Справа № 581/1171/15-ц
Провадження № 2-о/581/5/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 січня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Панасівська сільська рада Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_2,

про встановлення факту спільного проживання однією сімєю,

в с т а н о в и в :

24 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивував тим, що 10 грудня 2008 року помер ОСОБА_3, з яким він та його мати з 1989 року та по день смерті останнього проживали ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує, що разом з померлим вони проживали однією сімєю, оскільки спільно вели домашнє господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних паїв, тому, зважаючи на відсутність інших спадкоємців, заявник просить суд встановити юридичний факт спільного його проживання однією сімєю з ОСОБА_3 не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву в повному обсязі. Вказував, що проживав він з ОСОБА_3 та мітірю однією сімєю, називав його та вважав для себе батьком. У період із 20 вересня 2002 року по листопад 2003 року тимчасово проживав у м.Ромни, одна після цього повернувся до дому.

ОСОБА_2 у судовому засіданні повністю підтвердила слова свого сина заявника.

Предствник Панасівської сільської ради Липоводолинського району в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він є сусідом заявника та з дитячих років знав ОСОБА_3, який у 1989 році привів до себе додому дружину ОСОБА_2 з її сином ОСОБА_5. Підтвердив їхнє спільне проживання однією сімєю та зазначив, що ОСОБА_1 називав ОСОБА_3 батьком та вважав його таким.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він є сусідом заявника та з дитячих років знав ОСОБА_3, який у 1980-х роках привів до себе додому дружину ОСОБА_2 з її сином ОСОБА_5. Підтвердив їхнє спільне проживання однією сімєю та зазначив, що ОСОБА_1 називав ОСОБА_3 батьком та вважав його таким.

Заслухавши пояснення заявника, заяінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,659 га, та ведення особистого селянського господарства, площею 0,394 га, що розташовані на території Панасівської сільської ради Липоводолинського району (державні акти серії Р2 №674624 та серії Р3 №724678 від 10 грудня 2002 року відповідно (а.с.4-5)).

Із свідоцтва про смерть та довідки сільської ради від 23 грудня 2015 року вбачається, що 10 грудня 2008 року за місцем реєстрації по вул.Прогрес,7 у с.Столяреве Липоводолинського району Сумської області, у віці 67 років помер ОСОБА_3, який до дня смерті проживав разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (співмешканкою) (а.с.6, 14).

Згідно з даними погосподарської книги за 1986-1990 рр., за 1991-1995 рр., 1996-2000 рр., 2001-2005 рр., 2006-2010 рр. ОСОБА_2, як невістка, ОСОБА_1, як її син, проживали у домоволодінні ОСОБА_3

Із наданої 25 грудня 2015 року Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою інформації вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами не зверталися, відомостей про спадкоємців, які відповідно до п.п.3,4 ст.1268 ЦК України вважаються такими що, прийняли спадщину, невідомі, заповіт від імені померлого не посвідчувався.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до розяснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої ст.3 СК України про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до своєї смерті, яка настала 10 грудня 2008 року, більше пяти років проживав однією сімєю з заявником по вул.Прогрес,7 у с.Столяреве Липоводолинського району Сумської області, вели спільне господарство, піклувалися один про одного, отже заявник був повязаний із спадкодавцем спільним побутом, вони мали взаємні права та обовязки.

Керуючись ст.ст.10, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сімєю більше пяти років ОСОБА_1 з ОСОБА_7 до дня смерті останнього, яка настала 10 грудня 2008 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов