Справа № 505/5291/15-ц
Провадження № 2/505/175/2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" січня 2016 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Вергопуло А.К.,

секретаря судового засідання Чебан О. Г.,

за участю:

відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Котовську Одеської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, стверджуючи, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 18 червня 2014 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якої банк надав ОСОБА_1 кредит на загальну суму 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 31282,62 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, вказувала, що дійсно заповнювала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк» від 18 червеня 2014 року, особи, які представилися співробітниками банку зняли грошові кошти з картки у розмірі 4000,00 грн. та віддали їй, після чого забрали платіжну картку, інших грошових коштів вона не отримувала. З вказаного приводу відповідачка зверталась до міліції.

Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 18 червня 2014 року було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якої банк надав ОСОБА_1 кредит на загальну суму 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобов'язалась у встановлені кредитним договором строки повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

Однак, відповідачка не виконує належним чином свої зобов'язання та не дотримується терміну повернення наданого їй кредиту.

Станом на 30 вересня 2015 року загальний розмір заборгованості відповідача становить 31282,62 грн., з яких заборгованість за кредитом 16105,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 11861,47 грн., заборгованість за пенею та комісією 1350,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1465,84 грн.

Суд не може прийняти до уваги твердження відповідачки щодо шахрайських дій відносно неї, оскільки жодних доказів та підтвердження вказаному не надано, не знайшло вказане підтвердження і в судовому засіданні. Крім того, сам факт звернення в правоохоронні органи з цього приводу не може слугувати підставою для звільнення відповідача від договірних зобовязань з банком.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1056 - 1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Оскільки відповідачка не виконує умови договору, вимога позивача в частині стягнення з відповідачки боргу у вигляді 16105,31 грн. - заборгованість за кредитом; 11861,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Одночасно позов у частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України).Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 21.10.2015 року (справа №6-2003цс15).

При таких обставинах, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 29316,78 грн.

В інших позовних вимогах відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати, повязані із сплатою судового збору в розмірі 1218,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення або отримання копії шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя