АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3157/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Шум Л.М.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Кабанченко О.А., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у період з 2009 по 2015 рік він орендував у відповідача квартиру АДРЕСА_1 та за час проживання за власний рахунок провів у вказаній квартирі капітальні ремонтні роботи та здійснив невід'ємні поліпшення житлових умов, що було узгоджено з відповідачем на підставі Договору.

Однак, після розірвання договору оренди відповідач відмовився компенсувати витрати на проведення ремонтних робіт та вартість невід'ємних поліпшень у повному обсязі, у зв'язку з чим позивач, з урахуванням зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на його користь вартість невідокремлюваних поліпшень в розмірі 32 000, 00 грн., вартість безпідставно набутого майна в розмірі 6310, 00 грн. та судовий збір.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 09.03.2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір оренди нерухомого майна, відповідно до умов якого позивач орендував у відповідача квартиру АДРЕСА_1, яка належить останньому на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості від 02.07.1996 року (а.с. 15-17).

Згідно п. 6.2. Договору оренди, наймач - позивач у справі, не має права проводити переобладнання та реконструкцію об'єкта нерухомості, змінювати стан майна без письмової згоди наймодавця - відповідача у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Судом встановлено, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним відповідно до Додаткової угоди від 08.04.2015 року № 2 понесено витрати, пов'язані з проведенням ремонтних робіт, невід'ємних поліпшень в орендованій ним квартирі та придбанням відповідного майна на поліпшення цього житлового приміщення на загальну суму 38310,00 грн., що було узгоджено з відповідачем відповідно до умов Додаткової угоди (а.с. 20).

Відповідно до умов Додаткової угоди від 08.04.2015 року № 2, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сторони вважають узгодженими проведені наймачем - позивачем у справі, за свій рахунок капітальні ремонтні роботи по поліпшенню об'єкта нерухомості за адресою : АДРЕСА_1 на загальну суму 38 000,00 грн. з моменту початку проведення таких робіт (а.с.20).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що умови Додаткової угоди від 08.04.2015 року № 2, укладеної між сторонами, в частині проведення позивачем ОСОБА_1 ремонтних робіт в орендованій ним квартирі, не несуть зобов'язального характеру та будь-яких наслідків для відповідача ОСОБА_2, оскільки позивачем з власної ініціативи та на власний розсуд прийнято рішення за свій рахунок провести ремонтні роботи та інше облаштування житлового приміщення без подальшого обов'язку відшкодування відповідачем понесених позивачем витрат.

Крім цього, відповідно до п. 2.2.7 Договору оренди від 09.03.2009 року наймач за власний рахунок проводить необхідний поточний ремонт об'єкта нерухомості (а.с.15).

Судом також встановлено, що Додаткова угода від 08.04.2015 року № 2 була укладена між сторонами після фактично проведених ремонтних робіт та облаштування квартири АДРЕСА_1, про що також свідчать надані позивачем квитанції на придбання будівельних матеріалів.

Тобто, судом першої інстанції виявлено не усунуті та не спростовані позивачем протиріччя щодо дійсності проведення ним ремонтних робіт, у разі виконання яких та в підтвердження чого сторони, як замовник та виконавець, мають скласти Акт виконаних робіт про виконання та прийняття цих робіт з детальним зазначенням переліку проведення ремонтних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Судом не встановлено, а позивачем не надано доказів в підтвердження надання згоди відповідачем на проведення позивачем ремонтно-будівельних робіт в орендованій ним квартирі АДРЕСА_1.

Ні Додатковою угодою, ні іншим письмовим доказом не передбачено та судом не встановлено наявність обов'язку відповідача відшкодовувати витрати, понесені позивачем на проведення ремонту та іншого облаштування квартири АДРЕСА_1.

Також судом встановлено, що відповідно до Додатку № 2 до договору оренди від 01.08.2015 року сторони: орендодавець ОСОБА_2та орендатор ОСОБА_1 вирішили припинити дію Договору оренди, при цьому зазначено про відсутність будь-яких претензій (а.с. 21).

Доводи апеляційної скарги позивача про наявність згоди відповідача на проведення ремонтних робіт та обов'язку по відшкодуванню їх вартості колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.1.6. Договору до прав та обов'язків наймодавця входить проведення необхідного поточного ремонту об'єкта нерухомості за свій рахунок

Відповідно до п.2.2.7. Договору до прав та обов'язків наймача входить проведення необхідного поточного ремонту об'єкта нерухомості за свій рахунок (а.с.15).

Як вбачається з експертних висновків Української асоціації споживачів та Публічного акціонерного товариства «Київський Будпроект», проведені наймачем на об'єкті оренди ремонтно-будівельні роботи відносяться до поточного ремонту (а.с.113, 114), проведення якого відповідно до умов Договору належить до прав та обов'язків наймача.

Згідно ч. 1 ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Матеріалами справи спростовуються доводи позивача щодо наявності згоди наймодавця на проведення ремонтних робіт наймачем, оскільки з додаткової угоди від 08.04.2015 року №2 вбачається, що вказана додаткова угода була укладена між сторонами після фактично проведених ремонтних робіт без погодження та згоди відповідача.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що договірні відносини, пов'язані з орендою квартири, припинилися за взаємною згодою сторін, а Додаток №2, підписаний сторонами за фактом прийому-передачі об'єкта нерухомості, засвідчує обопільну відсутність претензій.

Як зазначається в коментарях до ст. 778 ЦК України: «Під поліпшенням майна слід розуміти внесення в нього додаткових удосконалень, матеріалів або обладнання, що підвищують можливість його використання та матеріальну цінність. Як свідчить зміст договору про оренду нерухомого майна питання поліпшення орендованого майна та його проведення не було предметом домовленостей сторін.

Щодо здійснених наймачем поліпшень в квартирі: встановлення кондиціонера та шафи-купе, то, по-перше, з боку наймодавця не було попередньої згоди на проведення таких поліпшень, а, по-друге, доля цих поліпшень була вирішена між сторонами 01.08.2015 року в ході прийому-передачі об'єкта оренди (квартири), про що свідчить підписаний сторонами Акт прийому-передачі приміщення. При цьому, відповідач на прохання позивача залишив їх у складі майна, що передавалось, заплативши наймачу за ці речі погоджену між сторонами суму коштів в розмірі 5000 гривень, що встановлено в апеляційному суді.

Крім того, судом встановлено, що частина товарів, на які посилається позивач (стіл кухонний, стільці, комод, табурет-драбина), станом на 01.08.2015 року, тобто на день розірвання Договору оренди та підписання Акту прийому-передачі майна, була вивезена позивачем з квартири, а потреби в заміні сантехнічних виробів в ванній кімнаті станом на квітень 2013 року, не було, оскільки як свідчить Акт прийому-передачі квартири 09 березня 2009 року сантехніка в ванній кімнаті була нова та нові шпалери в кімнаті.

Крім того, як вбачається з додатку №1 до Договору оренди нерухомого майна, який було складено позивачем, наймачу була передана квартира в належному стані, з виконаним поточним ремонтом (як зазначено в додатку: з новими шпалерами, новою сантехнікою в ванній кімнаті).

Судом встановлено та не спростовано позивачем, що на прохання наймача відповідачем були замінені вікна в квартирі (встановлено нові пластикові вікна), придбано новий диван-ліжко та нову кухонну стінку.

Що стосується роботи (встановлено пластикові вікна на балконі) зазначеної під №1 в переліку ремонтно-будівельних робіт на суму 10 678, 37 грн., то за висновком експертів такий вид робіт не входить до переліку поточних та капітальних робіт, так як такий вид робіт не передбачено проектною документацією на житловий будинок, а його проведення в житловому будинку вимагає дозволу житлово-комунальних та проектних організацій. До того ж такі роботи не були погоджені з відповідачем і здійснені без його дозволу як власника квартири.

При цьому, встановлені судом та визнані сторонами в судовому засіданні обставини (визнання позивачем факту отримання від відповідача 5000 грн. та зменшення на цю суму позивачем своїх позовних вимог) свідчать і про те, що в ході підписання Акту прийому-передачі майна сторонами по договору були вирішені питання щодо оплати встановлених позивачем кондиціонера та шафи-купе.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду, що позивачем не надано доказів відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України на підтвердження надання згоди відповідачем на проведення позивачем ремонтно-будівельних робіт в орендованій квартирі, оскільки між сторонами не було погодженого переліку поліпшень майна, не складено та не підписано сторонами відповідний кошторис та не складено Акту виконаних робіт про виконання та прийняття цих робіт з зазначенням переліку проведених ремонтних робіт.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді