АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 216/8823/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/136/К/16 суддя Черкасенко Т.Г.
Категорія - 69 (І) Доповідач - Михайлів Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 січня 2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Михайлів Л.В.,

суддів - Барильської А.П., Ляховської І.Є.,

секретар - Петренко К.І.,

за участю: заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 грудня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Криворізька міська рада, Центрально-Міська районна у м. Кривому Розі рада, Управління Держземагенства у Криворізькому районі Дніпропетровської області, Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції, ОСОБА_2, про визнання факту помилки в державному акті про право власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту помилки в державному акті про право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 грудня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною заявою, на підставі ч.4 ст. 256 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення суду норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для її подальшого розгляду. Зокрема, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції помилково керувався ч.4 ст. 256 ЦПК України, дійшовши висновку, що між заявницею та Криворізькою міською радою існує спір про право, оскільки заявниця у своїй заяві просить виключно про виправлення очевидної помилки у правовстановлюючому документі - Державному акті про право власності на земельну ділянку. Тобто, ніякого спору не існує, що в свою чергу визнають і посадові особи виконкому, які і порадили їй звернутись до суду в порядку окремого провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, керувався вимогами ст.. 256 ЦПК України та виходив з того, що із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 234 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Аналогічні роз`яснення викладені в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" .

Відповідно до ч.4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 про встановлення факту помилки в державному акті про право власності на земельну ділянку, заявниця просе суд визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які є власниками земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 їх право на спільну часткову власність - земельної ділянки по ? частині, замість помилково вказаних в Акті по 1/5 частині.

Вирішуючи питання та відмовляючи у відкритті провадження за вказаною заявою суд першої інстанції прийшов до висновку, що в даному випадку існує спір про право з Криворізькою міською радою, на підставі рішення якої було видано Державний акт про право власності на частки земельної ділянки за вказаною адресою.

Колегія судді погоджується з зазначеним.

Посилання в апеляційній скарзі про відсутність спору про право, висновків суду про його наявність - не спростовують. Оскільки саме по собі посилання в заяві на ту обставину , що спір про право відсутній - не впливає на суть вимог заявника, про що прямо зазначено в заяві.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції неправильно визначився з характером правовідносин, які виникли між ОСОБА_1 та Криворізькою міською радою, оскільки посадові особи виконкому фактично визнають існування помилки, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки як вбачається з заяви ОСОБА_1 підставою звернення з завою про встановлення юридичного факту, є саме відмова у вирішенні даного питання Криворізькою міською радою.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки при її постановленні не було допущено порушень норм процесуального права.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, як таку, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст.ст. 313- 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.В. Михайлів

Судді: А.П. Барильська

І.Є. Ляховська