Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Карпенко С.О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Саврань» до ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, Савранського районного управління юстиції Одеської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення Савранського районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року товариство з додатковою відповідальністю «Агропромисловий комплекс «Саврань» (далі - ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань») звернулося до суду з указаним позовом, просило визнати недійсним договір оренди землі від 4 січня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, та скасувати рішення про державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24 квітня 2010 року між закритим акціонерним товариством агропромисловий комплекс «Саврань», правонаступником якого є ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань», та ОСОБА_4 було укладено договір оренди належної останній земельної ділянки площею 3,89 га, розташованої на території Бакшанської сільської ради Савранського району Одеської області, строком на 5 років. Не зважаючи на те, що цей договір було зареєстровано 24 грудня 2012 року у відділі Держземагентства у Савранському районі Одеської області за НОМЕР_1, 4 січня 2013 року ОСОБА_4 передала зазначену земельну ділянку в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 за договором оренди.

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року, позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 4 січня 2013 року, укладений між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, зареєстрований реєстраційною службою Савранського районного управління юстиції Одеської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 квітня 2013 року за НОМЕР_2. Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Савранського районного управління юстиції Одеської області Терпан О.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 1819763 від 20 квітня 2013 року , згідно договору оренди землі від 4 січня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, № запису про інше речове право - НОМЕР_2, дата державної реєстрації - 12 квітня 2013 року.

ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що передача ОСОБА_4 належної їй земельної ділянки в оренду двом орендарям за різними договорами оренди перешкоджають орендарю, з яким договір оренди землі було укладено першим, користуватись орендованою земельною ділянкою, що є підставою для визнання другого договору оренди землі недійсним.

Такі висновки судів відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги про те, що у ТОВ «Агропромисловий комплекс «Саврань» не виникло право оренди належної ОСОБА_4 земельної ділянки зводяться до переоцінки доказів у справі, що не входить до повноважень суду касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Савранського районного суду Одеської області від 12 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
С.О. Карпенко