справа №176/2000/15-ц
провадження №2/176/485/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючої судді Завізіон Т.В.

при секретарі Лоцман М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із третьою особою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом та просить стягнути на її користь із відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Жовтоводського міського суду від 26.10.2015 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, була залучена ОСОБА_3. /а.с.25/

Свої вимоги в позові, а в подальшому і в судовму засіданні, позивач обґрунтувала тим, що вона з 07.09.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого вони мають спільну малолітню доньку ОСОБА_4. З 04.08.2015 року шлюбні відносини з відповідачем вони припинили, стали мешкати за різними адресами, при цьому дитина залишилася мешати із нею, перебуваючи на її повному матеріальному утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеральне становище. При цьому відповідач має можливість виконувати свої обов'язки щодо утримання неповнолітньої дитини оскільки є здоровою особою, має постійне місце роботи та додатковий заробіток.

Відповідач в судовому засіданні 05.01.2016 року позов визнав частково, та, неспростовуючи того факту, що спільна донька ОСОБА_4 після припинення шлюбних відносин із позивачем, дійсно мешкає разом із матр"ю та знаходиться на її матеріальному забезпеченні, просив стягнути з нього аліменті на її утримання у меньшому розмірі, а саме у розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що він є також платником аліментів на користь неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася у нього від першого шлюбу, а також платником аліментів на користь позивача, у зв"язку із її знаходженням у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні 05.01.2016 року просила постановити судове рішення на розсуд суду, підтвердивши факт сплати відповідачем на її користь аліменнтів на утримання доньки ОСОБА_5 .

25.01.2016 року сторони та третя особа, належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не з"явилися та звернулися до суду із письмовими заявами про закінчення розгляду справи у їх відсутність.

Оцінивши пояснення сторін, які ним були дані в судовому засіданні 05.01.2016 року, дослідивши у судовому засіданні матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із досліджених судом копій свідоцтв про шлюб та народження / а.с. 3,4/ судом безспірно встановлено, що сторони з 07.09.2013 року перебувають між собою в зареєстрованому шлюбі від якого мають одну малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із пояснень сторін в судовому засдіанні судом також встановлено, що з 04.08.2015 року шлюбні відносини між першими припинені, після чого відповідач залишився мешкати в квартирі АДРЕСА_1, а позивач разом із дитиною стала мешкати АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач пояснювала, що матеріальним утриманням дитини вона опікується самостійно, а відповідач свої батьківські обов"язки щодо утримання доньки не виконує.

Ці обставини відповідачем в судовому засіданні не спростовувалися.

У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.1 і ч.3 181 СК України. Відповідно вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З урахуванням того, що домовленості про утримання спільної доньки ОСОБА_4 сторони не досягли, кошти на її утримання мають бути присуджені за рішенням суду.

Визначаючи частку заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд вважає, що вона має складати 1/6 частку від заробітку першого виходячи із таких міркувань.

Підтримуючи заявлений позов, позивач вважала, що відповідач за своїм станом здоров"я та матеріальним станом може та забов"язаний сплачувати аліменти на їх спільну доньку у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку.

Відповідач, у свою чергу, визнаючи позов у меншому розмірі, а саме у розмірі 1/10 частини від свого заробітку, посилався на виконання ним за судовими рішеннями свого батьківського обов"язку по утриманню другої малолітньої дитини та обов"язку по утриманню позивача, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Окрім того, відповідач посилався на те, що його дохід за місцем роботи не є значним, складає в середньому 2 300 грн. 00 коп. на місяць, що не дозволяє йому сплачувати аліменнти на утримання доньки ОСОБА_4 у більшому розмірі.

У відповідності до ст. 182 СК Ураїни при визначенні розміру аліментів суд має врахувати: 1)стан здоров"я та матеріальне становище дитини;2)стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів;3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;4)інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановено судом із дослідженої копії рішення Жовтоводського міського суду від 10.01.2012 року /а.с. 23/ з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця до повноліття дитини.

Довідка з місця роботи позивача свідчить, що стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 утримуються із заробітку відповідача до теперешнього часу. /а.с.20/

Копією рішення Жовтоводського міського суду від 20.10.2015 року /а.с. 18/ також підтверджується, що з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/10 частини з усіх видів його доходів щомісяця з 31.08.2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто до досягнення донькою ОСОБА_4 трирічного віку.

Довідка з місця роботи відповідача свідчить про те, що він має постійну роботу, працючи водієм у фінансовому управлінні виконавчого комітету Жовтоводської міської ради та отрмує середню заробітну плату у розмірі 2 665 грн. 00 коп. (без утримання податків) /а.с. 20/

Отже судом, на виконання вимог ст. 182 СК України, встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною особою, на день постановки судового рішення має двох утриманців та отримує дохід у вигляді заробітної плати за основним місцем проботи у вище зазначеному розмірі.

Відповідач, як свідчить довідка із Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради /а.с. 21/, перебуває на обліку у зазначеній установі та отримує щомісячну матеріальну допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. 00 коп.

Таким чином, на переконання суду, відповідач за своїм матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів, оскільки таке додаткове утримання із його заробітку, наряду з іншими утриманнями, які вже здійснюються, поставило би його самого у край тяжке матеріальне становище.

За таких обставин, розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_2, які підлягають стягненню з відповідача, має становити 1/6 частину від усіх видів його доходів.

Доводи позивача про те, що відповідач, окрім заробітної плати має додаткові доходи, що дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, що нею заявлені, суд не може прийняти до уваги, оскільки на підтвердження цих обставин позивач не надала суду жодного доказу, у той час, як ст. 60 ЦПК України забов"язує сторони надавати докази на підтвердження заявлених вимог. Відповідач же в судовому засіданні категорично заперечив наявність в нього будь-яких додаткових доходів, окрім заробітної плати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що ці витрати мають бути покладені на відповідача, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору.

Окрім того, відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 10,11,15, 60, 213-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із третьою особою ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця м. Жовті Води Дніпропетровської області, що має ідентифікаційний код НОМЕР_1, працюючого водієм у фінансовому управлінні виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, зареєстрованого та мешкаючого по АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку та стягувати їх у такому розмірі щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.08.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та мешканця м. Жовті Води Дніпропетровської області, що має ідентифікаційний код НОМЕР_1, працюючого водієм у фінансовому управлінні виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, зареєстрованого та мешкаючого по АДРЕСА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. за розгляд справи у суді.

У задоволенні решти частини позовних вимог позивачу відмовити - у зв'язку з їх безпідставністю.

Рішення допустити до негайного виконання у розмірі платежів за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон