВ «ЖЕО», суд вбачає, що позивач ОСОБА_2 проживає і постійно зареєстрована в АДРЕСА_1, а також в даному житловому приміщенні зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

Згідно листа КП «ВМБТІ» № 3839 від 11.09.2015 року, судом встановлено, що рішенням Вінницької міської ради від 27.12.2002 року № 194 АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с. 39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, видане 07 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 10).

Як вбачається з оглянутої копії спадкової справи до майна померлого № 51/2013, відкритої Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою внаслідок смерті ОСОБА_10, що ОСОБА_1 (син померлого) звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_10 (а.с. 90 зворіт).

Однак, матеріали спадкової справи не містять відомості про прийняття ОСОБА_1 спадщини, а саме: частки квартири АДРЕСА_1, належної померлому ОСОБА_10

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2371/02-31, виданою Третьою Вінницькою державною нотаріальною конторою 12 листопада 2015 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на його ім'я після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на частку квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців, а також через відсутність спадкоємців, котрі могли б дати згоду на прийняття ним спадщини (а.с. 93).

Згідно відповіді на запит КП «ВМБТІ» № 866 від 27.11.2015 року, судом встановлено, що станом на 29.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_5 ОСОБА_4., ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998р., виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 30.04.1998р. № 521. Інформацією щодо накладення обтяжень на вищезазначений об'єкт нерухомого майна станом на 29.12.2012р. КП «ВМБТІ» не володіє (а.с. 72).

Згідно ст. ст. 1216 - 1218, 1222-1224, 1233 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 - 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно глав 13-14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у її статуті чи положенні, або виходить за межі її діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У постанові про відмову зазначаються, зокрема, причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства. Нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Суд зазначає, що главою 86 ЦК України, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, лише тоді виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Отже, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, те, що частка у майні, належному померлому ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності на даний час не визначена, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1222-1224, 1226, 1233, 1267, 1296-1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6, про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що частки померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру № АДРЕСА_1 становлять по 1/6.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк