УХВАЛА

23 лютого 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 3000,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він 05.02.2015 придбав мобільний телефон моделі «Самсунг» вартістю 1 188,00 грн. в магазині «Мобільна фішка» за адресою м. Київ, вул. Лятошинського, 14, що належить відповідачу.

Проте, всупереч імперативним вимогам п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач не викладає обставини, якими він це підтверджує, тобто придбання товару в вищезазначеному магазині та що останній належить відповідачу, та не зазначає доказів на підтвердження цього.

Крім того, позивач зазначає про те, що телефон йому було продано неналежної якості, такий, який не підлягає ремонту, проте позивачем не викладено обставини того, що дані «дефекти» з`явилися не під час або не в ході його експлуатації, а саме були наявними на момент його придбання, та не зазначає доказів на підтвердження цього.

Також слід акцентувати увагу позивача на тому, що процесуальним законом саме на цій стадії, до початку відкриття провадження обов`язок зазначити всі докази покладений на позивача, а вже їх представлення (цих доказів) можливе на наступних стадіях процесу (п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України)

Не зазначено доказів на підтвердження того, що товар було продано позивачу із істотними недоліками.

Щодо безпосередньо до вимоги про спричинення позивачу ймовірно моральної шкоди, то слід зазначити наступне.

Пунктом 4 Постанови пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи саме такий розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Натомість позивач цих вимог при заявленні вимоги про стягнення з відповідача суми моральної шкоди не дотримався.

Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом двох днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Кицюк