Справа № 306/1256/15-ц
Провадження № 2/306/41/16
Рядок статзвіту №21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.02.2016 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Ганчак Л.Ф.

при секретарі Скиба Л.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

з участю представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Свалява справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, повернення сторони в попередній стан та визнання права власності за позивачем, зняття заборони на відчуження будинку;

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, укладеного 30.12.1997р. між ОСОБА_5, ОСОБА_7І.(з одного боку) та ОСОБА_6, ОСОБА_2 (з другого боку). Позов мотивує тим, що відповідачі зобов'язувались до даного договору здійснювати догляд за позивачем та його колишньою дружиною, а саме: забезпечувати одягом, харчуванням, необхідною допомогою. Справа неодноразово розглядалася судами. В даний час за останні три роки догляд відповідачами не здіснюється, а тому просить договір розірвати, повернути сторони в попередній стан та зняти арешт з майна, накладеного на майно позивача відповідно до даного договору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі. Подружжя оформило договір довічного утримання з метою будівництва по місцю проживання ОСОБА_5 житловий будинок. Після того, як шлюб було розірвано у 2006році, протягом останніх років допомогу позивачу надають родичі ОСОБА_6 Поскільки допомога колишнім подружжям не надається, просять договір розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали з підстав, заявлених позивачем та відповідачем ОСОБА_6, заявили зустрічний позов про розірвання договору довічного утримання з підстав неможливості продовжувати виконувати обов'язки за договором та визнання права власності на 1/2 будинку №613 с.Березники. Відповідач та її представник пояснили, що подружжя уклали договір довічного утримання з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Подружжя ОСОБА_6 мали намір проводити будівництво нового будинку по місцю проживання ОСОБА_5 ОСОБА_6Ю постійно перебував за кордоном, догляд за ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не здійснював. Поскільки ОСОБА_6 знайшов собі іншу дружину, в 2006р. шлюб було розірвано. По місцю проживання ОСОБА_5 знаходилися будівельні матеріали, придбані подружжям ОСОБА_6 за час шлюбу. Після розірвання шлюбу ОСОБА_6Ю вивіз будматеріали. Була усна домовленість між подружжям про те, що ОСОБА_8 залишається частка майна (частка будинку), набутого в результаті договору довічного утримання. ОСОБА_9 родина ОСОБА_6 перешкоджає здійснювати догляд за ОСОБА_5, а тому ОСОБА_2 заявила зустрічний позов, згідно якого просить договір довічного утримання розірвати. Враховуючи, що ОСОБА_2 тривалий час доглядала за позивачем, просить визнати за нею право власності на 1/2 майна позивача. Стосовно померлої дружини позивача, відповідач пояснила, що ОСОБА_7 за власним бажанням переїхала жити в будинок престарілих, де і померла; це була її воля, так як позивач з дружиною часто конфліктували. Майно, яке є предметом договору довічного утримання, належить ОСОБА_5, а тому ОСОБА_2 не може претендувати на майно ОСОБА_7 За попередніми рішеннями судів вбачається, що розірвання договору довічного утримання було предметом розгляду, які винесені на користь ОСОБА_2, а тому просять суд врахувати матеріали справи за попередніми рішеннями судів як докази по даній справі.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні первісний позов визнав, зустрічний позов визнав в частині розірвання договору довічного утримання та пояснив, що сторони уклали договір довічного утримання, коли ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі. Після того, як шлюб було розірвано, колишньому подружжю слід було визначити між собою обов"язок щодо виконання умов догляду в частині здійснення догляду за престарілими людьми. Поскільки такі обов'язки не були розподілені, а тому і здійснюється догляд не належним чином за ОСОБА_5 Вважає, що даний зустрічний позов свідчить про конфкліктні інтереси між колишнім подружжям. Просить договір розірвати та відмовити в задоволенні зустрічного.

Заслухавши думку сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи №710/1638/12; №306/849/15-ц; №710/3338/12 судом встановлено наступне.

Дані правовідносин регулюються нормами ст.ст.755, 747, 749, 756 ЦК України. Зокрема:

Ст. 755 ЦК України - Припинення договору довічного утримання (догляду)

1. Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду:

1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини;

2. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Ст.747 ЦК України - Особливості укладення договору довічного утримання (догляду) щодо майна, що є у спільній сумісній власності

1. Майно, що належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, зокрема майно, що належить подружжю, може бути відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду).

У разі смерті одного із співвласників майна, що було відчужене ними на підставі договору довічного утримання (догляду), обсяг зобов'язання набувача відповідно зменшується.

2. Якщо відчужувачем є один із співвласників майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, договір довічного утримання (догляду) може бути укладений після визначення частки цього співвласника у спільному майні або визначення між співвласниками порядку користування цим майном.

Стаття 749. Обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду)

1. У договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

3. Набувач зобов'язаний у разі смерті відчужувача поховати його, навіть якщо це не було передбачено договором довічного утримання (догляду).

В судовому засіданні встановлено, що 30.12.1997р. між ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_10 було укладено договір довічного утримання.

ОСОБА_10 змінила прізвище в зв"язку із розірванням шлюбу з ОСОБА_6 та укладеннням нового шлюбу. Прізвище її ОСОБА_2. ( а.с.39,40 ).

Справи неодноразово розглядались судами.

На день подачі позову судом встановлено, що ОСОБА_7 померла 19.01.2010р. (а.с.10).

ОСОБА_5 є людиною престарілою, 1929р.н., яка потребує постійного та систематичного догляду (а.с.5, 6).

Із допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_15, запрошених сторонами, судом встановлено, що з часу останнього вирішення справи №710/3338/12 (а.с.45,46) по суті ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_2 не доглядають за ОСОБА_5, фактично догляд здійснюють особи (родичі колишнього подружжя), які не є сторонами договору довічного утримання, а тому суд вважає, що за первісним позовом слід договір довічного утримання розірвати. Щодо задоволення позовної вимоги за зустрічним позовом про розірвання договору довічного утримання не потребує додаткового вирішення, так як зустрічна вимога не спростовує первісну.

Повернення сторони в попередній стан не підлягає до задоволення, так як наступають наслідки характерні для розірвання договору.

Згідно ч.1 ст.756 ЦК України - у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

А тому слід зняти арешт з майна, накладеного в результаті укладеного договору довічного утримання.

Стосовно зустрічної позовної вимоги в частині визнання права власності на 1/2 будинку, що належить ОСОБА_5, суд вважає, що ОСОБА_2 просить визнати право власності в зв"язку з тривалістю виконання договору довічного утримання.

Відповідно до ч.2 ст.756 ЦК України - у разі розірвання договору у зв'язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого він належно виконував свої обов'язки за договором.

За обставинами справи, суд не може погодитись з наведеними ОСОБА_2 підставами набуття права власності. За період з 30.12.1997р. по 2006р. (період перебування в шлюбі) сторони не зазначали, хто і яким чином виконував обов"язки, встановлені договором. Сторони зазначали, що допомагали доглядати за земельною ділянкою, за худобою ОСОБА_5, тощо. Разом з тим, будь-яких матеріальних покращень, проведених за рахунок ОСОБА_2 в судовому засіданні не наведено.

Крім цього, сторони відмітили, що мета укладення договору була будувати подружжю ОСОБА_6 будинок та вже були завезені будівельні матеріали, які фактично між подружжям ОСОБА_6 не були поділені. А тому в результаті цього виник спір з приводу майна, зокрема земельної ділянки ОСОБА_5 як майна подружжя. Суд вважає, що поділ майна колишнього подружжя не є мета, яка є результатом укладення договору довічного утримання.

Суд вважає, що ОСОБА_2 було понесені витрати, які згідно ч.1 ст.756 ЦК УКраїни зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

А тому в частині позову щодо набуття права власності у задоволенні слід відмовити.

Крім цього, суд звертає увагу сторін, що розірвання договору довічного утримання між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, ОСОБА_2 і переходу в результаті смерті ОСОБА_7 права власності до набувачів, суд не може вирішувати та як фактично договір довічного утримання розірвано. Відносно належності майна ОСОБА_5 і ОСОБА_7, судом не досліджувалось, так як матеріали договору знаходяться в державному архіві(справа №710/1638/12, а.с.5), сторони не заявляти клопотання про витребувааня доказів, а так як дана обставина не досліджена, суд не може давати цьому оцінку.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 747, 749, 755, 756 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5задоволити частково.

Договір довічого утримання, укладеного 30.12.1997р. між ОСОБА_5 Івановчем ОСОБА_6 та ОСОБА_10, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі №5617 в Свалявській державній нотаріальній конторі розірвати.

Зняти заборону на відчуження житлового будинку №613 с.Березники Свалявського району Закарпатської області, накладеної державним нотаріусом Свалявської державної нотарільної контори ОСОБА_16 30.12.1997р.

В задоволенні решта позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту копії рішення суду до апеляційного суду Закарпатської облсті через Свалявський районний суд.

Головуючий Л.Ф.Ганчак