Номер провадження: 22-ц/785/557/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Парапана В.Ф., Драгомерецького М.М.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року та додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2015 року у справі за позовом Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_3 гизи, треті особи: Одеська міська рада, Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький» про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення,

встановила:

Позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2 ОСОБА_3 гизи, треті особи: Одеська міська рада, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», про звільнення самовільно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на такі обставини. ОСОБА_2 та його сімя - ОСОБА_4 гизи і діти: ОСОБА_4 Баяндир, ОСОБА_4 Бановша, ОСОБА_4 Омір, мешкають за адресою: АДРЕСА_1, самовільно зайняли квартиру без надання підстав на проживання за вказаною адресою. Спірна квартира належить Одеській міській раді та перебуває на обліку в КП ЖКС «Хмельницький». Особовий рахунок № НОМЕР_1 за цією адресою відкрито 05 листопада 2010 року на гр. ОСОБА_5 ОСОБА_6 на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації. Відповідачі в добровільному порядку звільнити зазначене житлове приміщення відмовляються та продовжують проживати в зазначеній квартирі без будь-яких правових підстав, тому позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом.

Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_7, ОСОБА_4 гизи, та треті особи: Одеська міська рада, Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Хмельницький», Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили.

Рішенням суду позов Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради був задоволений в повному обсязі.

Було зобовязано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 гизи, усунути Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради перешкоди в користуванні а саме квартирою № 26 в будинку № 40 по вул. Бугаївська в м. Одесі, яка належить Одеській міській раді та перебуває на балансі КП ЖКС «Хмельницький».

Виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 гизи, з квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2015 року доповнено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року та було виселено ОСОБА_2М.О., ОСОБА_4 Г. та неповнолітніх дітей ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з квартири АДРЕСА_3 без надання жилого приміщення.

На вказані рішення суду ОСОБА_2М.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказані рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм права, при цьому не зазначивши жодної правової підстави.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_10, посвідка на постійне проживання в Україні від 31 березня 2009 року, був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 та в м. Одеса, Тираспольське шосеАДРЕСА_4, однак, мешкає разом з сімєю за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 та його сімя ОСОБА_4 гизи та діти, ОСОБА_4 Баяндир, ОСОБА_4 Бановша, ОСОБА_4 Омір згідно довідок не перебувають на квартирному обліку в секторі обліку та розподілу житла в Малиновській районній адміністрації Одеської міської ради.

Підстав та права на проживання за вказаною адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_2 та його сімя ОСОБА_4 гизи з дітьми: ОСОБА_4 Баяндир, ОСОБА_4 Бановша, ОСОБА_4 Омір, не мають.

Відповідно до ст. 60 ЖК України затверджено Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській PCP, про це вказано в ОСОБА_11 міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок № 470 від 11 грудня 1984 року. Згідно цієї постанови не беруться на квартирний облік працездатні особи, які не займаються суспільно корисною працею.

Згідно довідок № 88 від 09 липня 2014 року та № 89 від 09 липня 2014 року, виданих відділом обліку та розподілу житла Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_4 гизи на квартирному та кооперативному обліку при Малиновській районній адміністрації не перебувають.

Відповідно до відповіді КП «ЖКС «Хмельницький» № 562 від 23 квітня 2014 року квартира АДРЕСА_5 належить до місцевих рад та знаходиться на балансі КП «ЖКС «Хмельницький, сімю ОСОБА_4 не заселяли.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито 05 листопада 2010 року на гр. ОСОБА_5 на підставі розпорядження Малиновської районної адміністрації.

12 червня 2014 року КП «ЖКС «Хмельницький» надав відповідь на лист Малиновської РА ОМР та виписку з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_6.

02 червня 2014 року складено акт обстеження житлових умов заявника, видана довідка про причину видачі довідки громадянці ОСОБА_4 ОСОБА_3 гизи, видана довідка з будинкової книги про склад сімї та реєстрації по квартирі АДРЕСА_6, 03 червня 2014 року складено акт про проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 Ханлар Mica огли з дружиною та дітьми.

11 червня 2014 року складено акт про те, що ОСОБА_2 вручено припис про надання правовстановлюючих документів на квартиру.

26 червня 2014 року КП «ЖКС «Хмельницький» направив ОСОБА_2 припис звільнення самовільно зайнятої квартири АДРЕСА_7.

02 липня 2014 року співробітниками дільниці № 3 в кількості 3 особи складено акт про те, що ОСОБА_2 вручено припис, від підпису відмовились.

Таким чином, відповідач та його сімя не мають права на проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4, тому повинні виселитись.

Відповідачі згоду в добровільному порядку звільнити зазначене житлове приміщення не надали та продовжують проживати в зазначеній квартирі без будь-яких правових підстав.

Відповідно до ст. 58 ЖК України єдиною підставою для вселення в жиле приміщення є ордер, який видається на вільне жиле приміщення.

Згідно до вимог ст. 61 ЖК України - користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться у добровільному або судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЖК України особи, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяються без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном (від порушень, не повязаних з позбавленням володіння). Тому такими діями відповідачами порушені права та законні інтереси позивача у справі.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року та додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

ОСОБА_12