Провадження № 2/520/128/16
14.01.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -
16.10.2015 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24 182,56 грн. за кредитним договором б/н від 19.04.2011 року та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем 19.04.2011 року було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 5700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, ним порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.
До судового засідання представник позивача не зявилась, надала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 19.04.2011 року, про що свідчить Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 5/.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконав зобовязання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
З дослідженої судом Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, підписаної ОСОБА_1 року слідує, що ОСОБА_1 ознайомлений та згодний з Умовами та Привалами надання банківських послуг, тарифами ПриватБанку, однак, судом встановлено, що надані позивачем до позову Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача /а.с. 7-30/.
Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що саме із цими Умовами /а.с. 7-30/ був ознайомлений ОСОБА_1, підписуючи анкету-заяву позичальника. Також позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, і вони діяли в момент підписання заяви позичальника.
Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» /в редакції від 01.09.2015 року/, ставки судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
Позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1218,00 грн., що вбачається із платіжного доручення від 07.10.2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
У зв'язку із чим з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1218,00 грн.
Крім того, відповідно до п. 46 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, витрати, пов'язані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними (наприклад, зберігання речових доказів; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача; витрати заявника у справі окремого провадження про відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника, пов'язані з публікацією у місцевій пресі оголошення про виклик до суду держателя цінного папера (стаття 262 ЦПК) тощо) несе сторона, яка заявила про їх вчинення. Після закінчення розгляду справи такі витрати розподіляються судом на загальних підставах згідно зі статтею 88 ЦПК.
У зв'язку із чим, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 120 грн., на підтвердження чого суду надано платіжне доручення від 23.12.2015 року.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.04.2011 року у розмірі 20 254,82 грн. /двадцять тисяч двісті пятдесят чотири гривні 82 копійки/.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 1338,00 грн. /одна тисяча триста тридцять вісім гривень 00 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.