Ухвала

іменем україни

23 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_4 про стягнення шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПАТ «СК «Провідна») звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 1 серпня 2013 року між ними та ОСОБА_4 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АС/4103551, якими застраховані ризики завдання збитків третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1.

6 квітня 2014 року на автодорозі Задорожнє - Московка в напрямку с. Задорожнє на території Вільнянського району Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_4, який перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 5 серпня 2014 року вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «СК «Провідна», згідно з полісом № АС/4103551 терміном дії до 1 серпня 2014 року. На підставі цього полісу ПАТ «СК «Провідна» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_6 у розмірі 32 101 грн 98 коп.

У зв'язку з тим, що відповідач на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп'яніння, ПАТ «СК «Провідна» на підставі підп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважала, що має право регресної вимоги до водія ОСОБА_4

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «СК «Провідна» 32 101 грн 98 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з пп. «а» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ПАТ «СК «Провідна» позовних вимог, оскільки у останньої виникло право регресної вимоги до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду - ОСОБА_4, про що свідчить вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 5 серпня 2014 року.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника про відсутність підстав для стягнення з нього в порядку регресу зазначених вище коштів, є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: