НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/5681/15
№ 2/183/302/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Котовського, треті особи - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Товарина біржа «Новомосковська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

31 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Котовського, треті особи - Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Товарина біржа «Новомосковська» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_2.

За життя, 06 серпня 2004 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідав їй, ОСОБА_1 та її сестрі ОСОБА_4 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та все належне йому майно.

Позивач зазначила в заяві, що після смерті батька вона своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на її користь.

Постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_2 придбав його за договором купівлі-продажу, який був укладений на товарній біржі та не був посвідчений нотаріально.

Так, 29 квітня 2002 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Котовського та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Котовського продав, а ОСОБА_2 купив за 800,00 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Вищезазначений договір купівлі-продажу зареєстрований на Товарній біржі «Новомосковська».

Позивач посилалася на те, що у відповідності до 47 ЦК України, такий договір може бути визнаний дійсним, в зв'язку з чим, в позовній заяві просила суд:

-визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 29 квітня 2002 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Котовського та ОСОБА_2, відповідно до якого Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Котовського продав, а ОСОБА_2 купив за 800,00 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після батька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судове засідання представник позивача. не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Губиниська сільська рада, як відповідач , в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника.

Представник відповідача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Котовського в судове засідання не з'явився.

Представники третіх осіб - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, Товарної біржі «Новомосковська» в судове засідання не з'явилися.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Встановлено, що за життя, 06 серпня 2004 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно якого заповідав ОСОБА_1 та її сестрі ОСОБА_4 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та все належне йому майно.

Згідно до спадкової справи, позивач ОСОБА_1 своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1.

Крім того, з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 22 вересня 2006 року на земельну ділянку площею 5,050 га., яка розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, до нотаріальної контори звернувся син спадкодавця - ОСОБА_6.

Також, з заявою про прийняття спадщини за заповітом від 22 вересня 2006 року на земельну ділянку площею 2,525 га., яка розташована на території Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, до нотаріальної контори звернулася дочка спадкодавця - ОСОБА_7.

Судом встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_2 придбав його за договором купівлі-продажу, який був укладений на товарній біржі та не був посвідчений нотаріально.

Судом встановлено, що 29 квітня 2002 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Котовського та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Котовського продав, а ОСОБА_2 купив за 800,00 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та складається з: житлового будинку - літ.А, загальною площею 79,1 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м.; сараїв - літ. Б, Г, Л; входу в погріб - літ.В; гаражу - літ.Д; навісу - літ.Є; убиральні - літ Ж; літнього душу - літ.З; огорожі - № 1-8.

Договір купівлі-продажу зареєстрований на Товариній біржі «Новомосковська» та не був нотаріально посвідчений.

Суд застосовує норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, які діяли на зазначений період часу (дату укладення договору купівлі-продажу.)

Так, у відповідності до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Згідно вимог ч. 2 ст. 47 ЦК України ( в редакції 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки одна із сторін угоди (покупець) помер, суд приходить до висновку, що заявити вимоги про визнання договору дійсним має право спадкоємець зазначеної сторони угоди.

В судовому засіданні встановлено, що сторони договору домовилися щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: ОСОБА_2 оплатив вартість нерухомого майна - житлового будинку, прийняв зазначене майно у власність, Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Котовського, в свою чергу, отримав оплату вартості об'єкту нерухомості, передав майно покупцю ОСОБА_2, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним.

Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом на спірне майно, прийняв спадщину, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена неналежним оформленням правовстановлюючих документів на нерухоме майно суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 29 квітня 2002 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом ім. Котовського та ОСОБА_2, відповідно до якого Сільськогосподарський виробничий кооператив ім. Котовського продав, а ОСОБА_2 купив за 800,00 грн. житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та складається з: житлового будинку - літ.А, загальною площею 79,1 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м.; сараїв - літ. Б, Г, Л; входу в погріб - літ.В; гаражу - літ.Д; навісу - літ.Є; убиральні - літ Ж; літнього душу - літ.З; огорожі - № 1-8.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та складається з: житлового будинку - літ.А, загальною площею 79,1 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м.; сараїв - літ. Б, Г, Л; входу в погріб - літ.В; гаражу - літ.Д; навісу - літ.Є; убиральні - літ Ж; літнього душу - літ.З; огорожі - № 1-8, в порядку спадкування за заповітом після батька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький