Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/331/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

20.01.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Кіселика С.А.,

при секретарі Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду зі скаргою на дії начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_4С.(далі начальник ВДВС).

Зазначила, що 05.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до начальника ВДВС з клопотанням про здійснення контролю за законністю виконавчого провадження № 45133134 від 22.10.2014 року з виконання виконавчого листа 2-1038/2010, виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда від 25.03.2011 року. Крім того, він просив начальника ВДВС за наслідками проведення перевірки виконавчого провадження скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.05.2011 року, про стягнення з боржника виконавчого збору, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про відкриття виконавчого провадження від 22.10.2014 року. Проте, начальником ВДВС не було належним чином здійснено контроль за законністю вказаного вище виконавчого провадження та за наслідками проведення перевірки не було вирішено питання щодо скасування всіх постанов.

Оскарженою ухвалою суду скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду в скарзі апелянт зазначив, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що суперечить нормам матеріального та процесуального права. Просив ухвалу суду скасувати, скаргу задовольнити .

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю,

правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють

начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також

керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що 05.08.2015 року представник заявника звернувся до начальника

ВДВС із клопотанням та просив здійснити перевірку законності проведених

виконавчих дій за виконавчим провадженням № 45133134 від 22.10.2014 року по виконанню виконавчого листа 2-1038/2010, виданого 25.03.2011 року, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ *Кредитпромбанк* 40374.23 доларів США. Представник заявника просив начальника ВДВС за наслідками проведення перевірки скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.05.2011 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 14.08.2012 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.05.2013 року та відкриття виконавчого провадження від 22.10.2014 року.

Як пояснила представник скаржника в апеляційному суді, зазначені постанови державного виконавця оскаржувались в судовому порядку, однак скарги залишились без задоволення.

До подачі даної скарги ОСОБА_3 будь - які рішення начальника ВДВС не оскаржував.

Суд не погодився з доводами представника заявника про визнання

неправомірною бездіяльності начальника ВДВС, оскільки з клопотання представника заявника вбачається, що скаржник просив начальника ВДВС здійснити не контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, як це передбачено ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та Положенням про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, а перевірку законності виконавчого провадження № 45133134 від 22.10.2014 року по виконанню виконавчого листа 2-1038/2010, виданого 25.03.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, що відповідно до ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» відноситься до виключної компетенції директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступників щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у будь-якому структурному підрозділів органів державної виконавчої служби, а також заступників начальника Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі начальників управлінь державної виконавчої служби, їх заступників - щодо виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень таких управлінь і районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, підпорядкованих зазначеним управлінням юстиції (ст. 84 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний

виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час

виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений

державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії

в порядку, встановленому цим Законом (ч. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче

провадження»), то посадові особи зазначені в ст. 86 Закону України «Про виконавче

провадження» таким правом не наділені.

Тому суд не вбачав правових підстав для визнання неправомірною бездіяльності начальника ВДВС та скасування постанов державного виконавця, і з таким висновком колегія суддів погоджується.

Стосовно доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає, що вони зводяться до доводів самої скарги і не впливають на правильність рішення.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що ухвала суду є законною та обгрунтованою, постановленою з дотриманням вимог закону, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому ухвала скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 312,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді