АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1246/16 Справа № 188/406/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 09 грудня 2008 року укладено договір оренди земельної ділянки № 017, на строк 10 років, який зареєстрований у Державному реєстрі земель 23 березня 2009 року за № 56. Земельна ділянка площею 4,360 га, розташована на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності позивача підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV- ДП №012139 від 29 березня 2002 року.

Відповідно до п.9 Договору оренди відповідач зобов'язався вносити орендну плату в грошовій або натуральній формі в розмірі не менше 3% вартості земельної ділянки, що становить 1279,58 грн., або 1500 кг. ранніх зернових культур та 100 кг. - соняшника.

На виконання умов договору у 2013 році позивачеві було видано 1000 кг ячменя та 2000 кг пшениці. Останній погодився на такі умови, що підтверджується відомістю з його підписом.

За 2014 рік позивачеві було видано 1000 кг ячменя та 1000 кг пшениці, з чим він також погодився, що підтверджується відомістю з його підписом. Крім того, відповідач залишив для видачі позивачу та ще трьом орендарям зерно в кількості 2500 кг для виплати орендної плати, про що склав акт від 31 грудня 2014 року і надіслав позивачу телеграму 28 травня 2015 року із запрошенням отримати на току у відповідача орендну плату у вигляді зерна, що підтверджується копією електронного повідомлення і визнанням у своїх письмових поясненнях представником позивача цих обставин. Однак, позивач не зявився за отриманням орендної плати у призначений відповідачем час, про що останній склав акт від 31 травня 2015 року.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не чинив перешкоди у отриманні орендної плати і ніколи не відмовлявся від її видачі і тим самим права позивача не порушував.

Також судом першої інстанції зазначено, що позивачем не надано належних доказів щодо умисного невиконання відповідачем своїх договірних обов'язків, до того ж, договір оренди землі № 17 від 09.12.2008 року містить всі необхідні істотні умови.

Крім того, позивач висловлював свої претензії до відповідача лише з приводу неповної сплати орендної плати за 2013 та 2014 роки, але вимогу про стягнення судом недотриманої частини орендної плати не заявляв, а просив лише розірвати договір оренди землі, вказуючи в якості підстави систематичну несплату орендної плати.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки (останній пункт доповнено згідно із Законом N 509-VI від 16.09.2008 р.)

Згідно ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у ст.7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ст.32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Суд першої інстанції надав дослідив обставини справи, надав вірну правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, дослідив та надав оцінку наявним в меті ралах справи доказам.

Відповідно до ст.212 ЦПК оцінка доказів є виключним правом суду та їх переоцінка є не припустимою.

Одночасно апелянт в своїй апеляційній скарзі висловлюючи свою незгоду з рішенням суду посилається лише на те, що судом надана невірна оцінка доказам, а саме відомостям про отримання зерна, актам про відмову від отримання та запрошенню про можливість отримати зерно (а.с.26 29, 49-51). Проте, апелянт жодним чином не спростовує висновки суду першої інстанції, а лише зазначає про те, що ці документи не відповідають дійсності.

Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК кожна особа повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Апелянтом ці вимоги не виконано.

Також не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення суду першої інстанції посилання апелянта на те, що відповідачем орендується ще одна земельна ділянка, за яку останній також не сплачує орендну плату, оскільки позивачем позовні вимоги щодо іншої земельної ділянки не заявлялися.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. За таких обставин, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: