Справа № 140/2829/15-ц
Провадження № 2/140/992/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2016 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

05.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Немирівського районного суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, вказавши, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 20.07.2013 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу грошові кошти у розмірі 5500 доларів США.

На підтвердження укладеного договору позики та отримання коштів відповідачем 20.07.2013 року було надано дану розписку.

Виходячи з умов укладеного договору та наданої розписки позика мала бути повернена позивачу в наступному порядку:

-2500 доларів США до 30 листопада 2013 року;

-3000 доларів США до 30 березня 2016 року.

Однак взятих на себе зобовязань відповідач не виконав та домовлену суму до 30 листопада 2013 року не повернув.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердлження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількісті речей.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

Порушення pобовязання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, вищзначених змістом зобовязання (ст. 610 ЦК України).

З аналізу вищевикладеного вбачається, що відповідач вважається таким, що прострочив грошове зобовязання.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встанволені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України).

Згідно ст. ст. 625, 1050 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встанволеного індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встанволений інший розмір процентів.

Отже, відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача 3 % річних, що станвить 145,68 доларів США, виходячи з таких розрахунків.

Період прострочення платежу: 01.12.2013 року 05.11.2015 року.

Кількість днів прострочення: 709.

Прострочена сума: 2500 доларів США.

2500/365*709*3%=145,68 (доларів США).

Якщо договором встианволений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової чатсини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

З урахуванням вище викладеного, позивач вправі вимагати від відповідача повернення йому цсієї суми позики.

Як розяснено в абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно даних Національного банку України, станом на 05.11.2015 року курс гривні по відношенні до долара США станвить 2308,1425 грн. за 100 доларів США (http://www.bank.gov.ua/control/uk/index).

Виходячи з викладеного, загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 5645,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2015 року становить 130310,34 грн., з яких 5500 доларів США, що еквівалентно 126947,84 грн. сума основного боргу, 145,68 доларів США, що еквівалентно 3362,50 грн. 3 % річних.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборговааність за договором позики в розмірі 5645,68 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2015 року еквівалентно 130310,34 грн., з яких 5500 доларів США, що еквівалентно 126947,84 грн. сума основного боргу, 145,68 доларів США, щоеквівалентно 3362,50 грн. 3 % річних та повернення судового збору.

Позивач ОСОБА_1 та його представники за дорученням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, позивач ОСОБА_2 пояснив, що гроші він забрав з продажу автомобіля, тому першу розписку написав бо пожалів ОСОБА_1, а другу розписку написав під тиском.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача, відповідача та їх представників, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково підстав.

20.07.2013 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений письмовий договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5500 доларів США, а останній зобовязався повернути таку ж суму грошових коштів у визначений договором позики строк, а саме: 2500 доларів США до 30 листопада 2013 року, 3000 доларів США до 30 березня 2016 року. На підтвердження факту укладення договору позики та отримання грошей в позику відповідач ОСОБА_2 видав розписку, складену та підписану ним власноруч, яка посвідчує отримання ним 20.07.2013 року у позику грошові кошти в сумі 5500 доларів США ( а. с. 7 ).

Станом на 30 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_2 взятих на себе зобовязань не виконав та домовлену суму не повернув.

Встановленим фактам відповідають зобовязальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ч. 2 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути продавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

В установлений строк відповідач ОСОБА_2 не виконав своє зобовязання, тим самим порушив вимоги ст. 1049 ЦК України, згідно якої позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог договору позики не виконав взятих на себе зобовязань, тому сума заборгованості за договором позики, що складає 5500 доларів США.

Відповідно до п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення суду.

Згідно ст. 1048 ч. 1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Посилання відповідача в судовому засіданні, що написання розписки відбувалося під тиском суд вважає безпідставними та не обґрунтованими, оскільки належними та допустимими доказами відповідачем не підтвердженні.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути предявлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Підтверджувати факт укладення договору позики, тобто факт передачі грошей та строк їх повернення або предявлення вимоги до повернення, можуть боргові документи розписка, акт передання та прийняття, розрахунок фактура тощо. В даному випадку позивачем надана розписка, яка написана особисто відповідачем. Факт написання розписки підтвердив відповідач. Відповідно до розписки, відповідач взяв у борг у позивача 5500 доларів США, строк повернення позики сторонами встановлений 2500 доларів США до 30.11.2013 року, 3000 доларів США до 30.03.2016 року. Таким чином сума основного боргу, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, становить 5500 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 126947,84 грн. станом на 05.11.2015 року.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує пятдесятикратного розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Розпискою не було встанолено розмір процентів за користування позикою. Відповідно до розрахунку позивача в позовній заяві, відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача 3 % річних, що становить 145,68 доларів США в період прострочення платежу з 01.12.2013 року по 05.11.2015 року, що становить 709 днів, прострочена сума 2500 доларів США (2500/365*709*3% =145,68 доларв США). Відповідно до п. 6 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надання коштів у позику є фінансовою послугою. Фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Фінансові послуги надаються з метою отримання прибутку, різновидом якого є проценти. Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також фізичними особами субєктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законом. Отже, в інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається. По даній справі встановлено, що договір позики укладався між фізичними особами, позивач не є субєктом підприємницької діяльності, тому в частині стягнення з відповідача на користь позивача 145,68 доларів США має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1303,11 грн. ( а. с. 1 ).

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 207, 526, 530, 553, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 76, 88,169, 209, 212, 214, 215, ЦПК, України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) заборговааність за договором позики в розмірі 5500 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05.11.2015 року еквівалентно 126947,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повернення судового збору в розмірі 1303,11 грн.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: