РІШЕННЯ

іменем України

"11" січня 2016 р. 145/2019/15-ц

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 20 січня 2011 року померла його мати ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка №396, площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ВН № 039896, виданого 22.02.2002 року.

Факт належності вказаного державного акта на право приватної власності на землю спадкодавцю встановлено рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 18 січня 2011 року по справі № 2-о-7/2011.

Крім того, до складу спадщини входить також право на завершення розпочатої ОСОБА_5 приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. І.Богуна, 34 в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області та одержання правовстановлюючого документа на неї.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт від 19.11.2008 року, посвідчений секретарем Тростянецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області та зареєстрований в реєстрі за № 125, яким усе своє майно заповіла йому. На час відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Спадкоємців, які би мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає.

Він має намір оформити свої права на спадщину, однак одержати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі немає можливості, так як протягом шести місяців після смерті матері він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Однак вважає, що має право на спадщину, оскільки не відмовлявся від неї, а строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин.

Так після смерті матері він протягом шести місяців вчинив дії, які свідчили про фактичне прийняття ним спадщини, заволодівши правовстановлюючими документами на майно спадкодавця, зокрема оригіналом державного акта на право приватної власності на землю.

Крім того, він вчиняв дії щодо завершення приватизації земельної ділянки по вул. І.Богуна, 34, в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області, яку спадкодавець розпочала за життя, зокрема одержав на руки технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

В подальшому він вимушений був виїхати на роботу до м. Москви Російської Федерації при цьому написавши заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яку однак не встиг відправити вчасно.

За змістом п. 113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 року доказом прийняття спадщини визнавалась наявність у спадкоємців правовстановлюючго документів на майно, що належало спадкодавцеві, зокрема державного акта на право приватної власності на землю.

Тому він був впевнений, що прийняв спадщину після смерті матері належним чином.

Однак в подальшому, на прийомі у нотаріуса було роз'яснено, що ЦК 1963 року який передбачав можливість фактичного прийняття спадщини, з 01.01.2004 року втратив чинність, а ЦК 2003 року пов'язує автоматичне прийняття спадщини із фактом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з фактом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном.

За таких обставин він вважається таким, що спадщину не прийняв.

Оскільки він інтерес до прийняття спадщини не втрачав та був впевнений, що вчиняв усі необхідні дії, спрямовані на реалізацію його спадкових прав, тому вважає, що він несвідомо припустився помилки і тому змушений звернутись до суду з даним позовом та просити суд визнати ці обставини поважними.

Так як інших спадкоємців, які б прийняли спадщину і могли надати йому згоду на подання заяви про прийняття спадщини, немає.

Вважає, що йому буде достатньо два місяця для подання заяви про прийняття спадщини.

Просить надати йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийнятий спадщини після смерті після смерті ОСОБА_5, яка померла 20 січня в с.Тростянець Тиврівського району.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, наведених в заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився. ОСОБА_3 сільська рада подала суду заяву, в якій просить позов розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Листі № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування строку поважними визнаються такі причини, як тривала хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.

В судовому засіданні встановлено, що 20 січня 2011 року померла ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка №396, площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території ОСОБА_3 сільської ради Тиврівського району Вінницької області, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ВН № 039896, виданого 22.02.2002 року.

Позивач - спадкоємець в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, від спадщини не відмовлявся, в установлені законом строки не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки після смерті матері він протягом шести місяців вчинив дії, які свідчили про фактичне прийняття ним спадщини, заволодівши правовстановлюючими документами на майно спадкодавця, зокрема оригіналом державного акта на право приватної власності на землю. Крім того, він вчиняв дії щодо завершення приватизації земельної ділянки по вул. І.Богуна, 34, в с. Тростянець Тиврівського району Вінницької області, яку спадкодавець розпочала за життя, зокрема одержав на руки технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

В подальшому він вимушений був виїхати на роботу до м. Москви Російської Федерації при цьому написавши заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яку однак не встиг відправити вчасно.

Враховуючи викладене, він не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Сукупність досліджених доказів свідчить про можливість визнання пропущеного позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки зазначені ним докази не спростовуються матеріалами справи, що є підставою для визначення йому, як спадкоємцю за законом, додаткового строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої 20.01.2011 р.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в два місяці. Суд вважає, що такий строк буде достатнім для реалізації позивачем свого права на подачу заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст.1272 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.1268, 1270, 1272 ЦК України, Постанова Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. №7, -

вирішив :

Позов задоволити.

Надати ОСОБА_2 додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийнятий спадщини після смерті після смерті ОСОБА_4, яка померла 20 січня 2011 року в с.Тростянець Тиврівського району.

Початок строку перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.