Справа №: 653/3852/15-ц
Провадження № 4-с/653/1/16
У Х В А Л А

іменем України

12 січня 2016 року

Генічеський районний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Харченко Е.Г.

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Рівненського РУЮ ОСОБА_3 при відкритті виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 03 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_7, ОСОБА_8 96250 гривень відповідно до їх часток у спадщині після смерті ОСОБА_9, який помер 27 вересня 2007 року, яке ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30 вересня 2014 року залишено без змін. На підставі рішення 01 грудня 2014 року виданий виконавчий лист, який направлено на виконання до ВДВС Рівненського РУЮ Рівненської області, за місцем проживання боржників, але протягом чотирьох місяців ніякої інформації про прийняте рішення від ВДВС не надійшло та 30 квітня 2015 року вони направили на їх адресу запит щодо результатів виконання рішення суду, на що в травні 2015 року отримали виконавчий лист та постанову державного виконавця Балік О.А. від 25 грудня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» - із-за відсутності у виконавчому документі ідентифікаційного номеру та серії і номеру паспорту боржника, ці недоліки були усунуті та 20 травня виконавчий лист направлено на виконання. Але, 11 листопада 2015 року на пошті отримали виконавчий лист та постанову державного виконавця Балік О.А. від 08 червня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» - із-за відсутності у виконавчому документі відомостей про реквізити для перерахування коштів за виконавчим документом. Вважають дії державного виконавця незаконними та такими що суперечать Закону України «Про виконавче провадження», оскільки протягом року державним виконавцем по надуманим причинам не приймається рішення про відкриття виконавчого провадження та не виконується рішення суду і як наслідок цього сплинув строк предявлення виконавчого документу до виконання. В звязку з чим, просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження, скасувати постанову державного виконавця від 08 червня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом по цивільній справі № 2107/3349/2012, поновити строк звернення зі скаргою до суду, пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги, просить задовольнити в повному обсязі.

Старший державний виконавець ВДВС Рівненського РУЮ Рівненської області Балік О.А., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи не зявився, надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позиції щодо скарги не висловив, виконавче провадження на запит не надіслав, суд вислухавши думку учасників процесу на місці ухвалив, проводити розгляд справи в його відсутність на наявних в матеріалах справи доказах.

Суд, вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Частина 2 ст. 385 ЦПК України передбачає, що пропущений з поважних причин строк подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, згідно наданого скаржником поштового конверту оскаржувана постанова направлена йому 06 листопада 2015 року, а отримана ним 11 листопада 2015 року, скаржник звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, але ухвалою суду від 24 листопада 2015 року йому було відмовлено у відкритті провадження, оскільки дана скарга підлягає розгляду в порядку ст.. 383 Цивільно-процесуального кодексу. Після чого, скаржник 07 грудня 2015 року звернувся до суду зі скаргою в порядку цивільного судочинства. В звязку з чим ним і пропущені строки звернення до суду.

Тому, причини пропущення строку звернення зі скаргою до суду скаржником, суд визнає поважними та поновлює їх.

Стосовно законності винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 2107/3349/2012 р, то суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача

та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника

тощо.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Державний виконавець постановою від 08 червня 2015 року відмовив у відкритті виконавчого провадження, посилаючись на не відповідність виконавчого документу вимогам ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не вказано реквізитів для перерахування коштів за виконавчим документом.

При чому, суд акцентує увагу на тому, що 25 грудня 2014 року державний виконавець вже відмовляв у відкритті виконавчого провадженні по причині не відповідності виконавчого документу вимогам ст.. 18 цього Закону, а саме: відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер та серія номер паспорта божника, тобто посилався на інші недоліки виконавчого документу, які скаржником були усунуті.

Винесена постанова від 08 червня 2015 року є незаконною та винесена передчасно, оскільки зміст ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження» говорить про те, що якщо ці дані відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, тоді вони зазначаються в виконавчому документі.

Крім того, згідно ст.. 45 Закону України «Про виконавче провадження» грошові суми, стягнуті з боржника, спочатку зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

А вже, потім за письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум.

Тобто, аналізуючи зміст вищезгаданих статей Закону, відсутність в виконавчому документі реквізитів для перерахування коштів не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, всі ці дії провадяться в процесі виконавчого провадження.

Також, суд зазначає, що внаслідок незаконних дій державного виконавця сплинув строк предявлення виконавчого документу до стягнення.

Так, частина 2 ст. 26 цього Закону говорить про те, що про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного

робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець

роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Згідно ст. 31 цього Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою

кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження винесена державним виконавцем ВДВС Рівненського РУЮ ОСОБА_3 08 червня 2015 року, згідно супровідного листа направлена ОСОБА_2 того ж числа, але підтвердження про отримання постанови ОСОБА_2 в матеріалах справи відступне, державним виконавцем суду не надано, що є порушенням ст.. 31 Закону України Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, представником скаржника наданий конверт датований 06 листопада 2015 року надісланий ВДВС Рівненського РУЮ Рівненської області ОСОБА_2, в якому і була вищезгадана постанова.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова є неправомірною, винесена без відповідних правових підстав, виконавче провадження безпідставно не відкривалося майже рік, тому скарга підлягає задоволенню, дії державного виконавця по відмові у відкриті виконавчого провадження є неправомірними та винесена постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.383 - 389 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Рівненського РУЮ ОСОБА_3 при відкритті виконавчого провадження задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Рівненського РУЮ Рівненської області Балік О.А. при відкритті виконавчого провадження

Визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08 червня 2015 року винесену державним виконавцем ВДВС Рівненського РУЮ Рівненської області Балік О.А. неправомірною, скасувавши її.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги на увалу суду до Генічеського районного суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_10