АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1567/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Вовк Є.І.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка подана представником ЛОПАТНІКОВОЮ Аліною Вадимівною, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року по справі за поданням Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСЕЛЬСЬКОГО Є.С. про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення суми вкладів за договором,

встановила:

У жовтні 2015 року Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельський Є.С. звернувся до суду з поданням про відстрочення виконання рішення суду по справі №753/8191/14 за позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення суми вкладів.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року подання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Лопатнікова А.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, яким подання задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказувала, що судом першої інстанції при розгляді заяви про відстрочення виконання рішення не враховано, що на сьогоднішній день існують обставини, що ускладнюють виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 року, а саме одноразового перерахування ПАТ КБ «Приватбанк» у загальній сумі 5146161 грн. 31 коп. на користь ОСОБА_4, які не залежать від волі відповідача.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам заявника, що події, пов'язані з політичною кризою та воєнними діями на Сході України, призвели до відтоку коштів, розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк, та необхідністю отримання рефінансування від НБУ.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» - Бондаренко Д.Ю. підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити; представник позивача - ОСОБА_6 вважав доводи апеляційної скарги безпідставними та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва 02 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення банківських вкладів відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 травня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва 02 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 суми вкладів за договором від 31 серпня 2011 року у розмірі 49 295,94 долари США, за договором № SAMDN2204/8208 від 23 вересня 2011 року - 170 103,73 долари США,за договором від 10 квітня 2012 року - 12 530,70 Євро, та 3654 грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 травня 2015 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з поданням про відстрочення виконання рішення суду, Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельський Є.С. посилався на те, що постановою від 28.07.2015 року державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №48229953 на виконання вищезазначеного рішення. Однак, виплатити кошти на користь позивача за рішенням суду у відповідача не має можливості з підстав, що не залежать від його волі.

Вказував, що згідно з п.5 Постанови НБУ від 06.05.2014 року № 260 «Про відкликання анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» банки, в тому числі і ПАТ КБ «Приватбанк», зобов'язані припинити свою діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Згідно з ухвалою Центрального районного суду м. Сімферополя від 21.04.2014 року фактично було здійснено передачу автономній некомерційній організації «Фонд захисту вкладників», створеною відповідно до федерального закону від 02.04.2014 року № 39-ФЗ, в довірче управління майновий комплекс філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим АНО «ФЗВ» користується, володіє, розпоряджається всім майном ПАТ КБ «Приватбанк», що знаходиться на території АРК та м. Сімферополя, зокрема: нерухомості, банкоматів, терміналів, грошових коштів, прав та зобов'язань.

Зазначав, що окупація АРК та воєнні дії на сході призвели до відтоку коштів, розміщених на рахунках фізичних та юридичних осіб, відкритих в ПАТ КБ «Приватбанк» та необхідністю отримання рефінансування від НБУ. Враховуючи зазначені обставини, з початку 2014 року обсяг коштів на рахунках фізичних та юридичних осіб знизився на 36,8 млрд. гривень, в тому числі депозитів та рахунків в гривні на 10.9 млрд. гривень, обсяг доларових депозитів та рахунків клієнтів скоротився на 1,64 млрд. доларів, в євро на 267 млн. євро. Крім того, в Донецькій і Луганській областях постановою правління НБУ запроваджено надзвичайний стан роботи банківської системи.

Залишаючи подання без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що фінансові труднощі в ПАТ КБ «ПриватБанк» не можуть і не повинні перешкоджати виконанню судового рішення, а відстрочення виконання рішення, на переконання суду, є порушенням п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини та ст. 1 Протоколу до Конвенції щодо права людини на справедливий суд та права на вільне володіння майном, та буде протиріччям відповідній судовій практиці Європейського Суду з цих питань.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням процесуального закону.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Згідно з роз'ясненнями, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Виходячи із аналізу зазначених норм, відстрочка виконання рішення суду може бути застосована судом у виключних випадках (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішення суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо або інші надзвичайні події, тощо), що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Звертаючись до суду з поданням про відстрочку виконання рішення суду, головним державним виконавцем не було надано будь-яких доказів, які підтверджують наявність виняткових обставин, які ускладнюють або виключають виконання рішення суду, а наявність фінансових труднощів у ПАТ КБ «ПриватБанк», зумовлених складною ситуацією на сході України та АР Крим, не може бути підставою для відстрочки виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом .

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця про відстрочку виконання рішення суду, оскільки заявником не надано суду допустимих, переконливих доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, що утруднюють виконання рішення і дають підстави для відстрочки його виконання.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: