Справа № 545/3046/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

"12" січня 2016 р.суддя Полтавського районного суду Полтавської області Цибізова С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді від 24.12.2015 року позивачеві було надано термін для усунення недоліків пять днів з моменту отримання копії ухвали, оскільки подана позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 119-120 ЦПК України та позовну заяву залишено без руху.

До даного часу недоліки, викладені в ухвалі суду, позивачем не усунуті, а саме: в позові не вказано особу відповідача, позивачем не надано оригіналу або дублікату свідоцтва про шлюб, та доказів неможливості їх здобуття, не сплачено судовий збір.

Щодо клопотання позивача про звільнення від судового збору, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1,3 ст.82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Суд вважає, що посилання на тяжкий майновий стан позивача останнім не доведено та не підтверджується жодними документами по справі, зокрема довідками про працевлаштування, нараховану та отримувану заробітну плату, копії звернення до установи, копії відмови у видачі довідки, що унеможливлює визначення дійсного матеріального стану особи, а відтак підстави для звільнення останнього від оплати судового збору на данний час відсутні.

Згідно положень ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги визначені ст. 119-120 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім того суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до розяснень викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №3, не є місцем проживання фізичної особи місце, в якому вона знаходиться під вартою у вигляді запобіжного заходу, місце, в якому особа відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, місце, в якому особа знаходиться на стаціонарному лікуванні. Позови до таких осіб пред'являються за останнім місцем проживання до взяття під варту чи до поміщення до медичного закладу.

На підставі вищезазначеного, позивачу необхідно звертатися з відповідним позовом згідно правил територіальної підсудності визначених ст.107-114 ЦПК України з врахуванням розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року за №2710/38-14 "Про визначення територіальної підсутності справ", яким визначено територіальну підсудність цивільних справ, підсудним місцевим загальним судам, що розташовані у районі проведення антитерористичної операції в Луганскій та Донецькій області.

За таких обставин, та враховуючи те, що позивачем належним чином недоліки викладені в ухвалі суду не усунуті, вважаю за необхідне позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л ИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вважати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачеві, що гідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 5 днів з моменту проголошення, а сторонами, що не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії.

Суддя: ОСОБА_3