Провадження № 2/344/2153/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Струк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що її батьки - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розлучені. З батьком позивачка не спілкується з моменту розлучення, а з матір'ю вже фактично не проживають декілька років. На даний час позивача фактично утримує старший брат, а тому вона просить стягувати з її батьків на своє утримання аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, 21 грудня 2015 року надіслала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, за змістом яких просила розгляд справи провести у її відсутності, проти вимог позову заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, за змістом яких просить розгляд справи провести у його відсутності, проти вимог позову заперечує, оскільки з його пенсії вже стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_1.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання 22 січня 2016 року не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь дитини.

Згідно копії свідоцтва про народження виданого повторно від 10.09.2015 року батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_2 (а.с.3).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб 28 грудня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.12.2002 року, про що зроблено актовий запис за № 919 (а.с.4)

Як вбачається із відповіді УПФ в м. Івано-Франківську, відповідач ОСОБА_3 отримує пенсію по інвалідності і з пенсії проводиться стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 відповідно до виконавчого листа 2-761 від 07.02.2006 року на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 30% від прожиткового мінімуму з 1 грудня 2009 року (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заперечення проти позову за змістом якого, вказує на те, що вона ніде не працює та немає змоги сплачувати аліменти.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням наведених положень та відсутності доказів про те, що відповідач ОСОБА_2 має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з неї в користь позивачки слід визначити в твердій грошовій сумі.

Щодо вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_3, то суд прийшов до висновку, що така вимога не підлягає задоволенню оскільки з відповідача ОСОБА_3 вже стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_1

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що у відповідач ОСОБА_2 на даний час не працює, доказів про стан здоров'я, матеріальне забезпечення суду не надала, однак утримання своєї неповнолітньої дочки є її обов'язком.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти в користь позивачки на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 551,20 гривень судового збору в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, орган, якому законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою:АДРЕСА_1, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення нею повнолітня.

Стягнення аліментів розпочати з 04 грудня 2015 року.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою:АДРЕСА_1, в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 551 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бабій О.М.