Справа № 404/3424/16-ц
Номер провадження 2/404/2250/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на квартиру № 56 по вул. Нікітіна Василя (Червонозорівська) 23-б в м. Кіровограді в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 12.02.1999 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. 12.11.2009 року вони придбали квартиру № 56 по вул. Нікітіна Василя (Червонозорівська) 23-б в м. Кіровограді. 23.04.2014 року її чоловік помер і після його смерті відкрилась спадщина за місцем проживання на частину вказаної квартиру. На момент смерті її чоловіка вона була зареєстрована та проживала в цій квартирі. У встановлений законом порядку 07.04.2016 року вона звернулась до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на ? частину квартири № 56 по вул. Нікітіна Василя (Червонозорівська) 23-б в м. Кіровограді, проте їй було відмовлено. В обґрунтування Постанови про відмову у видачі свідоцтво про право на спадщину нотаріус послався на той факт, вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, частки яких документально не визначені, а їх державна реєстрація не проведена відповідно до вимог діючого законодавства.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 просила визнати право власності на ? частину квартири за №56 по вул. Нікітіна Василя (Червонозорівська) 23-б в м. Кіровограді в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву про слухання справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, якою просив розглянути справу без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року помер ОСОБА_2, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №189407, видана Міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, 23 квітня 2014 року /а.с. 6/.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 12 листопада 2009 року продавець ОСОБА_3 зобовязується передати квартиру у власністю, а покупець ОСОБА_1 зобовязується прийняти квартиру та сплатити за неї обговорену грошову суму. Відповідно до 1.5 цього Договору Покупець, ОСОБА_1 повідомляє, що квартира набувається за згодою її чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується заявою поданою приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 12 листопада 2009 року вх. № 393/02-03 та згодою ОСОБА_2, яка посвідчена приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 3 листопада 2009 року за реєстром №1820, вх. № 391/02-03 у зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах з іншими особами, які витікають з спільного проживання та ведення спільного господарства не перебуває.

Згідно довідки наданої ЖЕО № 1 вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 на момент смерті із ОСОБА_2 проживала та зареєстрована ОСОБА_1

Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 від 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири №56 по вул. Нікітіна Василя (Червонозорівська) 23-б в м. Кіровограді, після смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого 23 квітня 2014 року (а.с.12).

Як вбачається з копії спадкової справи №13/2016, заведеної приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_2, померлого 23 квітня 2014 року, 11.04.2016 р. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулась ОСОБА_1.

Згідно ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Відповідно до ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 цього Кодексу дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В силу ст. 70 СКУ в разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд враховуючи неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також відповідно до ст. 16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 на вищевказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 23 квітня 2014 року, на ? частину квартири № 56 по вул. Нікітіна Василя (Червонозорівська) 23-б в м. Кіровограді.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда