СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ районний суд м. КИЄВА
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі судді Кицюк В.С.,
за участю секретаря Рибасюк О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, -
У вересні 2015 року позивач звернулася в суд із вищезазначеним позовом, в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Так, позивач зазначає, що сторони в зареєстрованому шлюбі ніколи не перебували, познайомилися в 2005 році і від того часу почали проживати разом в квартирі позивача. Від сумісного проживання з відповідачем народилася донька. Однак, з 2007 року відповідач пішов і від того часу позивачу нічого про нього не відомо. З того часу відповідач взагалі не цікавиться життям власної дитини, матеріальної допомоги не надає. Натомість позивач стверджує, що вона хоча і працює, проте одна не взмозі утримувати доньку, тому окрім вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав просить суд присудити їй стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. на місяць, оскільки їй нічого не відомо про те, чи має він постійний дохід, вирішити питання про судові витрати (а.с.3-5)
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України (а.с.34-36, 38-40)
Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.43)
Третя особа в судове засідання також свого представника не направила, проте подала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої доньки (а.с.41)
Враховуючи вік малолітньої ОСОБА_3, 2006р.н., рівень її розвитку щодо можливості висловити свою думку з приводу спору та те, що особиста участь в розгляді справи може завдати дитині душевного болю, надмірну емоційність та хвилювання, суд вважає, що особиста участь дитини в розгляді даної справи недоцільна.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних правовідносин сторін, відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе постановити рішення в порядку заочного провадження, з урахуванням думки позивача, яка проти цього не заперечує у відповідності до положень ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3, батьками дитини записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6)
ОСОБА_4, 2006р.н., зареєстрована та проживає з 26.08.2006 разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» №4398 від 05.09.2015 (а.с.8)
Частина вищезазначеної квартири належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності (а.с.9)
З довідки Спеціалізованої школи №149 м. Києва №80 від 17.09.2015 вбачається, що ОСОБА_3, 2006р.н., навчається в 3-В класі (а.с.23)
Згідно характеристики Спеціалізованої школи №149 м. Києва дитина добре навчається, мати приділяє велику увагу навчанню і вихованню дитини. Батько жодного разу не цікавився навчанням дитини та не відвідував батьківські збори (а.с.23)
Таким чином, матеріалами справи підтверджена відсутність інтересу батька до навчання доньки і здобуття нею освіти.
Будь-яких доказів того, що відповідач надає матеріальну допомогу позивачу на утримання спільної дитини матеріали справи не містять.
Згідно висновку органу опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві адміністрації Комісія з питань захисту прав дитини при Солом`янській районній в м. Києві державній адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, обґрунтовуючи таке рішення тим, що відповідач тривалий час не спілкувався із донькою, не цікавився її життям та здоров`ям. Виключно мати дитини створила синові належні умови для проживання, повноцінного та всебічного розвитку (а.с.41-42)
Відтак в матеріалах справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач самоусунувся від виховання власної доньки.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Підставою позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав визначено п.2 ч.1 ст.164 СК України, а саме - ухилення батька від виконання свої батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані всі можливості та сприятливі умови для фізичного, розумового, духовного, морального розвитку, дитина повинна зростати під піклуванням та відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення, дитина має право на освіту, яка має бути обов`язковою, сприяти її загальнокультурному розвитку, відповідальність за освіту та навчання дитини лежить перш за все на її батьках.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо) , що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3, 2006р.н., оскільки відповідач як батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що полягає у свідомому нехтуванні відповідачем своїх обов`язків по утриманню та вихованню дитини, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку його природних здібностей та готування його до самостійного життя та праці.
Щодо стягнення аліментів.
Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Враховуючи, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки, всі витрати несе позивачка та відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та створювати для них необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої доньки в розмірі 1500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття від дня звернення до суду.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати - сплачений судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав та витрати за розміщення оголошення в пресі, та на користь держави - судовий збір за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного та керуючись Декларацією прав дитини, проголошеною Резолюцією 1386 Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1959, ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства", ст.ст.19, 150, 164, 165, 182, 191 СК України, ст.ст. 6, 10-11, ст.57-60, ст.60, ст.88, ст.208, ч.1-3 ст.209, ст.ст.212-215, ст.218, ст.223, 224,ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН невідомий, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно починаючи з 15.09.2015 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН невідомий, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. та витрати на розміщення оголошення в пресі в розмірі 778 (сімсот сімдесят вісім) грн. 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН невідомий, на користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя - В.С. Кицюк