АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/297/16 Справа № 203/3815/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Карпенко С. Ф. Доповідач - Калиновський А.Б.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Гулієву М.І.о

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є власником 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1. Власником іншої 1 / 2 частини квартири є сестра позивачки - третя особа по справі ОСОБА_3 Квартира розташована на 4 поверсі чотириповерхового будинку. Покрівля та система водовідводу липневих стоків покрівлі будинку прийшли в незадовільний стан, внаслідок чого протягом більш 10 років регулярно протікає покрівля, затоплюючи її квартиру. З 2004 року вона та члени її сім'ї неодноразово звертались до КП «ЖГ Кіровського району» Дніпропетровської міської ради та до управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради з даного приводу. Однак вони отримували лише формальні відписки. В результаті бездіяльності відповідача КП «ЖГ Кіровського району», під час зливи, квартира позивачки була залита, внаслідок чого було пошкоджено її майно. Вартість відновлювально-ремонтних робіт складає 114 308 грн. 81 коп.

Позивачка просила стягнути на її користь вказану суму з відповідачів, а також стягнути моральну шкоду в сумі 50 000 грн. та судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 1643 грн. 09 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до КП "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. 00 коп.

Стягнуто солідарно з КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 судові витрати за сплачений судовий збір - 500 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини квартири за адресою АДРЕСА_1, що підтверджено договором дарування від 21 травня 2005 року, посвідченого належним чином в нотаріальному порядку (а.с.8), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9), технічним паспортом (а.с.10-12). Цими ж документами підтверджується, що власником іншої 1/2 частини квартири є сестра позивачки - третя особа по справі ОСОБА_3 Квартира розташована на 4 поверсі чотириповерхового будинку.

Як видно із звернень члена сім'ї позивачки - ОСОБА_4 (а.с.13-16, 19,20, 22, 27, 29-32, 36,), та мешканців вказаного будинку (а.с.34) вони систематично, з 2004 року, звертались до відповідачів та до Дніпропетровської міської ради з приводу того, що покрівля та система водовідводу ливневих стоків покрівлі будинку прийшли в незадовільний стан, внаслідок чого протягом більш 10 років регулярно протікає покрівля, затоплюючи квартиру позивачки та інших мешканців. Однак фактично дій по здійсненню ані капітального, ані поточного, часткового ремонту, здійснено не було. На вказані звернення давались письмові відповіді (а.с.17,18, 21, 23, 24,28, 33), при цьому факти, вказані у зверненнях, не заперечувались, вони підтверджені актами (а.с.25, 26,35,37), з яких зокрема видно, що покрівельні роботи на будинку виконані з грубими порушеннями технології виконання робіт, внаслідок чого виникають залиття, руйнування будинку, пошкодження майна квартири позивачки.

Факт конкретного залиття квартири позивачки та пошкодження майна підтверджується відповідним актом обстеження приміщення квартири від 09 червня 2015 року.

Внаслідок бездіяльності відповідачів: КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради, як балансоутримувача будинку, та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, як розпорядника коштів, позивачці було завдано матеріальної шкоди. Як видно із звернень до відповідачів члена сім'ї позивачки та мешканців будинку, ними ставились питання не тільки з питання виконання капітального ремонту будинку, а і поточного. Відповідачі обмежились письмовими відповідями, зміст яких фактично зведений до відсутності фінансування. В той же час, дій на виконання будь-яких ремонтних робіт, які б унеможливили залиття квартири позивачки, не було здійснено, всупереч обов'язкам належного утримання та обслуговування будинку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд правильно виходив з того, що кошторисний розрахунок завданої шкоди виконано представником ТОВ «СМУ-1» 28 травня 2015 року, в той час, як у вказаного виконавця закінчився 20 травня 2015 року строк дії ліцензії № 516351 (а.с.42).

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що неодноразовим залиттям квартири позивачці спричинена моральна шкода. Наявність об'єктивних фактів залиття та завдання матеріальної шкоди позивачці, свідчить беззаперечно про завдання позивачці і моральних переживань, стресів. Це призвело до її моральних страждань, що полягають у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, незручностей, вимушеності проживати в пошкодженій квартирі, неможливості здійснення ремонту за власний рахунок, необхідності звертатися до суду за захистом порушеного права. Порушення прав позивачки триває дійсно протягом більш ніж десяти років.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Правильно дійшовши вищевказаного висновку, суд помилково вирішив стягнути моральну шкоду з відповідачів в солідарному порядку, тоді як відповідно до абзацу першого п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам слід мати на увазі, що у разі заподіяння особі моральної шкоди неправомірно вчиненими діями кількох осіб, розмір відшкодування визначається з урахуванням ступеня вини кожної з них.

Враховуючи викладене, а також рівність вини кожного з відповідачів у спричиненні моральної шкоди позивачці, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду змінити, стягнувши з КП "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди з кожного окремо по 5 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради про те, що позивачем не надано суду жодного доказу з приводу понесеної нею моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом встановлено факт заподіяння моральної шкоди у зв'язку з тим, що через бездіяльність відповідачів позивака зазнала незручностей, вимушеності проживати в пошкодженій квартирі, неможливості здійснення ремонту за власний рахунок, необхідності звертатися до суду, що ускладнило її нормальне існування у своїй квартирі, а тому є підстави для стягнення моральної шкоди з відповідачів.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

В решті рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року змінити.

Стягнути з комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради та Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди з кожного окремо по 5 000,00 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: