У Х В А Л А

Справа № 2-1337/09

№ 4-с/183/58/15

05 січня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.

секретаря Хачатурової Е.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції при виконанні судового рішення,-

в с т а н о в и в:

23 листопада 2015 року ПАТ «ВіЕйБіБанк» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

-Визнати неправомірними дії державного виконавця Гриценок Д.І. щодо не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження або про відмову у відкритті виконавчого провадження рекомендованими листами з повідомлення про вручення;

-Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо проведення виконавчих дій з виконання виконавчих листів № 2-1337/09 від 23.09.14р.;

-Зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії з виконання виконавчих листів № 2-1337/09 від 23.09.14року у двомісячний строк.

Свою заяву скаржник мотивує тим, що 23.09.2014 року Новомосковським міськрайонним судом ухвалено рішення у цивільній справі № 2-1337/09 про видачу дублікатів виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку певної грошової суми та судових витрат.

У жовтні 2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до ВДВС Новомосковського МРУЮ із заявами про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 2-1337/09 від 23.09.2014 року, виданих Новомосковським міськрайонним судом про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь банку грошової суми у розмірі 331522,03 грн., 30 грн., 1700 грн. Посилаючись на вимоги ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» заявник зазначає, що державний виконавець зобовязаний довести до відома учасників виконавчого провадження інформацію про відкриття виконавчого провадження або про відмову у відкритті виконавчого провадження рекомендованими листами з повідомленнями про вручення. Між тим, жодних рекомендованих листів з повідомленнями про вручення ПАТ «ВіЕйБі Банк» не отримувало, тому стягувач у виконавчому провадженні звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця щодо не надіслання рекомендованих листів з повідомленнями про вручення зазначених вище постанови про відкриття виконавчого провадження чи про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданий 23.09.2014 року по справі № 2-1337/09. При цьому заявник вважає, що бездіяльність державного виконавця ВДВС Новомосковського МРУЮ ОСОБА_3 щодо проведення виконавчих дії з виконання виконавчих листів № 2-1337/09 від 23.09.2014 року є неправомірною, і просить зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії з примусового виконання зазначених вище листів (мовою оригіналу) неправомірною у двомісячний строк.

В судове засідання представник заявника не з'явився, повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Представник ВДВС Новомосковського МРУЮ в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому скарга розглянута у відсутність сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суду, у відповідності до ст. 60 ЦПК України, не надано жодних даних про те, що стягувач у виконавчому провадженні звертався до ВДВС Новомосковського МРУЮ з заявами про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів, виданих Новомосковським міськрайонним судом 23.09.2014 року по справі № 2-1337/09.

У відповідності до ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець надсилає рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію постанови про відкриття виконавчого провадження або про відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до ст. 47 цього Закону.

Державним виконавцем не спростовано викладених у скарзі доводів про те, що заявнику, у відповідності до вимог ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», надіслано одне з перелічених вище рішень, яке приймається державним виконавцем, та надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, зобов'язати державного виконавця надсилати рекомендовані листи з повідомленнями про вручення з постановами про відкриття виконавчого провадження, як того вимагає представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» суд позбавлений можливості, оскільки виключно державний виконавець приймає рішення про відкриття виконавчого провадження або про відмову у відкриття виконавчого провадження, або про повернення виконавчого документу стягувачу.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», на яку скаржник посилається у своїй скарзі, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Коментована норма частини 2 статті 30 Закону України визначає обовязок державного виконавця вжити заходи для проведення виконавчих дій з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Зрозуміло, що до встановлених строків не входить часі відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна.

Таким чином, частина 2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» є процесуальним правом державного виконавця, яка зобовязує його провести виконавчі дії протягом встановленого законом терміну для даного виду стягнення.

Закон України «Про виконавче провадження» не встановлює підстав та процесуального порядку оформлення продовження встановленого строку, однак порушення строків може бути підставою для дисциплінарної чи матеріальної відповідальності державного виконавця.

Вимоги стягувача, викладені у скарзі, суперечать одна одній.

Так, представник ПАТ «ВіЕйБі банку» у свій скарзі (пункт 4 прохальної частини) просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо проведення виконавчих дій з виконання виконавчих листів № 2-1337/09 від 23.09.2014 року.

Не зрозумілим суду є твердження заявника про проведення чи не проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчих дій, зважаючи на обґрунтування поданої скарги щодо не отримання банком рекомендованих листів з повідомленнями про відкриття чи не відкриття виконавчого провадження.

У пункту 5 прохальної частини скарги представник банку просить зобовязати державного виконавця Гриценок Д.І. провести виконавчі дії з виконання зазначених вище виконавчих листів неправомірною у двомісячний строк, що також є не зрозумілим суду.

Крім того, в порядку ст. 383 ЦПК України, до суду може бути оскаржена бездіяльність державного виконавця, яка призвела до порушення прав та свобод сторони виконавчого провадження.

В даному випадку, стягувачем не наведено достатніх даних про те, що бездіяльність державного виконавця щодо не надіслання рекомендованого листа з повідомленням про відкриття виконавчого провадження чи про відмову у відкритті виконавчого провадження, а також щодо не закінчення виконавчого провадження у строки, визначені ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», призвела до порушення права чи свободи заявника, який оскаржує бездіяльність у такий спосіб.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволенню не підлягає, що не позбавляє стягувача у виконавчому провадженні, скористатися своїм правом на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отримання у встановленому порядку копій процесуальних рішень державного виконавця, які можливо оскаржити, в порядку визначеному нормами розділом VII ЦПК України .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383- 387 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції при виконанні судового рішення залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя Сорока О.В.