Справа № 317/3912/15-ц
22 січня 2016 р. м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого-судді: Нікітіна В.В.
при секретарі: Московкіній І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми,
Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
24 вересня 2015 року між сторонами у справі було укладено договір банківського вкладу № 10-1387811 на суму 100 000 гривень зі строком повернення 27 жовтня 2015 року.
В жовтні 2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу, але станом на момент розгляду справи будь-якої інформації з банку він не отримав.
Відповідач свої зобов'язання за договором банківського вкладу не виконав, грошові кошти позивачу не повернув, внаслідок чого ОСОБА_1 був вимушений звернутися до суду з даним позовом про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми.
Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, шляхом подачі письмової заяви, зменшивши суму, заявлену до стягнення. Предмет та підстави позову позивачем не змінювались.
Відповідач до суду не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. 11 січня 2016 року від відповідача до суду надійшли письмові пояснення за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» (а.с. 23?25).
Відповідно до вказаних пояснень, уповноваженою особою заявлено про невизнання позову на підставах, встановлених статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»: під час тимчасової адміністрації банком не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, оскільки вони є вимогами кредитора; не здійснюється нарахування неустойки, інших фінансових санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань.
На підставі вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи заяву, подану представником позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
22 січня 2016 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.
В матеріалах справи міститься копія Заявки-договору про розміщення банківського вкладу № 10-1387811 від 24 вересня 2015 року, відповідно до якого позивач - ОСОБА_1 відкрив у ПАТ «Укрінбанк» вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 на суму вкладу 100 000 (сто тисяч) гривень з терміном розміщення з 24.09.2015 по 27.10.2015 (а.с. 5).
Матеріалами справи підтверджено факт звернення позивача ОСОБА_1 до відповідача з заявою про видачу йому суму вкладу в розмірі 100 000 гривень в зв'язку з закінченням строку дії депозитного договору від 24.09.15 р. № 10-1387811 (а.с. 6).
За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Як випливає із змісту укладеного між сторонами по справі договору, його укладено на строк до 27 жовтня 2015 року.
Зазначене свідчить про те, що станом на момент подання позову до суду (11 грудня 2015 року) оскаржуваний договір вже припинив свою дію.
Вищевикладені висновки також знайшли своє відображення в Постанові Верховного Суду України від 10 червня 2015 року по справі № 6-36цс15, яку суд враховує відповідно до ст. 3607 ЦПК України.
Враховуючи той факт, що оскаржуваний договір фактично припинив свою дію (без припинення невиконаних зобов'язань банку), суд констатує факт відсутності підстав для розірвання такого договору, що передбачені статтею 651 ЦК України.
Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Стосовно частини позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу, суд дійшов до наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджено факт укладення строкового договору банківського вкладу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Укрінбанк».
Як було встановлено судом, вказаний договір припинив свою дію після 27 жовтня 2015 року. Свої зобов'язання, при цьому, банк не виконав.
Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що позов не може бути задоволений через введення в ПАТ «Укрінбанк» тимчасової адміністрації та, відповідно, через наявність мораторію на задоволення вимог кредиторів, згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виходячи з наступного.
Як вбачається з копії Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24.12.2015 року, тимчасова адміністрація в ПАТ «Укрінбанк» була запроваджена з 25 грудня 2015 року (а.с. 26).
Строк дії договору банківського вкладу, укладеного між сторонами у справі, за яким позивачем подано вимогу про стягнення коштів, закінчився 27 жовтня 2015 року, тобто до введення в ПАТ «Укрінбанк» тимчасової адміністрації.
Позовна заява подана позивачем до суду 11 грудня 2015 року - також до введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Укрінбанк».
У відповідності до абз. 1 ч. 6. ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обмеження, встановлене пунктом 1 ч. 5 ст. 36 цього закону (вимоги про задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку), не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився.
Вищевикладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «Укрінбанк» на його користь суми неповернутого банківського вкладу, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.
Керуючись статтями 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України суд, -
Уточнений позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» судовий збір в сумі 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) гривні 09 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Запорізьким районним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На заочне рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя В.В. Нікітін