Справа № 185/6840/16-ц
Провадження № 2/185/3727/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 листопада 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Боженко Л.В. за участю секретаря Плющової О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2016 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 посилаючись на те, що вона є власницею названого будинку. Відповідач, яка є донькою позивача, зареєстрована в будинку, але з липня 2001 року фактично в ній не проживає.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином через газету «Вісті Придніпров'я", причину неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 є власницею будинку АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.06.2016 року та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.06.2016 року (а.с. 5,6).

У будинку, за даною адресою, зареєстрована ОСОБА_2, але фактично не мешкає з 2000 року, що підтверджується довідкою і актом, складеним зі слів сусідів головою квартального комітету (а.с.7,8).

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що відповідач - є донькою ОСОБА_1, проживала у її будинку, але останні два рокі вона її у зазначеному будинку на бачила, про місце її перебування їй не відомо.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, квартири, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 більше одного року, інтересу до житла не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей її в квартирі немає. Таким чином вимоги позивача щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування спірним житлом підлягають задоволенню. Тому ОСОБА_2. слід визнати такою, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в доход держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 551,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - такою що втратила права користування будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовіий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. В. Боженко