Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 172/1218/14-ц

Провадження № 2/172/44/15

12.02.2016 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді - Порох К.Г.

секретаря Голубенко Т.В.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача - адвоката ОСОБА_4, представників третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

Про стягнення збитків заподіяних самовільним захопленням земельної ділянки ,-

та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи - Васильківська районна державна адміністрація, відділ Держгекадастру у Васильківському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_7 сільська ради Васильківського району Дніпропетровської області

Про визнання правомірним та законним користування земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обгрунтування якого вказує, що відповідач вчинив самовільне захоплення належної йому земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акту на землю серії 1У-ДП№058086 від 14 серпня 2000року виданого ОСОБА_7 сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер - 1-004-0173. Внаслідок таких дій відповідача йому завдана шкода в сумі 3393,21 грн., крім того йому підлягає відшкодуванню упущена вигода від використання вказаної земельної ділянки в розмірі - 21016,37грн. Підставою для звернення до суду є Постанова Державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області №95 від 31 липня 2014року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказаною постановою відповідач визнаний винним у самовільному захваті земельної ділянки, а саме в тому, що з осені 2013року використовував земельну ділянку під вирощування озимої пшениці, площею 3,487га, також встновлений розмір шкоди заподіяної відповідачем - 3393грн.21коп. В уточненій позовній заяві представник позивача вказав, що кадастровий номер земельної ділянки ОСОБА_1 є :01:004:0216, а не 122-4-0173 як було вказано при зверненні до суду.

Посилаючись на ст. 211, 212 ЗК України, ст. ст. 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на його користь - 24 409,58 гри., з яких упущена вигода складає - 21016.37грн. заподіяна шкода - 3 393.21 грн. Стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними та необгрунтованими, звернувся до суду з зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_8 про визнання правомірним та законним право користування ним земельною ділянкою, що має кадастровий номер :01:004:0216, площею 3,4870га, що розташована на території ОСОБА_7 сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області в період з 1997року по 28 липня 2014року.

В обгрунтування своєї позиції вказує, що згідно протоколу розподілу земельних часток (паїв) колективної власності по КСП "Лани" поля №6 тр.бригади №1 йому за номером 44 надано земельний пай, а пай №45(останній на цій схемі поділу) його матері ОСОБА_9, тобто його пай є передостаннім на вказаному полі.

12 червня 1997року йому видано сертифікат ДП № 0103278 Васильківською районною державною адміністарцією на право на земельну частку(пай) із колишнього КСП "Лани".

01 лютого 2006року він звернувся з заявою до голови Васильківської РДА про передачу йому у приватну власність земельної ділянки(паю) та виготовлення державного акту. На підставі розпорядження Голови РДА за № 97-р-06 від 06.02.2006року йому передано земельну частку(пай) та занесено в список громадян на передачу земельних ділянок у розмірі частки(паю) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам ОСОБА_7 сільської ради, на плані поділу 0103278 пай вказано №1115, площа 3,4905га.

Акт про передачу та прийом його земельної частки(паю) №1115 від 22.02.2006року погоджений Головою Васильківської РДА ОСОБА_10, начальником районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_11 та його (ОСОБА_3Л.) присутності закріплені межовими знаками.

28 березня 2007року він отримав Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №575147, на земельну ділянку площею 3,4950га у межах згідно з планом на території ОСОБА_7 сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та має кадастровий номер - :01:004:0040.

За таких умов він вважає, що на законних підставах користується земельною ділянкою, починаючи з 1997року,так як він має Державний акт на право власності на землю, вважав її своєю власністю, а відповідач ОСОБА_1 лише в липні 2014року звернувся з заявами про самовільне зайняття цієї земельної ділянки.

22 жовтня 2015року в присутності відповідача за зустрічним позовом та представника ОСОБА_7 сільської ради були встановлені межі земельної ділянки (паю 1115). При цьому з"ясувалося, що надаючи йому в приватну власність земельну ділянку(пай №1115) та надаючи кадастровий номер земельної ділянки суб"єкти владних повноважень неправильно встановили межі земельної ділянки, що призвело до того, що його мати ОСОБА_9, ветеран праці, що має наступний пай №1116 ( в протоколі жеребкування земельних часток (паїв) по КСП"Лани", поле №6 тракторна бригада №1 за №45) залишилась без земельної ділянки.

В судовому засіданні відповідач - позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 пітримав свої вимоги, просив їх задовольнити, відмовивши у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1.

Треті особи у справі: ОСОБА_7 сільська рада Васильківського району Дніпропетровської області в листах до суду заявила про розгляд справи у відсутність їхнього представника, заперечень щодо позовних вимог не мають.

Представник Васильківської районної державної адміністрації ОСОБА_5 визнав позовні вимоги ОСОБА_3 та просив прийняти рішення на розсуд суду щодо вимог ОСОБА_1.

Представник відділу Держгеокадастра у Васильківському районі Дніпропетровської області ОСОБА_6 підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, заперечуючи проти вимог ОСОБА_3, посилаючись на наявність Державного акту про право на землю ОСОБА_1.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія 1У №058086 виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_7 сільської ради народних депутатів №21 від 26 квітня 2000року площею 3,487га на території КСП "Лани" ОСОБА_7 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №320 від11серпня 2000року. Кадастровий номер земельній ділянці відповідно ло заяви ОСОБА_1 присвоєно 19.12.2014року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прпав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.5, 134).

ОСОБА_3 має у власності земельну ділянку площею 3,4950га у межах згідно з планом, розташовану на території ОСОБА_7 сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №575147 ,на земельну ділянку №1115, виданого на підставі розпорядження Васильківської районної державної адміністрації №97-р-06 від 06.07.2006року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 39 від 28 березня 2007року, кадастровий номер земельної ділянки №0-01-004-0040. (а.с.88).

Сторони підтвердили той факт, що використовували належні їм земельні ділянки після розпаювання та проведеного жеребкування земельних часток(паїв), що розташовані на полі № 6 тракторної бригади №1 за межами населеного пункту села Дебальцеве Васильківського району Дніпропетровської області.

Допитані в суді свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 пояснили суду, що вони допомогали ОСОБА_3 обробляти належні йому та його матері земельні ділянки ,отримані ними в ході розпаювання земель колективної власності КСП "Лани". Відповідно до жеребкування ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_15 належать земельні ділянки під №44 та 45 відповідно. На схемі розпаювання земель поля №6 їх земельні ділянки є крайніми. При обробітку земельних ділянок межі вказував ОСОБА_3. В 2012 -2013 році земельні паї на місцевості почали рухатись, так як була допущена помилка при виділенні в натурі та встановленні меж земельної ділянки ОСОБА_16 та ОСОБА_17

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що має у власності земельну ділянку(пай) для товарного сільськогосподарського виробництва.При жеребкуванні номери земельних ділянок її та сина були 44 і 45 відповідно. Земельні ділянки були розташовані в кінці поля №6 тракторної бригади. Спочатку були сертифікати на землю, а потім видали Державні акти. Обробітком землі займається син, для виконання окремих польових робіт запрошує людей. В 2014 році стало відомо, що її земельної ділянки на полі не має, а розташовна вона за його межами в лісосмузі. Як і що воно трапилось з земельними ділянками їй невідомо.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що на полі № 6 обробляв земельні паї односельчан і в 2012-13 роках з"ясувалось, що земельні паї почали рухатись, так як не співпадали на місцевості з тими земельними ділянками, що були отримані при жеребкуванні в ході розпаювання. З цього приводу власник одного з земельних паїв ОСОБА_17 зверталась до суду.

Постановою заступника начальника державної інспекції сільського господарства в Дніпропетровській області, заступника Головного державного інспектора сільського госоподарства в Дніпропетровській області ОСОБА_19 , на підставі Протоколу від 28 липня 2014року №6/8, складеного головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель управління контролю за використанням і охороною земель Державної інспееції сільського госоподарства в Дніпропетровській області державним інспектором сільського госоподарства в Дніпропетровській області ОСОБА_20 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1КУАП - самовільне зайняття земельної ділянки ОСОБА_1 ОСОБА_3 (а.с.6-12).

ОСОБА_3 оскаржив акти державного інспектора Тюрі О.І. та постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Постановою суду від 06 листопада 2014року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського Апеляційного Адміністративного суду від 06 жовтня 2015року задоволена частково апеляційна скарга ОСОБА_1 та скасовано Постанову Дніпропетровського окружного адміністративнного суду , позов залишено без розгляду в зв"язку з пропуском строку звернення до суду (а.с.61-65) .

Відповідно до положень ст.125 ЗК України в редакції (2002р.) право користування земельною ділянкою з 01 січня 2002року виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі, а з 02 травня 2009року у відповідності із змінами внесеними Законом України від 05 березня 2009року№ 1066-1У право власності на земельну ділянку, а також право постійного користувння та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до приписів ст.79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється,зокрема, за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Положеннями ст.1, 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено, що кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Структура кадастрових номерів земельної ділянки визначається Кабінетом Міністрів України. Кадастрові номери земельних ділянок зазначаються у рішеннях органів державної влади, ОСОБА_16 міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування про передачу цих ділянок у власність чи користування, зміну їх цільового призначення, визначення їх грошової оцінки, про затвердження документації із землеустрою та оцінки земель щодо конкретних земельних ділянок.

Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 разом з Державним актом про право власності на землю отримав її кадастровий номер.

Позивач ОСОБА_1 отримав кадастровий номер земельної ділянки та зареєстрував своє право приватної власності на землю в грудні 2014 року на земельну ділянку (пай) (№43) :01:004:0216 (а.с.134).

Отже, до отримання кадастрового номера земельної ділянки ідентифікувати її на місцевості не є можливим.

З матеріалів справи та пояснення сторін, допитаних свідків у справі, вбачається, що ОСОБА_3 фактично використовував земельні ділянки (паї) № 43,44,на полі № 6 тракторної бригади №1, вважаючи їх паями №44 та № 45 отриманими відповідно до жеребкування при паюванні земель колективної власності.

ОСОБА_3 22.10.2015року за договором №216 про проведення робіт з підготовки технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виконання топографо-геодезичних робіт , проведення робіт зі здійснення вхідного контролю технічного звіту з геодезичних робіт щодо встановлення (відновлення)меж земельної ділянки встановив межі належної йому земельної ділянки кадастровий номер -01-004-0040 в присутності ОСОБА_1 та представника ОСОБА_7 сільської ради, при цьому було встановлено, що земельна ділянка є крайньою на полі( а.с.96,111-112).

Технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 містить дату договору до неї, а саме, договір №256 від 21.11.2014року(а.с.42) , що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 лише в 2014 році при встановленні меж в натурі належної йому земельної ділянки з"ясував, що земельна ділянка, яку обробляв ОСОБА_3 після розпаювання земель, належить йому.

Таким чином суд не вбачає підстав для визнання неправомірним користування ОСОБА_3 земельної ділянкою, що після реєстрації речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_1

Оскільки користування земельною ділянкою ОСОБА_3 було правомірним, то відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення збитків, заподіяних самовільним захопленням земельної ділянки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 78,79-1,125,152, 156, 211, 212 Земельного Кодексу України, ст. 22, 116 ЦК України, ст.1, 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр, "ст. ст.2,8, 10-11,27,31, 58-60, 88.,212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення збитків заподіяних самовільним захопленням земельної ділянки відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи - Васильківська районна державна адміністрація, відділ Держгекадастру у Васильківському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_7 сільська ради Васильківського району Дніпропетровської області про визнання правомірним та законним користування земельною ділянкою задовольнити.

Визнати правомірним користування ОСОБА_3 земельною ділянкою, що має кадастровий номе :01:004:0216 площею 3,4870га розташованою на території ОСОБА_7 сільської ради Васильківського району Дніпропетровсьтої області в період з 1997року по 28 липня 2014року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_21 судові витрати у справі по сплаті судового збору 487грн.20коп.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: