АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/72/16 Головуючий І інстанції -
Справа: № 2034/2-5261/11 Юдін Є.О.
Категорія: кредитні Доповідач - Костенко Т.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участі секретарів Герасимової К.В., Красношапка К.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2012 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до Приватної фірми «Весна», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

До суду з позовом звернулось ПАТ «ПУМБ» до ПФ «Весна» та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ЗАТ «Донгорбанк», з 26.11.2009 року - ПАТ «Донгорбанк», який являвся правонаступником прав та обов'язків ЗАТ «Донгорбанк», відповідно до Кредитного договору № 06 від 14.05.2007 року було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Укан» кредит у сумі 1400000 доларів США, строком погашення відповідно до графіку з кінцевою датою повернення 13.05.2014 року, під 14% річних за користування кредитом за строковою заборгованістю та 19% річних за користування кредитом за простроченою заборгованістю. Видача кредиту Позичальнику підтверджується меморіальним валютним ордером № 9_27 від 14.05.2007 року та виписками за рахунками НОМЕР_1, НОМЕР_2 станом на 16.03.2011 року.

Позивачем та кредитором за цим позовом є ПАТ «ПУМБ», оскільки рішенням №2/2011 єдиного акціонера, що одноосібно здійснює повноваження позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «ДОНГОРБАНК» від 15 липня 2011 року та Рішенням Позачергових Загальних зборів акціонерів ПАТ «ПУМБ» від 15-16 липня 2011 року протокол № 59 було затверджено Передавальний акт від 15 липня 2011 року, згідно п. 1 якого правонаступником усього майна, майнових прав та обов'язків ПАТ «ДОНГОРБАНК» є ПАТ «ПУМБ».

За весь період Позичальником було сплачено процентів за користування кредитом у сумі 47 600 доларів США, повернуто частково кредит в сумі 16 666,67 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками з рахунків Позичальника. Сума заборгованості Позичальника перед Позивачем станом на 16.03.2011 року складає 2194308,06 дол. США.

У забезпечення зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «ПУМБ» та ПП «Весна» було укладено іпотечний договір № 06, посвідчений 14.05.2007 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2840. Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. Іпотечного договору в іпотеку було передано: земельну ділянку площею 0, 4898 гектарів, яка знаходиться на території селища Високий Харківського району, та належить ПП «Весна» на праві власності на підставі Державного акту на право власності земельної ділянки Серія НОМЕР_3 від 03.10.2001 року та розташовану на ній будівлю промислового комплексу А-1, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Харківського районного БТІ № 165 від 21.04.2011 року, будівля промислового комплексу А-1 належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30.10.2009 року по справі №2-2492/2009, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.11.2009 року.

Отже, позивач вважає, що ОСОБА_2 20.11.2009 року став за іпотечним договором іпотекодавцем зазначеної будівлі промислового комплексу А-1.

Банк просив з метою задоволення їх вимог та погашення заборгованості за Кредитним договором №06 від 14.05.2007 року в сумі 2194308,06 доларів США, звернути стягнення шляхом продажу на прилюдних торгах на предмет іпотеки, а саме: будівлю промислового комплексу А-1 загальною площею 3562,7 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_2; земельну ділянку площею 0,4898 гектарів, яка знаходиться на території смт. Високий, Харківського району, Харківської області, та належить на праві власності ПП «Весна» на підставі державного акту на право власності земельної ділянки Серія НОМЕР_3 від 03.10.2001 року.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2012 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

На зазначене рішення суду першої інстанції представником ПАТ «ПУМБ» було подано апеляційну скаргу, в обґрунтування якої представник ПАТ «ПУМБ» посилався на те, що рішення господарських судів, на яких ґрунтувались висновки суду першої інстанції про відмову у позові, скасовані. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2010 року було відмовлено у задоволенні позову ПФ «Весна» до ПАТ «Донгорбанк» про визнання недійсним іпотечного договору № 06 від 14 травня 2007 року про передачу в іпотеку будівлі промислового комплексу А-1 загальною площею 1474,60 кв.м. на забезпечення виконання ТОВ фірма «УКАН» Кредитного договору № 06 від 14 травня 2007 року. Апелянт зазначав, що відповідачі надали до суду неправдиві відомості та не повідомили, що залучені до справи копії судових рішень про задоволення позову ПФ «Весна» про визнання недійсним іпотечного договору скасовані. Зобов'язання позичальником ТОВ фірма «УКАН» не виконані, тому позивачем доведено наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, що перебуває у власності ОСОБА_2, та на земельну ділянку, що належить ПФ «Весна».

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 січня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ «ПУМБ» було частково задоволено, рішення районного суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2013 року зазначене рішення Апеляційного суду Харківської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції від 19 листопада 2012 року та ухвалено нове, яким позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволені. У рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 06 від 14 травня 2007 року, укладеного між ПАТ «Донгорбанк» та ТОВ фірма «УКАН», розмір якої складає 2 194 308,06 доларів США, з яких 10383 333,33 долари США - сума заборгованості за кредитом та 810 974,73 доларів США - сума заборгованості за відсотками, звернуто стягнення на предмет іпотеки відповідно до Договору іпотеки № 06 від 14 травня 2007 року, а саме на нежитлову будівлю промислового комплексу А-1 загальною площею 3562,7 кв.м., що розташовано у АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30.10.2009 року по справі №2-24 92/2009; земельну ділянку площею 0,4898 га, що належить ПФ «Весна» на підставі державного акту на право власності земельної ділянки Серія НОМЕР_3, виданого на підставі рішення Височанської селищної ради Харківського району Харківської області XV сесії ХХІІІ скликання від 29 березня 2001 року виданого 03 жовтня 2001 року. Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах. Встановлено початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року було частково задоволено касаційні скарги ПФ «Весна» та ОСОБА_2, рішення Апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 травня 2007 року між ПАТ «Донгорбанк» та ТОВ фірма «Укан» було укладено Кредитний договір № 06 від 14 травня 2007 року (надалі Кредитний договір), за яким ПАТ «Донгорбанк» зобов`язався видати Позичальнику кредит розміром 1 400 000,00 доларів США, а Позичальник зобов`язався повернути кредит до 13 травня 2014 року (том перший а.с. 7-14).

Матеріали справи свідчать, що рішенням Господарського суду Харківської області від 17 серпня 2009 року на користь ЗАТ «Донгорбанк» з ТОВ фірма «Укан» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 06 від 14 травня 2007 року в сумі 1781805,15 доларів США. (а.с.153-156)

Вказане рішення не виконано, що сторонами не заперечується та підтверджується наданою представником позивача інформацією з виконавчого провадження.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що розмір заборгованості ТОВ фірма «Укан» перед ПАТ «ПУМБ» (правонаступник ЗАТ «Донгорбанк») складає 2 194 308,06 доларів США, з яких 1 383 333,33 долари США 33 - сума заборгованості за кредитом та 810 974,73 долари США - сума заборгованості за відсотками.

В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ фірма «Укан» за Кредитним договором між ЗАТ «Донгорбанк» та ПФ «Весна» було укладено Договір іпотеки № 06 від 14 травня 2007 року (надалі Договір іпотеки), відповідно до умов якого ПФ «Весна» передала в іпотеку будівлю промислового комплексу літ. А-1 загальною площею 1474, 60 кв. м. та земельну ділянку, яка необхідна для використання за цільовим призначенням, які знаходяться по АДРЕСА_1 (том перший а.с. 15-19).

Після укладання Договору іпотеки, на підставі рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 30 жовтня 2009 року право власності на будівлю промислового комплексу літ. А-1 загальною площею 3562,7 кв. м. та земельну ділянку, які знаходяться по АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_2

Відмовляючи у задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції керувався ст. ст. 11, 60 ЦПК України та виходив з того, що рішенням Господарського суду Харківської області від 10 липня 2009 року (том перший а.с. 146-150), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16 вересня 2009 року (том перший а.с. 142-145), які набули чинності та не скасовані, іпотечний договір № 06 від 14 травня 2007 року, який було укладено на забезпечення виконання позичальником ТОВ фірма «Укан» Кредитного договору № 06 від 14 травня 2007 року, було визнано недійсним.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись, оскільки згідно копії постанови Вищого господарського суду України від 09 грудня 2009 року, наданого позивачем, рішення Господарського суду Харківської області від 10 липня 2009 року та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 16 вересня 2009 року скасовані, а справа передана на новий розгляд (том перший а.с. 185-188).

Під час нового розгляду постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2010 року (том перший а.с. 192-195), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 23 грудня 2011 року (том перший а.с. 196-198), в позові ПФ «Весна» до ЗАТ «Донгорбанк» про визнання недійсним іпотечного договору № 06 від 14 травня 2007 року про передачу в іпотеку будівлі промислового комплексу літ. А-1, загальною площею 1474, 60 кв.м., та земельної ділянки площею 0,4898 га на забезпечення виконання ТОВ фірма «Укан» Кредитного договору № 06 від 14 травня 2007 року відмовлено.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недійсність іпотечного договору ґрунтується на неповному з`ясуванні обставин, які мають істотне значення у справі, та є помилковим.

Разом з тим, вирішуючи питання про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотечний договір повинен містити, серед іншого, такі істотні умови як опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення.

В Договорі іпотеки сторони чітко визначили площу об'єкту нерухомого майна, який Відповідач передав, а Позивач прийняв в іпотеку та яка складає 1474,60 кв.м.

Натомість, сторонами визнається, що в іпотечний договір від 14.05.2007 року № 06 не вносилися зміни щодо предмету іпотеки, та замість будівлі промислового комплексу літ.А-1 загальною площею 1474,60 кв.м, в іпотеку будівля промислового комплексу літ.А-1 загальною площею 3562,70 кв.м, на яку позивач просить звернути стягнення на погашення заборгованості за кредитним договором, не передавалася.

У відповідності до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов'язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.

Судом встановлено, що під час видачі кредиту та укладання Договору іпотеки фахівцями банку досліджувався технічний паспорт на спірний об'єкт нерухомого майна, вивчалися правовстановлюючі документи на нежитлову будівлю.

Отже, позивачеві було відомо про те, що площа будівлі складає 3562,7 кв.м, однак сторони уклали Договір іпотеки про передачу в іпотеку нежитлові приміщення будівлі площею 1474,60 кв.м.

Як свідчить лист КП «Харківське РБТІ» № 456/1 та технічний паспорт на виробничий будинок (а.с. 151 т. 1) площа спірної нежитлової будівлі станом на 14 травня 2007 року (на день укладання Договору іпотеки) становила 3562,7 кв.м.

Крім того, зі згаданого листа КП «Харківське РБТІ» вбачається, що станом на момент оформлення права власності, на 25.04.2000 року, загальна площа комплексу становила 2699,80 кв.м, а при проведенні технічної інвентаризації станом на 18.10.2006 року було зафіксовано, що площа об'єкта складає 3562,70 кв.м.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25 березня 2015 року у цій справі зазначив, щодо необхідних реквізитів, які ідентифікують об'єкт нерухомого майна належить і його фактичні розміри.

За таких обставин, зважаючи на чітку визначеність в Договорі іпотеки площі об'єкту нерухомого майна - 1474,60 кв. м, відсутність будь-яких доказів передачі в іпотеку будівлі в цілому площею 3562,7 кв.м, у суду відсутні правові підстави для звернення стягнення на нежитлову будівлю промислового комплексу літ. А-1 загальною площею 3562,7 кв.м, що розташована по АДРЕСА_1.

Також колегія суддів не знаходить правових підстав для часткового задоволення позову та звернення стягнення на нежитлові приміщення у спірній будівлі площею 1474,60 кв.м, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за умови, що нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя.

Отже, суд вправі звернути стягнення на предмет іпотеки, який являє собою нерухоме майно зареєстроване у встановленому порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, нежитлові приміщення площею 1474,60 кв.м у спірній будівлі не зареєстровані, як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, що виключає можливість звернення стягнення на абстрактну кількість квадратних метрів у спірній будівлі.

Згідно з п.1.3. Договору іпотеки іпотека поширюється на земельну ділянку, на якій розташований предмет іпотеки і яка необхідна для його використання за цільовим призначенням.

Тобто, Договором іпотеки чітко та вичерпно встановлено, що в іпотеку передано лише земельну ділянку, яка необхідна для використання предмету іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що площа земельної ділянки під забудовою площею 1474,60 кв.м складає 2 140,61 кв. м, що дорівнює 0,214 га, а не 0, 4898 гектари, як зазначено у позовній заяві.

На підставі ч. 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована.

Крім того, як встановлено колегією суддів, правові підстави вважати, що в іпотеку передано будівлю в цілому, а не її частину площею 1474,60 кв.м відсутні, що виключає можливість звернення стягнення на земельну ділянку в цілому з площею 0,4898 га, більша частина якої не забудована.

На виконання висновків та мотивів, наведених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 березня 2015 року колегією суддів досліджено питання припинення існування ТОВ фірми «Укан», як основного боржника за зобов'язанням.

Так, з наданої апелянтом копії постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2015 року у справі № 820/2669/14, залишеної без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2015 року вбачається, що адміністративний позов Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області про припинення товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Укан" залишено без задоволення.

На підставі викладеного, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ «ПУМБ» підлягає частковому задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у позові з інших підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до Приватної фірми «Весна», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 06 від 14 травня 2007 року - відмовити з інших підстав.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Т.М. Костенко

Судді: А.І. Колтунова

І.Г. Гальянова