АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Бреславського О. Г., Перепелюк І. Б.,

секретар Тодоряк Г. Д.

з участю відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 червня 2016 року,

встановила:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності.

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 червня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Посилається на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Залишаючи позов ОСОБА_3 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка та її представник повторно не зявилися в судове засідання, не подали заяви про розгляд позову у їх відсутності.

Такий висновок є правильним.

Згідно з ч. 3 ст. 169 , п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до вказаних норм процесуального права суд першої інстанції підставно залишив позов без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у судові засідання, призначені на 21 квітня, 11 травня 2016 року, позивачка та її представник ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду не зявилися, що потягло відкладення розгляду справи.

26 травня 2016 року позивачка та її представник не зявилися в судове засідання. До початку розгляду справи представник позивачки поштою подав заяву про зупинення розгляду справи до 05 червня 2016 року у звязку з хворобою позивачки.

Суд першої інстанції розгляд справи відклав на 10 годину 13 червня 2016 року.

Про повідомлення позивачки та її представника про розгляд справи на 26 травня 2016 року апелянт визнає й про це свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.125).

Встановлено, що 13 червня 2016 року позивачка та її представник в судове засідання повторно не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи (а. с. 141, 142).

Про причини неявки вони суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності до суду не подали.

З огляду на встановлені обставини, повідомлення позивачки та її представника про час та місце слухання справи, їх неявку у судові засідання доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не мав підстав для залишення позову без розгляду є необґрунтованими.

Апелянт посилається на те, що неявка позивачки в судове засідання на 13 червня 2016 року не є повторною у розумінні ч. 3 ст. 169 ЦПК України з огляду на те, що ним у попереднє судове засідання була подана заява до суду про зупинення розгляду справи у звязку з хворобою позивачки.

Такі доводи є безпідставними, оскільки вказану заяву представник позивачки подав до суду поштою до початку судового засідання, а в саме судове засідання 26 травня 2016 року він не зявився.

Зважаючи на зміст заяви про зупинення провадження у справі, конкретного строку до якого на думку представника позивачки слід було зупинити провадження у справі 5 червня 2016 року, підстав для зупинення провадження у справі не було, а тому суд відклав розгляд справи на пізнішу дату 13 червня 2016 року.

Необґрунтованими є і доводи апеляційної скарги про неповідомлення позивачки та її представника про розгляд справи на 13 червня 2016 року.

Такі доводи спростовуються змістом рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, з яких вбачається, що судові повістки позивачці та його представнику вручено відповідно 1 червня та 31 травня 2016 року (а.с. 141, 142).

Вручення судових повісток мало місце з додержанням вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 163 ЦПК України повторна неявка позивача в судове засідання тягне залишення позову без розгляду незалежно від поважності причин неявки на повторний виклик.

Положення указаної норми та норми п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України мають імперативний характер.

Залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду не є перешкодою у доступі до правосуддя, оскільки згідно з ч. 2 с. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного та керуюсь п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: О. Г. Бреславський

ОСОБА_5