У х в а л а

4 січня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а:

24 грудня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 3 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року його позов задоволено частково, постановлено стягнути з ПАТ «Укрпрофтур» на його користь

за затримку розрахунку при звільненні 12 тис. 933 грн 84 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року касаційну скаргу

на ухвалені у справі судові рішення відхилено.

ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення й постановити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача 788 тис. 631 грн 34 коп., посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статті 117 Кодексу законів про працю України.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня, 18 листопада та 2 грудня 2015 року.

,Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, визначив розмір відшкодування з урахуванням принципу співмірності розміру суми, яка підлягає стягненню, із заборгованою сумою, судом також були враховані обставини справи.

Така правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-54цс11.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня та 18 листопада та

2 грудня 2015 року суд касаційної інстанції зазначив, що невиконання рішення суду про стягнення на користь звільненого працівника недоплаченої заробітної плати є підставою для покладення на роботодавця відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подана заява, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук