Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коротких О.Г.
Справа № 433/1800/15-ц
Провадження № 22ц/782/527/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Коротких О.Г.

суддів: Орлова І.В., Стахової Н.В.

за участю секретаря Коротенка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» на рішення Білокуракінського районного суду Луганської області від 18.05.2016року по цивільній справі за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними, зобовязання вчинити певні дії, -

встановила:

У жовтні 2015 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0016/05/09 Nm від 21.03.2005 року в сумі 5563 долари США 10 центів США та 520 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 березня 2005 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» (далі Банк) та ОСОБА_2 (далі Позичальник) був укладений Кредитний договір №0016/05/09 Nm (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 11000 доларів США для інвестування об,єкту нерухомості двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 20 лютого 2020 року зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами. Позивач зазначає, що кошти видав відповідачу ОСОБА_2 з поточного рахунку у сумі 25000 доларів США, що підтверджується заявою на видачу готівки № 245252 від 22 березня 2005 року тим самим виконав взяті на себе зобовязання за Кредитним договором . Відповідач ОСОБА_2, який зобовязався у відповідності із п.2.3 Кредитного договору здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше ніж 61 долар США, а в останній місяць 142 долари США, на відкритий йому позиковий рахунок та у відповідності з п.2.4 , п.2.5, п 2.6 Кредитного договору сплачувати проценти , взяті зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 27 липня 2015 року виникла вищевказана заборгованість, в яку входить: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 730,16 доларів США; поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 3497.00 доларів США; прострочена заборгованість по нарахованим процентам - 692,26 доларів США; поточна сума заборгованості за нарахованими процентами 45,79 доларів США; сума пені з розрахунку 0,2 % в день за прострочення кредитом та процентами - 538,89 доларів США; штраф за порушення умов п.3.3.7 Кредитного договору - 55.00 доларів США ; сума строкової комісії - 40,00 гривень; сума простроченої комісії 480,00 гривень .

10 лютого 2016 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до позивача із зустрічним позовом, який при розгляді справи по суті уточнив, збільшивши свої зустрічні позовні вимоги, про що надав уточнення до зустрічної позовної заяви 15.04.2016 року, в яких просить визнати недійсними : Кредитний договір № 0016/05/09- Nm від 21.03.2005 року та додаткові угоди до нього № 1 від 17 березня 2006 року, № 1 від 05 січня 2012 року , № 3 від 17 липня 2012 року , № 4 від 20 січня 2014 року; договір іпотеки від 23 березня 2005 року, який посвідчений приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 1008; зобовязати відповідача прийняти у нього суму у розмірі 58 206,50 гривень з розстрочкою платежів на 120 місяців; зобовязати будь-якого нотаріуса Міністерства юстиції України виключити з реєстру іпотеку та заборону відчуження, запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за Договором іпотеки, а саме нерухоме майно двохкімнатну квартиру, загальною площею 51,9 кв.м, житловою площею 21,1 кв.м, що розташована за адресою : квартира № 36, на кварталі Левченко у будинку № 13-а, у місті Луганську Луганської області, яка належить ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що дійсно 21 березня 2005 року між ним та Акціонерним комерційним банком «Форум» був укладений Кредитний договір № 0016/05/09-Nm на підставі типової форми договору, запропонованої Банком, який грубо порушує його права та суперечить нормам чинного законодавства. Посилається на те, що кредитний договір суперечить ч.2статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.3.2 ,п.3.4 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, оскільки перед його укладенням Банк не надав Позичальнику, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладанням кредитного договору та в Кредитному договорі відсутній детальний розпис загальної вартості кредиту, доданий до кредитного договору розрахунок заборгованості не детальний, проведений поверхньо та є не зрозумілим для нього. Крім того кредитний договір суперечить нормам чинного законодавства України , а саме: п.2.3., п.2.4. п.2.5, п.2.9, п.2.10 всупереч ч.2 п.4 ст. 11 ЗУ України « Про захист прав споживачів» не містять детального розпису загальної вартості кредиту для споживача; річна відсоткова ставка не визначена ані на момент укладання договору, ані в подальшому; п.3.3.7 суперечить ч.2 статті 6 ЗУ «Про страхування», згідно з яким добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обовязковою передумовою при реалізації інших прав та позбавляє права Позичальника самому визначитись з питанням чи потрібно страхувати заставне майно чи ні; п.3.3.8 згідно якого банк має право вимагати достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним на письмову вимогу банку у випадках, передбачених цим Договором та договорами із позичальником суперечить ст.627 ЦК України та ч.3 ст.203 ЦК України про те що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; п.3.3.5 про те, що без попередньої згоди банку не передавати у заставу своє майно для забезпечення виконання інших зобовязань, не проводити відчуження майна іншим чином, та не обтяжувати його, не виступати поручителем по зобовязанням також суперечить вимогам ст. 627ч.3 ст. 203 ЦК України та ст.ст. 42 та 48 Конституції України. Крім того зазначив, що наданням банком Позичальнику грошових коштів в іноземній валюті та проведення Позичальником дій відносно виконання своїх зобовязань в іноземній валюті за своєю правовою природою є валютною операцією , яка у відповідності зі статтею 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» повинна проводитись на підставі відповідної ліцензії Національного банку України , який видає генеральні та індивідуальні ліцензії, тобто грошові зобовязання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо субєкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті, тому надання та одержання кредиту в іноземній валюті, використання іноземної валюти як засобу платежу можливо при дотриманні субєктами господарських відносин імперативних вимог законодавства щодо одержання відповідної індивідуальної ліцензії. Умовами кредитного договору визначено, що на день укладення кредитного договору іноземний курс валюти становив за 1 долар США- 5,2915 гривень, а на сьогодні становить 25,69875 гривень, що є порушенням принципів справедливості, добросовісності та розумності, які визначені статтею 3 ЦК України , тобто умови кредитного договору в частині надання кредиту в доларах США за споживчим кредитом є несправедливими, а тому суперечать ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» згідно з якою субєкт підприємницької діяльності, що надає послуги не повинен включати у Договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови Договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс Договірних прав і обовязків на шкоду споживача. Оскільки умови Кредитного договору є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, вважає, що Кредитний договір має бути в цілому визнаним недійсним і як наслідок недійсності основного зобовязання спричиняє недійсність правочину, щодо його забезпечення, тобто недійсність іпотечного договору, оскільки він є похідними від головного договору. Просив застосувати наслідки недійсності правочину.

Рішенням суду від 18.05.2016 року ПАТ «Банк Форум» відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними, зобовязання вчинити певні дії, - задоволено частково:

визнано недійсним кредитний договір № 0016/05/09 Nm від 21 березня 2005 року укладений між Акціонерним комерційним банком « Форум», правонаступником якого є ПАТ « БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_2 та Додаткові угоди до нього № 1 від 17 березня 2006 року, № 1 від 05 січня 2012 року № 3 від 17 липня 2012 року, №4 від 20 січня 2014 року;

зобовязано ОСОБА_2 повернути ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ « БАНК ФОРУМ» отримані ним кредитні кошти в сумі -58206,50 гривень ( пятдесят вісім тисяч двісті шість ) гривень 50 копійок.;

розстрочено суму 58206, 50 гривень строком на 24 місяці і зобовязано ОСОБА_2 повертати ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «БАНК ФОРУМ» щомісячно по 2425,27 ( дві тисячі чотириста двадцять пять) гривень 27 копійок,

зобовязано ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК ФОРУМ» повернути ОСОБА_2 усі здійснені ним платежі по Кредитному договору №0016/05/09 Nm від 21 березня 2005 року; в решті позовних вимог відмовлено. Судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до вимог ст.213, ст.214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України,- під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.03.2005 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «БАНК ФОРУМ» ( далі Банк) та ОСОБА_2 (далі Позичальник) був укладений кредитний договір № 0016/05/09 Nm (далі Кредитний договір), за умовами якого ( п., п. 1.1, п.1..2 та п.1.3. ) Банк надає Позичальнику кредитні кошти у розмірі 11000 доларів США, що по курсу на день укладення ( 5,2915) становить 58206, 50 гривень для інвестування обєкту нерухомості двохкімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 на строк до 20 лютого 2020 року зі сплатою 15 % річних за користування кредитними коштами, а Позичальник зобовязався у відповідності із п.2.3 Кредитного договору здійснювати повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше ніж 61 долар США, а в останній місяць 142 долари США шляхом внесення готівкових коштів на відкритий йому позичковий рахунок в Луганській філії АКБ «Форум» та у відповідності з п.2.4 , п.2.5, п 2.6 сплачувати проценти за користування кредитними коштами в валюті кредиту на рахунок в Луганській філії АКБ «Форум» щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування, сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредиту. Пунктом 2.1. Кредитного договору встановлено, що забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування та можливої неустойки ( штраф, пеня) є іпотека нерухомого майна. Позичальник зобовязується надати в заставу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

17 березня 2006 року між АКБ « Форум» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до Кредитного договору, згідно з якою п.2.3 та 2.6 Кредитного договору було викладено у новій редакції: Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 61,00 долара США, а останній місяць 142.00 долари США на відкритий йому позичковий рахунок в ЛФ АКБ «Форум»; проценти за користування кредитними коштами Позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок в ЛФ АКБ «Форум», щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місцем користування кредитними коштами.( а.с.11).

05 січня 2012 року між ПАБ « БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_2 було укладено Додатковий договір № 1 до Кредитного договору , згідно з яким п.2.3, 2.6 та 2.10 було викладено у новій редакції: Позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 61,00 долара США, а останній місяць 142,.00 долари США на відкритий йому рахунок погашення кредиту та процентів у відділенні № 2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ»; проценти за користування кредитними коштами Позичальник сплачує самостійно на рахунок для погашення кредиту та процентів у відділенні № 2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ», щомісячно, не раніше 1-го та не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місцем нарахування процентів за користування кредитними коштами; позичальник щомісячно за супроводження часткової компенсації сплачує банку кошти в розмірі 10,00 гривень на рахунок у відділенні № 2200 «Луганська дирекція ПАТ « БАНК ФОРУМ».(а.с.12).

17 липня 2012 року між ПАБ «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін та доповнень № 3 до Кредитного Договору, яким було доповнено розділ 5 «Особливі умови» Кредитного договору пунктом 5.4.3, згідно з яким: з метою виконання норм чинного законодавства, в тому числі Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», сторони домовились, що шляхом підписання цього договору, Позичальник надає письмову згоду на доступ до його кредитної історії та/або на передачу інформації до відповідного бюро кредитних історій (а.с.13).

20 січня 2014 року між ПАТ « БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_2 було укладено Додатковий договір №4 до Кредитного договору, згідно якого п.2.10 Кредитного договору викладено у наступній редакції: Позичальник щомісячно за супроводження часткової компенсації ( відшкодування) процентної ставки сплачує банку кошти в розмірі 40,00 гривень на рахунок у відділенні № 2200 «Луганська дирекція ПАТ «БАНК ФОРУМ» (а.с.14).

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про те, що суд першої інстанції зробив неправильні висновки стосовно відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ПАТ «Банк Форум» та у частковому задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 з наступних підстав.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 12 Постанови № 5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Однак, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що кредитні кошти надавались в доларах США.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Банк Форум» стосовно захисту прав споживачів та визнання правочину недійсним в порядку ст. 215 ЦК України заслуговують на увагу суду.

Відповідно до розяснень викладених в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Зокрема відповідно до частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ОСОБА_4, як на підставу для визнання кредитного договору недійсним посилався на те, що Банком йому не була надана уся необхідна інформація щодо кредиту, в Кредитному договорі немає відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту для споживача, не вказано повної орієнтованої вартості кредиту, розрахунок проведено поверхово та не зрозуміло для споживача. Також, на думку позичальника, Банк не надав йому, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору.

Колегія суду такі ствердження Позичальника вважає хибними з огляду на наступне.

Статтею 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобовязаний повідомити споживача в письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема, мету для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовану сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, повязаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги;; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; перевага та недоліки запропонованих схем кредитування.

У силу ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» оспорюваний кредитний договір містить суму кредиту, розмір відсоткової ставки та строк повернення грошових коштів.

Таким чином, можна дійти висновку про те, що сторонами досягнуто згоди щодо істотних умов договору, зокрема щодо відсоткової ставки за кредитним договором, а також порядку сплати кредиту, доказів того, що умови кредитного договору є несправедливими для Позичальника надано не було, оскільки при підписанні даного договору ОСОБА_2 ознайомився та погодився з його умовами.

Крім того, посилання позивача на його непроінформованість з умовами кредитування, спростовується особистим підписом на кожній сторінці кредитного договору, відсутністю застережень та зауважень, що свідчить про її згоду зі всіма його умовами.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що зі спірного Кредитного договору вбачається, що у ньому не має відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, не має умов, які п.п.3.2, 3.4 розділу 3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління НБУ № 168 від 10 травня 2007 року, визнані обов'язковими. Але ж оскаржуваний Кредитний договір було укладено 20.03.005 року, а Правила були затверджені 10.05.2007 року. Таким чином, даний нормативний акт не можна було застосувати при розгляді цієї справи. На підставі викладеного посилання Позичальника на несправедливість умов Кредитного договору з тієї підстави, щ о Банк не попередив його про валютні ризики (п. 3.8 Правил) судом першої інстанції також не мали бути враховані при винесенні рішення.

Умовами п. 7.2. ст. 7 Кредитного договору встановлено, що Кредитиний договір відображає повне розуміння Сторонами предмету цього Договору та інших питань, зазначених в ньому. Тобто, Позичальник повністю усвідомлює усі ризики, що можуть зявитися в майбутньому після підписання ним Кредитного договору.

У звязку з цим застосування Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи процентної ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору Закон України «Про захист прав споживачів» не може застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство, що регулює кредитні правовідносини.

Крім того, відповідно до ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено право чин особою, від імені якої його вчинено. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину, зокрема, здійснення платежу другій стороні. Відповідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 27.07.2015 року.

Отже позичальник прийняв та виконував, укладений з Банком Кредитний договір №0016/05/09-Nm від 21.03.2005 року. Крім того, в разі незгоди з умовами Кредитного договору ОСОБА_2 міг скористатися своїм правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого, споживач має право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Разом з тим, ОСОБА_2 не скористався своїм право на відкликання згоди на укладення договору.

Також, вже після укладення кредитного договору між Банком та ОСОБА_2 укладались Додаткові угоди, що свідчить про свідоме визнання умов кредитного договору зі сторони ОСОБА_2 та підтвердження дії кредитного договору. Також, згідно до п.п. 2.3., 2.4.., 2.6. Кредитного договору, а також додаткової угоди від 17.03.2006 року до Кредитного договору та Додаткового договору № 1 до кредитного договору Позичальник зобовязався здійснювати повернення основної заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитним коштами частинами протягом кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 61,00 доларів США, а останній місяць 142,00 долари США. Таким чином, Позичальник був згодний з умовами Кредитного договору і здійснював погашення кредитної заборгованості та процентів (саме у розмірі не менше 61,00 доларів США щомісячно), щ о підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором, наданий Банком. Тому висновок суду першої інстанції про те, що споживачу були не зрозумілі умови надання йому кредиту є хибним.

Щодо відсутності у АКБ «Форум», представником якого є ПАТ «Банк Форум», повноважень на укладення Кредитного договору з ОСОБА_2 в іноземній валюті то слід зазначити, що АКБ «Форум» на момент підписання Кредитного договору мав Банківську ліцензію № 62 від 03.12.2001 року на право здійснення банківської операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої ст.. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність», в редакції, що діяла на момент підписання Кредитного договору. Таким чином, висновки суду щодо відсутності повноважень на укладення Кредитного договору у іноземній валюті є хибними.

Виходячи з вище викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» стосовно стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором станом на 27.07.2015року підлягає задоволенню в частині стягнення простроченої заборгованість в сумі 730,16доларів США, що еквівалентно 16 117,20грн., поточної заборгованості в сумі 3 497доларів США -77 191,10грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами 696,26 доларів США-15 368,91грн., поточної заборгованості за нарахованими процентами-45,79 доларів США-1010,75грн., а всього 4 969,21доларів США, що еквівалентно 109 687,96грн.(сто девять тисяч шістсот вісімдесят сім грн .96коп.).

Разом з тим, судова колегія вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» про стягнення з ОСОБА_2 пені в сумі 11 95,22грн., не підлягають задоволенню, виходячи з вимог ч.1 ст.2 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де зазначено, що на час антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитним договором та договорами позики з 14 квітня 2014року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де здійснювалася антитерористична операція. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на час укладення кредитного договору, підписання додаткових угод до нього проживав і був зареєстрований у встановленому законом порядку в АДРЕСА_3. На теперішній час він є тимчасово переміщеною особою, а тому на нього розповсюджується зазначений закон.

Позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» про стягнення штрафу в сумі 1 214,04грн. відповідно до п.3.3.7 Кредитного договору судова колегія вважає необгрунтованими, зважаючи на наступне.

Відповідно до зазначеного пункту кредитного договору позичальник ОСОБА_2 зобовязан протягом дії цього Договору страхувати предмет застави на користь банку. Дія договору відповідно до п.1.2 визначена до 20.02.2020року. Позивач не надав суду доказів стосовно умов страхування ( строків, періодичності), дія договору не закінчилася, тому підстави для стягнення штрафу відсутні. Позовні вимоги в цій частині не конкретизовані і не підтверджені письмовими доказами.

Посилання представника ОСОБА_2 у запереченні на апеляційну скаргу на те, що апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» підписано неповноважним представником за довіреністю ОСОБА_5С, оскільки його довіреність не може бути підписана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6, не заслуговують на увагу, виходячи з того, що в довіреності на а.с.224 зазначено, що ПАТ «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_6, а не сама ОСОБА_6, цією довіреністю уповноважує ОСОБА_5 представляти інтереси Банку.

Вище зазначене свідчить про те, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні відповідно до вимог ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309,316 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк Форум» задовольнити частково.

Рішення Білокуракінського районного суду Луганської області від 18.05.2016року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» прострочену заборгованість в сумі 730,16доларів США, що еквівалентно 16 117,20грн., поточну заборгованість в сумі 3 497доларів США -77 191,10грн., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 696,26 доларів США-15 368,91грн., поточну заборгованість за нарахованими процентами-45,79 доларів США-1010,75грн., а всього 4 969,21доларів США, що еквівалентно 109 687,96грн.(сто девять тисяч шістсот вісімдесят сім грн .96коп.).

Відмовити ПАТ «Банк Форум» у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 пені в сумі 11 95,22грн., штрафу в сумі 1 214,04грн.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні зустрічного позову до ПАТ «Банк Форум» про визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними, зобовязання вчинити певні дії.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1096грн.88коп.

Рішення набирає чинності негайно та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: