Провадження № 2/500/712/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Смокіної Г.І.
при секретарі Івановій Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -
В судове засідання представник позивача не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутностізаперечень проти такого вирішення справи представника позивача.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що з 07.06.2012 по 05.04.2013 року ОСОБА_2 працювала на посаді начальника філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс», розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Армійська,10-а.
Відповідальними особами відповідно до покладених на них обов'язків та законодавства за фінансово-господарські операції є:
- начальник філії «Одеське управління військової торгівлі Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_2 з 07.06.2012 по 05.04.2013 року, яка має контролювати надходження коштів згідно укладених договорів з ФОП «ОСОБА_3О.» про відшкодування за спожиту воду та електроенергію на базі відпочинку «Приморськ»;
- директор бази відпочинку «Приморськ» філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_1 з 13.06.2012 року по теперішній час, який надав розпорядження завгоспу ОСОБА_4 контролювати показання лічильників і згідно знятих показань отримувати з підприємця ОСОБА_3 кошти за спожиту воду та електроенергію та вносити їх до каси філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»;
- завідуючий господарством бази відпочинку «Приморськ» ОСОБА_4 з 26.04.2012 по 25.11.2013 року, який згідно показань лічильників виписував прибуткові касові ордери та отримував з підприємця ОСОБА_3 кошти у відшкодування за спожиту воду та електроенергію.
За результатами проведеної ревізії було складено Акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» за період з 01.01.2012 по 01.01.2014 року від 21.02.2014 року №840-16/004.
На виконання зазначеного акту Білгород-Дністровською об'єднаною державною фінансовою інспекцією Державної фінансової інспекції в Одеській області Державною фінансовою інспекцію в Одеській області видано обов'язкову для виконання Вимогу про усунення виявлених ревізією порушень фінансової дисципліни від 26.02.2014 року № 840- 16/610 (далі-Вимога).
- колишнього начальника філії «Одеське управління військової торгівлі «Концерну Військторгсервіс» ОСОБА_2, на яку покладений контроль за надходженням коштів згідно укладених договорів з ФОП «ОСОБА_5О.» про відшкодування за спожиту воду та електроенергію на базі відпочинку «Приморськ»;
- директора бази відпочинку «Приморськ» філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_1, який надав розпорядження завгоспу ОСОБА_4 контролювати показання лічильників і згідно знятих показань отримувати з підприємця ОСОБА_3 кошти за спожиту воду та електроенергію та вносити їх до каси філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс»;
- колишнього завідуючого господарством бази відпочинку «Приморськ» ОСОБА_4, який згідно показань лічильників виписував прибуткові касові ордери та отримував з підприємця ОСОБА_3 кошти у відшкодування за спожиту воду та електроенергію.
Згідно п.5.12 Положення про філію «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» начальник Філії несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за правильність і достовірність бухгалтерського обліку та звітності.
Від добровільного відшкодування завданої шкоди відповідач ухиляється.
Відповідно до ч.3 ст.130 Кодексу законів про працю України матеріальна відповідальність може бути покладена незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.5 ст.135-3 Кодексу законів про працю України розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності.
Відповідно до п.п.2,16,20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 р. №14 судовому розгляду підлягають заяви власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу до працівника про відшкодування шкоди, якщо відшкодування не може бути проведене за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати, зокрема у випадку припинення працівником трудових відносин з даним підприємством.
Розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб.
Судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноважений ним органом встановлений ст.233 Кодексу законів про працю України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Днем виявлення шкоди, встановленої при ревізії або перевірці фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації, слід вважати день підписання відповідного акта або висновку.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягненняз неї завданої підприємству матеріальної шкоди в сумі 6108,08 грн. підлягаючими задоволенню в повному обсязі.
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, ст.ст.130,135-3,233 КЗпП України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 р. №14 суд,
Позов Концерну «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерна «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» матеріальну шкоду, завдану під час виконання трудових обов'язків, у розмірі 6108,08 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Концерна «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі» Концерну «Військторгсервіс» судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_6