Провадження № 2/750/338/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем - Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення відсотків за договорами банківського вкладу та 3% річних,

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

в с т а н о в и в :

15 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просить стягнути з відповідача відсотки згідно договорів про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/4396/1-15 від 15.01.2015 року та № 300937/8116/1-15 від 27.01.2015 року за період з 07.07.2015 року по 05.11.2015 року включно в сумі 14038 грн. 36 коп. та 3% річних за період з 07.07.2015 року включно по 05.11.2015 року в сумі 1684 грн. 60 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між ним та ОСОБА_2 акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» 15 січня 2015 року було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/4396/1-15, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача грошові кошти в сумі 18000 грн. на строк з 15 січня 2015 року по 15 лютого 2015 року з процентною ставкою за користування коштами 25% річних. Також, 27 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/8116/1-15, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача грошові кошти в сумі 150000 грн. на строк з 27 січня 2015 року по 27 лютого 2015 року з процентною ставкою за користування коштами 25% річних.

У звязку з неповерненням вкладу на вимогу позивача, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами - заявами банківських вкладів № 300937/4396/1-15 від 15.01.2015 року та № 300937/8116/1-15 від 27.01.2015 року в розмірі 168000,00 грн., 1 738,36 грн. процентів за договором - заявою про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/4396/1-15 від 15.01.2015 року, 13 253, 42 грн. процентів за договором - заявою про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/8116/1-15 від 27.01.2015 року, 48 872,66 грн. інфляційних та три проценти річних в сумі 1 799,01 грн., а всього 233 663,45 грн. Рішення суду було виконано відповідачем лише 06 листопада 2015 року. Таким чином, оскільки відповідач безпідставно користувався грошовими коштами вкладів, позивач просить стягнути відсотки за договорами вкладу в сумі 14038 грн. 36 коп. та відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 1684 грн. 60 коп.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заперечення на позов, в якому просив справу розглянути без його участі та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що в ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року була запроваджена тимчасова адміністрація, а 18 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а тому згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» при запровадженні ліквідаційної процедури у банку не здійснюється відшкодування вкладникам сум вкладів у судовому порядку та шляхом примусового стягнення коштів, виплата сум вкладів таким вкладникам проводиться за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2015 року між сторонами було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/4396/1-15, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача грошові кошти в сумі 18000 грн. на строк з 15 січня 2015 року по 15 лютого 2015 року з процентною ставкою за користування коштами 25% річних (а/с 4).

27 січня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-заяву про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/8116/1-15, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача грошові кошти в сумі 150000 грн. на строк з 27 січня 2015 року по 27 лютого 2015 року з процентною ставкою за користування коштами 25% річних (а/с 5).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами - заявами банківських вкладів № 300937/4396/1-15 від 15.01.2015 року та № 300937/8116/1-15 від 27.01.2015 року в розмірі 168000,00 грн., 1 738,36 грн. процентів за договором - заявою про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/4396/1-15 від 15.01.2015 р., 13253,42 грн. процентів за договором - заявою про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» № 300937/8116/1-15 від 27.01.2015 року, 48872,66 грн. інфляційних та три проценти річних в сумі 1 799,01 грн., а всього 233663,45 грн. (а/с 6-7).

З виписки по особовому рахунку від 24 грудня 2015 року вбачається, що позивачу через ПАТ «ПУМБ» було виплачено кошти згідно реєстру № 1 від 06.11.2015 року в розмірі 168000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а/с 17).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року. На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 18 грудня 2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_3 на два роки з 18 грудня 2015 року по 17 грудня 2017 року.

Таким чином, на дату предявлення ОСОБА_1 даного позову (25 листопада 2015 року) у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було запроваджено тимчасову адміністрацію з 18.09.2015 року по 17.12.2015 року, а з 18.12.2015 року і у цей час у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» розпочато процедуру ліквідації.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом та поширюється на дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

У п. 6 ст. 2 цього Закону визначено, що ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

З моменту запровадження у ОСОБА_2 акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволення вимог вкладників та інших кредиторів ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами - 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси. З дня призначення уповноваженої особи Фонду щодо ліквідації банку, зокрема, припиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку.

Таким чином, банк з моменту запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у тому числі здійснювати задоволення вимог вкладників щодо виплати відсотків за користування вкладом.

У зв'язку з запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а в подальшому прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» між сторонами виникли правовідносини, врегульовані Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким фактично передбачено зміну порядку погашення зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами.

Фактично в силу Закону відбулося припинення первісного зобов'язання банку з виплати вкладнику коштів відповідно до умов Договору та виникло зобов'язання по виплаті коштів на умовах і в порядку, встановлених Законом в зв'язку з проведенням процедури припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (п. 6 ч.1 ст.2 Закону).

Зазначені правовідносини за своєю правовою природою є подібними правовідносинам, врегульованим статтями 598, 604, 607, 609 ЦК України (припинення первісного зобов'язання в силу Закону в зв'язку з проведення процедури ліквідації банку та неможливості його виконання відповідно до первісних умов договору).

Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що він має право на отримання коштів за договорами банківського вкладу, оскільки постановлення судом рішення про стягнення з банку відсотків за договорами банківського вкладу та 3% річних не лише буде суперечити положенням Закону, а фактично потягне за собою порушення порядку задоволення вимог кредиторів, а тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України,

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення відсотків за договорами банківського вкладу та 3% річних - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя