У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2016 Справа №607/17000/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Григорусь О.М.,

позивача ОСОБА_1Б,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Тернопільського міськрайонного суд від 17 липня 2015 року за заявою ОСОБА_3 про визнання дубліката виконавчого листа №607/7887/14-ц, який виданий в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики таким, що не підлягає виконанню у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про перегляд ухвали Тернопільського міськрайонного суд від 17 липня 2015 року за заявою ОСОБА_3 про визнання дубліката виконавчого листа №607/7887/14-ц, який виданий в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики таким, що не підлягає виконанню у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, що набрала законної сили, у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд відмовив у замовленні заяви з тих підстав, що ОСОБА_1, заперечив факт погашення ОСОБА_3 заборгованості перед ним згідно виконавчого листа по справі №607/7887/14-ц із вказівкою на те, що подана боржником копія договору повернення боргу (позики) є сфальсифікованою та не містить його підпису. Однак, при постановленні вказаної ухвали суду не було відомо ряд обставин, які мають суттєве значення для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, а саме про висновки експертиз, що підтверджують факт підписання ОСОБА_1 договору повернення боргу, а отже погашення ОСОБА_3 заборгованості згідно виконавчого листа №607/7887/14-ц.

Так, відповідно до висновків експертів № 443/444/15-ц від 26.08.2015 року, № 384/385/15-ц від 10.08.2015 року, №1.1.-382/15 від 16.10.2015 року встановлено, що у заяві про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.06.2015 року; у рядку «Кредитор ОСОБА_1Б.» в договорі повернення боргу (позики) від 03.07.2017 року; у протоколі спільної наради з питань погашення заборгованості за виконавчим листом від 29.05.2015 року підписи від імені ОСОБА_1 виконані ОСОБА_1

У судове засідання заявник та представник заявника не зявились, хоча були повідомлені про день, час та місце судового розгляду у порядку, передбаченому законом, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив, подав суду письмові заперечення, вказавши на безпідставність вимог заявника та зазначивши, що докази, подані заявником є недопустимими та не можуть бути враховані під час розгляду заяви.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судовому засідання щодо задоволення заяви заперечив та суду пояснив, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 17.07.2015 року є законною та обґрунтованою та обставини, викладені у заяві не є нововиявленими та не спростовують висновків суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд за нововиявленими обставинами необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Так, ухвалою Тернопільського міськрайонного суд від 17 липня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання дубліката виконавчого листа №607/7887/14-ц, який виданий в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики таким, що не підлягає виконанню у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

Ухвалою колегії суддів судової плати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 31 серпня 2015 ухвалу суду першої інстанції було залишено без змін.

Як вбачається із заяви про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами, заявник ОСОБА_3 вважає нововиявленими обставинами саме висновки експертів: № 443/444/15-ц від 26.08.2015 року, № 384/385/15-ц від 10.08.2015 року, №1.1.-382/15 від 16.10.2015 року, якими встановлено, що у заяві про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.06.2015 року; у рядку «Кредитор ОСОБА_1Б.» в договорі повернення боргу (позики) від 03.07.2017 року; у протоколі спільної наради з питань погашення заборгованості за виконавчим листом від 29.05.2015 року підписи від імені ОСОБА_1 виконані ОСОБА_1

Як слідує із розяснень, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Проте, самим заявником не було обґрунтовано заяву тим, що йому не було і не могло бути відомо про вищезазначені обставини, а саме щодо факту підписання ОСОБА_1 вищезазначених документів.

Більше того, заявнику було відомо та він обґрунтовував свої вимоги цими обставинами, що були встановлені судовим рішенням, що переглядається.

Крім того, згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду із розгляду цивільних та кримінальних справ у пункті 6 Постанови Пленуму від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи та змісту ухвали суду від 17.07.2015 року, протокол спільної наради з питань погашення заборгованості за виконавчим листом від 29.05.2015 року та договір повернення боргу (позики) від 03.07.2015 року були подані суду під час розгляду заяви ОСОБА_3, щодо даних обставин ставились вимоги та іншим учасниками судового розгляду подавались заперечення, дані обставини досліджувались судом під час постановлення ухвали.

Таким чином, доводи заявника, що на час розгляду справи суду не було відомо про такі нововиявлені обставини, як факт підписання ОСОБА_1 заяви про повернення виконавчого документа стягувачу від 03.06.2015 року та договору повернення боргу (позики) від 03.07.2015 року та те, що встановлення цих обставин обов'язково могло вплинути на остаточні висновки суду, не були підтверджені належними та допустими доказами.

Також, заявником в судове засідання не було подано доказів, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Розглядаючи вищезазначену заяву та підстави, якими вона обґрунтовується, суд бере до уваги, висновки, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року, у справі «Пономарьов проти України», згідно яких «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення» (п.40 мотивувальної частини зазначеного рішення).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України» визначив окремі ознаки принципу остаточності судового рішення, який полягає в тому, що б жодна сторона не мала права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 365 ЦПК України, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява до задоволення не підлягає, оскільки заявником не наведено достатнього обґрунтування підстав перегляду ухвали із посиланням на докази, що підтверджували б наявність нововиявлених обставин, а обставини, на які посилається заявник, на думку суду не можуть вважатися нововиявленими, оскільки не входять до переліку таких, що передбачені п.1)ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що підстави для скасування ухвали суду в зв'язку з нововиявленими обставинами відсутні, а тому заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 210, 361, 363, 365 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Тернопільського міськрайонного суд від 17 липня 2015 року за заявою ОСОБА_3 про визнання дубліката виконавчого листа №607/7887/14-ц, який виданий в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики таким, що не підлягає виконанню у звязку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай