Справа № 211/876/16-ц
Провадження № 2/211/1165/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Світанько С.Г.,

за участю

представника позивача Мартинової Н.Ю.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

ВСТАНОВИВ:

29.02.2016 року позивач Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» (далі ПАТ «Криворіжгаз») звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, який в послідуючому уточнили. В обґрунтування своїх вимог послалися на те, що 07.05.2015 року між ПАТ «Криворіжгаз» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7055860, згідно п. 26 якого сума заборгованості станом на 01.05.2015 року становить 8 490,20 гривень. 02.12.2015 року за заявою ПАТ «Криворіжгаз» Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 11 761,02 гривень, а також 1 882,71 гривень - інфляційних витрат, 98,28 гривень - 3 % річних та судовий збір в розмірі 609,00 гривень. На момент подачі заяви про видачу судового наказу договір про реструктуризацію існуючого боргу не укладено. 21.12.2015 року судовий наказ від 02.12.2015 року про стягнення заборгованості за спожитий природний газ було скасовано за заявою відповідача. Станом на 01.09.2014 року заборгованість за спожитий природний газ складала 98,27 гривень. В період з 01.09.2014 року по 01.07.2015 року відповідачу було поставлено природний газ на загальну суму 12 882,00 гривень. Відповідач за даний період сплатив 1 219,24 гривень. 07.05.2015 року відповідачу було надано повідомлення про заборгованість та відключення. У зв'язку з тим, що відповідач проігнорував попередження, 17.06.2015 року газопостачання за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кубинська, буд. 116, було відключено за борги. В червні 2016 року за адресою відповідача було проведено перерахунок нарахувань за послуги з газопостачання за період відсутності побутового лічильника газу з 20.10.2014 року по 17.06.2015 року відповідно до середньомісячних обсягів споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або між опалювальний) попередніх років. Сума перерахунку склала 9 767,05 гривень. Станом на 01.08.2014 року заборгованість за спожитий природний газ складала 79,78 гривень. В період з 01.08.2014 року по 01.07.2016 рік було поставлено природний газ на загальну суму 6 747,60 гривень, пільгова знижка склала 2 468,28 гривень, державна субсидія за зазначений період становить 1 145,87 гривень. Таким чином, станом на 01.07.2016 року, борг за спожитий природній газ складав 1 993,97 гривень. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, а саме: 408,17 гривень - інфляційні витрати та 73,60 гривень - 3 % річних. Просили у судовому порядку стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за спожитий природний газ в сумі 1 993,97 гривень, інфляційні витрати в сумі 408,17 гривень, 73,60 гривень - 3% річних та судовий збір в сумі 1378,00 гривень.

У судовому засіданні представник позивача Мартинова Н.Ю. на уточнених позовних вимогах наполягала, при цьому не заперечувала того, що відповідач після звернення позивача до суду з вказаним позовом, а саме в липні 2016 року сплатила заборгованість за спожитий газ у розмірі 1999,97 гривень, однак інфляційні витрати та 3% річних не сплатила, наполягала на стягненні всієї суми заборгованості, посилаючись на те, що сплачена відповідачем сума буде позивачем зарахована в рахунок виконання рішення суду, також просила суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі .

Представник відповідача ОСОБА_2, проти уточнених позовних вимог заперечував, зазначив що борг станом на 01.07.2016 року сплачений в повному обсязі, а позивач взагалі невірно нарахував плату за газ, оскільки лічильник у відповідача не знімався і за його станом повинен слідкувати саме позивач. Крім того, позовна заява не містить розрахунку величини «середнього споживання», також розрахунку споживання «за нормами». Більш того, відсутня вказівка на те, у чиїй власності перебував «знятий» лічильник. Позивач продовжував нарахування боргу після того, як припинив постачання газу. 18.05.2015 року за заявою споживача постачання газу до будинку відповідача було припинено. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити та відшкодувати відповідачу витрати на правову допомогу.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрована та є власником домоволодіння АДРЕСА_1 ( а.с. 4 - довідка). ЇЇ домоволодіння обладнано приладом обліку спожитого природного газу (газовий лічильник).

07.05.2015 року між ПАТ "Криворіжгаз" та ОСОБА_3 укладений договір про надання населенню послуг з газопостачання № 7055860 за вказаною адресою ПАТ "Криворіжгаз" надає відповідачу послуги з газопостачання ( а.с. 6 - копія договору).

02.12.2015 року за заявою ПАТ «Криворіжгаз» Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.09.2014 року по 01.07.2015 року в сумі 11 761,02 гривень, 1 882,71 гривень - інфляційні витрати, 98,28 гривень - 3 % річних. Ухвалою суду від 21.12.2015 року вказаний судовий наказ було скасовано за заявою відповідача ( а.с. 11 - копія ухвали).

07.05.2015 року відповідачу було надано повідомлення про заборгованість та відключення (а.с. 10 - копія повідомлення). 17.06.2015 року газопостачання за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кубинська, 116, було відключено за борги ( а.с. 51 - копія акту).

В червні 2016 року за адресою відповідача було проведено перерахунок нарахувань за послуги з газопостачання за період відсутності побутового лічильника газу з 20.10.2014 року по 17.06.2015 року відповідно до середньомісячних обсягів споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попередніх років. Сума перерахунку склала 9 767,05 гривень. Станом на 01.08.2014 року заборгованість за спожитий природний газ складала 79,78 гривень. В період з 01.08.2014 року по 01.07.2016 року було поставлено природний газ на загальну суму 6 747,60 гривень, пільгова знижка склала 2 468,28 гривень, державна субсидія за зазначений період становить 1 145,87 гривень. Таким чином, станом на 01.07.2016 року, борг за спожитий природній газ складав 1 993,97 гривень.

В липні 2016 року відповідачем вказаний борг в розмірі 1993,97 гривень сплачено ( а.с. 70 - розрахунок станом на 01.11.2016 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, що становить 408,17 гривень - інфляційні витрати та 73,60 гривень - 3 % річних ( а.с. 70 - розрахунок станом на 01.11.2016 року).

Відповідно до положень ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) сплачується, окрім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифам.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" (далі - Закону) передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п.10 затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 09.12.1999 Правил надання населенню послуг з газопостачання розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів (п.17 Правил).

З розрахунку заборгованості відповідача за спожитий природний газ вбачається, що станом на червень 2016 року відповідачем добровільно сплачено 1 993,97 гривень, що свідчить про визнання нею вказаного розміру заборгованості ( а.с. 70).

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу, оскільки чинним законодавством не передбачено припинення зобов'язання ухваленням такого рішення. В цих випадках діє загальне правило про припинення зобов'язання проведенням належного виконання.

За таких обставин, враховуючи добровільне погашення відповідачем основного боргу, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 408,17 гривень та 3 % річний в сумі 73,60 гривень за період з 01.08.2014 року по 01.06.2016 року.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частині позовних вимог у задоволені яких відмовлено.

При цьому відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації на правову допомогу встановлюється законом.

Як роз'яснено в п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79,статтях 84,88,89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. В той же час представником відповідача не надано документального розрахунку таких витрат.

Крім того, враховуючи, що відповідачем сплачено заборгованість, після звернення позивача з позовом до суду, приймаючи до уваги мінімальний розмір судового збору передбачений Законом України « Про судовий збір» для юридичних осіб, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1,378,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 89, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційник номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», з подальшим перерахуванням на рахунок № у АБ «Кліринговий ДІМ» МФО 300647, ЄРДПОУ 03341397, - 408 ( чотириста вісім) гривень 17 копійок - інфляційних витрат, 73 (сімдесят три) гривні 60 копійок - 3% річних та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок - витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині в задоволені позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. А. Папарига