Справа № 297/2992/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівської державної нотаріальної контори, третя особа без самостійних вимог відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Берегівського РУЮ, про зняття заборони з майна,

встановив:

ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Берегівського РУЮ, звернулася в суд із позовом до Берегівської державної нотаріальної контори про зняття заборони з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що зареєстрована 11.03.2008 року за №6755152 Берегівською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання ВКІ264292, посвідченого ОСОБА_2 від 11.03.2008 року, в реєстрі 2-885 на нерухоме майно: житловий будинок за адресою с. М.Бийгань, вул. Карла Маркса, 31, Берегівського району, на імя ОСОБА_3.

Позов мотивований тим, що рішенням Берегівського районного суду від 21.10.2015 року за позивачкою ОСОБА_1 було визнано право власності на житловий будинок по вул. Карла Маркса, 31, в с. М.Бийгань, Берегівського району, яке також зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. При реєстрації нерухомого майна виявилося, що на житловий будинок була накладена заборона на підставі договору довічного утримання №ВКІ264292, посвідченого ОСОБА_2 від 11.03.2008 року, а субєктом обтяження є ОСОБА_3. У звязку з цим позивачці стало відомо, що договір довічного утримання, укладений 11.03.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний рішенням Берегівського районного суду від 05.07.2011 року і цим же рішенням був повернутий власнику ОСОБА_4 житловий будинок по вул. Карла Маркса, 31, в с. М.Бийгань, Берегівського району. ОСОБА_4 житловий будинок зареєстрував, однак заборону не зняв. 28.02.2015 року ОСОБА_4 помер, та позивачка ОСОБА_1, як єдина спадкоємниця за законом, оформила право власності на спадкове майно, проте, розпоряджатися ним вільно не може у звязку із забороною. Звернувшись до Берегівської державної нотаріальної контори з проханням зняти заборону на житловий будинок позивачці було порекомендовано звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, нею було подано письмове клопотання, згідно якого просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 18).

Представник Берегівської державної нотаріальної контори в судове засідання також не зявився, ним був поданий лист, згідно якого просив справу розглянути без його участі (а.с. 17).

Представник відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Берегівського РУЮ в судове засідання також не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 20).

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, будинковолодіння по вул. Маркса Карла, 31, в с. М.Бийгань, Берегівського району, належить на праві приватної власності ОСОБА_1, в цілому, на підставі рішення суду від 21.10.2015 року (а.с. 4, 9).

Встановлено, що на житловий будинок була накладена заборона на підставі договору довічного утримання №ВКІ264292, посвідченого ОСОБА_2, 2-885, від 11.03.2008 року, а субєктом обтяження є ОСОБА_3.

Договір довічного утримання, укладений 11.03.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був розірваний рішенням Берегівського районного суду від 05.07.2011 року і цим же рішенням був повернутий ОСОБА_4 житловий будинок по вул. Карла Маркса, 31, в с. М.Бийгань, Берегівського району, на праві приватної власності (а.с. 10).

ОСОБА_4 помер 28 лютого 2015 року (а.с. 8).

Про при житті ОСОБА_4 заборону з житлового будинку не зняв.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що на нерухоме майно житловий будинок по вул. Карла Маркса, 31, в с. М.Бийгань, Берегівського району, була накладена заборона, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, та Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, у звязку із договором довічного утримання, який рішенням суду був розірваний, тому позов ОСОБА_1 є підставним і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України,

рішив:

Позов задовольнити.

Зняти заборону з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, що зареєстрована 11.03.2008 року за №6755152 Берегівською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання ВКІ264292, посвідченого ОСОБА_2 від 11.03.2008 року, в реєстрі 2-885 на нерухоме майно: житловий будинок за адресою с. М.Бийгань, вул. Карла Маркса, 31, Берегівського району, на імя ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_5.