РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 січня 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділ реєстрації фізичних та юридичних осіб Дзержинського району м. Харкова про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратив право користування житловою площею квартири АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_2. 22.10.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Після реєстрації шлюбі ОСОБА_2 був зареєстрований у зазначеній квартирі. Рішенням суду від 03.03.2014 року шлюб між нею та відповідачем у справі розірвано, в 2006 році ОСОБА_2 поїхав на заробітки до Російської Федерації та до теперішнього часу у спірній квартирі не мешкав, у звязку з чим вважає останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, надали суду заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник третьої особи відділу реєстрації фізичних та юридичних осіб Дзержинського району м. Харкова в судове засідання не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Квартира АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 (шлюбне прізвище ОСОБА_2), ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1998 року, реєстраційний № 1-98113454.

Крім того, у даній квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який фактично у спірній квартирі не проживає з травня 2009 року.

Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Факт не проживання та відсутності ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 підтверджується не отриманням відповідачем поштової кореспонденції за вказаною адресою, не сплатою витрат на комунальні послуги та утримання спірної квартири.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням не проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_3 більше шести місяців, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10,11,14, 27, 31, 60, 61,213-215,224 ЦПК, ст.ст.71,72,107 ЖК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Іншими особами, які беруть участь у справі, рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий