справа № 198/759/15-ц
провадження № 4-с/0198/1/16
УХВАЛА

іменем України

04 січня 2016 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Маслівець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юрївка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника ВДВС Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області від 11 листопада 2015 року.

Скарга мотивована тим, що вказаною постановою йому відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 198/530/14-ц, виданим Юрївським районним судом Дніпропетровської області 21.10.2015 р., про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування боргу грошових коштів у розмірі 17 445,00 грн., а також на відшкодування судових витрат по справі в розмірі 543,60 грн. Причиною відмови у відкритті виконавчого провадження стала невідповідність виконавчого документу вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Вважаючи, що у начальника ВДВС Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області не було підстав для винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, ОСОБА_1 просить визнати неправомірними бездіяльність державного виконавця щодо невитребування індивідуального ідентифікаційного номера боржника та постанову від 11.11.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження. Крім того, просить зобовязати начальника ВДВС Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 прийняти на виконання виконавчий лист № 198/530/14-ц, виданий Юрївським районним судом Дніпропетровської області 21.10.2015 р., та витребувати з Юрївської державної податкової адміністрації Дніпропетровської області інформацію про ідентифікаційний номер боржника.

Заявник в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Заінтересована особа начальник відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 11.11.2015 року до ВДВС Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області надійшла заява про примусове виконання виконавчого листа № 198/530/14-ц, виданого Юрївським районним судом Дніпропетровської області 21.10.2015 р., про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування боргу грошових коштів у розмірі 17 445,00 грн., а також на відшкодування судових витрат по справі в розмірі 543,60 грн.

В цей же день начальник відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 прийняв та направив ОСОБА_1 постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) лише з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, відсутності індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Перевіряючи законність дій державного виконавця, суд не може не погодитись, що у виконавчому документі дійсно повинен зазначатись, крім іншого, індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, за системним тлумаченням зазначеної норми закону індивідуальний ідентифікаційний номер боржника являється інформацією, що вноситься до виконавчого документа органом, який його видав, лише у випадку його наявності, якщо він відомий суду або стягувачу, та не є обовязковим реквізитом при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом України у справі № 6-62цс14 від 25.06.2014 року, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номеру боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Як передбачено в частині 2, пункті 3 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. З метою захисту інтересів стягувача державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження надано право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі й конфіденційну.

Виходячи з вимог ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

З огляду на вищевикладені обставини, які були досліджені судом та перевірені належними і допустимими доказами, суд дійшов переконливого висновку, що дії начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 при прийнятті на примусове виконання виконавчого листа № 198/530/14-ц, виданого Юрївським районним судом Дніпропетровської області 21.10.2015 р., не відповідають вимогам законодавства, є такими, що вчинені не в порядку та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», державним виконавцем без належних правових підстав прийнято неправомірне рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа), чим порушені права та законні інтереси ОСОБА_1

Враховуючи, що інших підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, крім відсутності ідентифікаційного номеру боржника, заінтересованою особою не вказано, суд вважає можливим зобовязати начальника відділу Державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 прийняти до провадження та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 198/530/14-ц, виданим Юрївським районним судом Дніпропетровської області 21.10.2015 р.

Вимоги заявника в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо невитребування з Юрївської державної податкової адміністрації Дніпропетровської області індивідуального ідентифікаційного номеру боржника ОСОБА_3 та зобовязання вчинити такі дії задоволенню не підлягають, оскільки прийняття рішень в ході виконавчого провадження це виключна компетенція державного виконавця. Суд не вправі зобовязувати посадових осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою ВДВС з певною свободою розсуду. Тобто, коли особа може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке вона вважає найкращим за даних обставин.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність органів та посадових осіб державної виконавчої служби на відповідність вимогам законодавства про порядок вчинення виконавчих дій, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) органів та посадових осіб. В таких випадках завдання судочинства полягає лише в гарантуванні дотримання вимог права. В ході розгляду скарги в порядку ст.ст. 383-389 ЦПК України судом лише перевіряється дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення державним виконавцем виконавчих дій.

Отже, скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 294, 383-384, 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 49313718 від 11.11.2015 року начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) за виконавчим листом № 198/530/14-ц, виданим Юрївським районним судом Дніпропетровської області 21.10.2015 р.

Зобовязати начальника відділу державної виконавчої служби Юрївського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 прийняти до провадження та відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 198/530/14-ц, виданим Юрївським районним судом Дніпропетровської області 21.10.2015 р.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Юрївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: І.О.Гайдар