РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1269/16-ц

пр. № 2/759/2076/16

25 лютого 2016 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 23 листопада 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб.

Від шлюбу мають сина, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейне життя не склалось, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя.

Переконана, що збереження шлюбу є неможливим. Подальше перебування в зареєстрованому шлюбі суперечить її інтересам.

Після розірвання шлюбу бажає мати дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

В ході судового розгляду встановлено, що 23 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №1349. Після реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища - «ОСОБА_1» (а.с.5 - ксерокопія Свідоцтва про одруження).

В шлюбі у сторін народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6 - копія Свідоцтва про народження дитини).

В судовому засіданні позивачка суду пояснила, що вони з відповідачем тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, а тому збереження шлюбу стало неможливим, взаєморозуміння і почуття любові між ними втрачено.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відносини, що склалися між подружжям, носять стійкий характер, а шлюб між сторонами фактично розпався. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а сам шлюб носить формальний характер, у зв'язку з чим підлягає розірванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 57- 60, 208-209, 212 - 215, 218, 292-294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №1349,- розірвати.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_1 присвоїти дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1», прізвище ОСОБА_2 - залишити без змін.

Копію рішення суду надіслати до Відділу реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, до виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.