Провадження по справі № 2/401/172/16
Справа № 401/4779/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Регеші В.О.

за участю: секретаря Фадєєвої О.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по укладеному договору № 252205-cred від 23.09.2008 року у розмірі 3466,20 доларів США, що за курсом 23,08 грн. еквівалентно 79999,90 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.09.2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір № 252205-cred згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 2500 доларів США, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановлених кредитним договором. Оскільки відповідач не виконав умов договору у нього станом на 05.11.2015 року утворилася заборгованість, яка складається з 1732,46 доларів США заборгованості за кредитом та 5508,47 доларів США заборгованості по процентам.

23.09.2010 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області винесено рішення по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в сумі 2211,54 доларів США. Тому, з врахуванням вже стягнутої з відповідача суми позивач просить стягнути 3466,20 доларів США.

Під час судового засідання позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі, та надав до суду письмове пояснення в якому посилаючись на ст. 259 ЦК України зауважив, що позовна давність встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Пунктом 5.7. Договору сторони визначили, що строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів, винагороди, пені та штрафу встановлюється у 5 років. Посилаючись на ч.2 ст. 264 ЦК України позивач вказує, що строк позовної давність переривається предявленням позову до боржника. Таким чином, у звязку з поданням позивачем позову до суду та винесенням 23.09.2010 року судом рішення про стягнення заборгованості з відповідача строк позовної давності вважає перерваним.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, подав до суду письмові заперечення та пояснив, що позивач пропустив строк позовної давності на звернення до суду. Зазначив, що відповідно до укладеного кредитного договору сторони погодили строк погашення кредиту згідно з графіком, який викладено в додатку № 1 та є невідємною частиною договору. Вважає, що оскільки графіком встановлено щомісячне погашення кредиту починаючи з 20.10.2008 року по 21.09.2009 року то початком перебігу строку позовної давності також слід рахувати 21.09.2009 року. Під час судового засідання відповідач зауважив, що оскільки рішення про стягнення з нього коштів Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області винесено 23.09.2010 року, а кредитним договором сторони встановили позовну давність у 5 років відповідно строк на звернення до суду закінчився 23.09.2015 року. Позивач звернувся до суду 02.12.2015 року після закінчення строку позовної давності.

Зясувавши обставини справи, дослідивши всі наявні докази, заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягає задоволенню у звязку з пропуском позивачем строку позовної давності.

В судовому засіданні встановлено, що 23.09.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 252205-cred, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2500 доларів США, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку встановлені договором. Оскільки відповідач не виконав умови договору утворилася заборгованість у розмірі 17714,34 грн..

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23.09.2010 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитом в сумі 17714,34 грн. (сімнадцять тисяч сімсот чотирнадцять гривень 14 коп.) та судові витрати 297,14 грн.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з кредитного договору, сторони встановили як строк дії договору до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, так і кінцевий строк повернення кредиту - 21.09.2009 року, а також строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів встановлений графіком.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання, згідно ч.3 ст.254 ЦК України, спливає у відповідне число місяця встановленого строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязаний його початок (ст.253 ЦК України).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Суд врахував, що на підставі ст. 264 ЦК України, позовна давність була перервана пред'явленням позову до відповідача і після винесення 23.09.2010 року рішення Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області перебіг позовної давності почався заново.

Також, судом враховано, що сторони договору встановили в його пункті 5.7 строк позовної давності у пять років. Отже, строк позовної давності закінчився 23.09.2015 року, а позовна заява подана 10.12.2015 року з порушенням строку позовної давності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по укладеному договору № 252205-cred від 23.09.2008 року у розмірі 3466,20 доларів США, що за курсом 23,08 грн. еквівалентно 79999,90 грн.

Керуючись ст.ст. 264, 253, 254, 256, 267, 509, 526, 530, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 57-64, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по укладеному договору № 252205-cred від 23.09.2008 року у розмірі 3466,20 доларів США, що за курсом 23,08 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 05.11.2015 року еквівалентно 79999,90 грн. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області ОСОБА_4

18.02.2016