АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 січня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Винту Ю.М., Кулянди М.І.

секретар Герман Я.І.

за участю: представника сільськогосподарського кооперативу «Бабинський» Кельменецького району Баранчика М.Ф., представника товариства з обмеженою відповідальністю «Бабинське» Кельменецького району Рябой І.В., представника Бабинської сільської ради Кельменецького району Чернівецької області Григорошенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського кооперативу «Бабинський» Кельменецького району, товариства з обмеженою відповідальністю «Бабинське» Кельменецького району про визнання бездіяльності неправомірною та спонукання до вчинення дій, третя особа без самостійних Бабинська сільська рада Кельменецького району Чернівецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2015 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом.

Просив:

- визнати дії сільськогосподарського кооперативу «Бабинський» Кельменецькогго району (далі - СГК «Бабинський»), товариства з обмеженою відповідальністю «Бабинське» Кельменецького району (далі - ТзОВ «Бабинське») неправомірними щодо створення перешкод у розгляді заяви позивача на зборах правління засновників агрофірм щодо нарахування та виплати коштів за користування майновим паєм, або виділення майнового паю в натурі;

- зобов'язати відповідачів провести збори правління засновників, на яких розглянути заяви позивача про виділення майнового паю в натурі;

- зобов'язати відповідачів вчинити дії по нарахуванню та виплаті коштів за користування майновим паєм позивача з 2013 року по даний час.

Посилався на те, що він успадкував майновий пай №5/1 у сільськогосподарському підприємстві спілка «Бабинська» Кельменецького району вартістю 1102 гривні .

Після реформування вказаного підприємства його правонаступниками стали СГК «Бабинський» та ТзОВ «Бабинське», які безоплатно користуються майновим паєм позивача.

Позивач з 2003 року неодноразово звертався до відповідачів щодо укладення договору оренди, нарахування плати за користування його майном та видачу майнового паю в натурі, а також просив поставити вказані вимоги на вирішення загальних зборів пайовиків.

Рішенням Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2015 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що згідно статутів ТзОВ «Бабинське» та СГК «Бабинський» позивач ОСОБА_4 не є їх засновником чи учасником.

Між сторонами не виникли правовідносини з приводу користування спільною частковою власністю.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідачі користувалися з 2013 року чи користуються на даний час майновим паєм позивача. Також відсутні докази про те, що відповідачі зобов'язані скликати збори співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства спілка «Бабинська», а також, що підприємства зобов'язані за заявою позивача скликати збори правління засновників даних підприємств.

Позивачем не доведено, що відповідачі є співвласниками, які володіють і користуються спільним з ним майном або користуються його майном, а тому у нього відсутнє право вимагати матеріальної компенсації за його майновий пай чи за користування його паєм.

Судом не встановлено, що права свободи чи інтереси позивача були порушені, невизнані або оспорені відповідачами.

Позивач не змінював підставу або предмет позову, зокрема не просив зобов'язати відповідачів надати письмову відповідь на його звернення.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними.

Так, відповідно до частин 1-3 статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 має право власності на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства спілка «Бабинська» загальною вартістю майна пайового фонду підприємства на 1 січня 2000 року становила 1102 гривні, що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧВ №5/1-5975 від 8 листопада 2013 року (а.с.6).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду про те, що між сторонами не виникли правовідносини з приводу користування спільною частковою власністю.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідачі користувалися з 2013 року чи користуються на даний час майновим паєм позивача. Також відсутні докази які би підтверджували ту обставину, що відповідачі зобов'язані скликати збори співвласників майнових паїв колишнього колективного сільськогосподарського підприємства спілка «Бабинська», а також того, що підприємства зобов'язані за заявою позивача скликати збори засновників даних підприємств.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального прав, а тому його слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції неправомірно відмовив в позові.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства у підприємстві. Пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та Статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Згідно з Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» повинні бути створені комісії з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також для здійснення уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства, а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); виділення групі осіб (окремим особам) які є власниками паїв, індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.

Відповідно до п. 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 305/5496 (далі ? Порядок), кожен зі співвласників має право скористатися своїм майновим паєм, в тому числі отримати свій майновий пай у натурі.

Відповідно до п. 9 Порядку виділення зі складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників. Відповідно до п. 10 Порядку майнова комісія готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама майнова комісія рішення про виділення майна в натурі і передачу його будь-кому у власність не приймає; вирішення такого питання поза межами компетенції майнової комісії.

Пунктами 12, 13, 15, 16 Порядку передбачено, що питання про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) вирішується виключно рішенням зборів співвласників.

Пред'являючи позов до суду ОСОБА_4 не врахував, що члени реорганізованого колективного сільськогосподарського товариства, або їх правонаступники мають право отримати свій майновий пай лише відповідно до структури, визначеної рішенням зборів співвласників паїв у порядку виділу своєї частки зі спільного майна, в тому числі шляхом пред'явлення позову до всіх співвласників майнових паїв.

Як вбачається з матеріалів справи рішення зборів співвласників про виділення в натурі паю позивачу не приймалося.

Позивач не надав суду доказів того, що відповідачі є співвласниками майнових паїв реорганізованого сільськогосподарського підприємства спілка «Бабинська» Кельменецького району та мають право вирішувати питання щодо його майнового паю.

Позивач також не звернув увагу на ту обставину, що згідно статутів ТзОВ «Бабинське» та СГК «Бабинський Кельменецького району у вказаних товариствах відсутній такий орган управління як збори правління засновників.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: