АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1585/16 Справа № 204/7347/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Григорченко Е.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2015 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_5 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

встановила:

ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2015 року року, де ставить питання про його скасування, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2015 року позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України - задоволені. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України матеріальну шкоду в розмірі 11148,25 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., а всього 11391 грн. 85 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 липня 2011 року о 16 годині 00 хвилин в м. Дніпропетровську на вул. Набережна-Заводська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Деу Нубіра», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, та автомобіля «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_6.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2011 року ОСОБА_5 був визнаний винним в скоєному ДТП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Дана постанова не оскаржена та набрала законної сили (а.с.9).

Внаслідок вищевказаної ДТП автомобілю «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2, були завдані механічні ушкодження.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку автомобілю «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2, за № 81/2011 від 10.08.2011 року - сума спричиненої шкоди власнику автомобіля, в внаслідок його пошкодження, складає 12429 грн. 90 коп. (а.с.10-19).

08 вересня 2011 року ОСОБА_6, власник автомобіля «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2, звернувся з заявою, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану відповідачем (а.с.7).

В зв'язку з настанням події, передбаченої ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБ України, на підставі наказу від 24.10.2011 року за № 2736 (а.с.23), здійснило виплату відшкодування ОСОБА_6 в розмірі 10358 грн. 25 коп. в межах обов'язкового ліміту відповідальності МТСБУ, що підтверджується платіжним дорученням від 25.10.2011 року за № 4567 (а.с.29).

Крім того, позивачем були понесені витрати на аварійного комісара для складання вищевказаного звіту щодо заподіяної шкоди, які склали 790 грн. 00 коп. (а.с.25).

Враховуючи, що позивач виплатив страхове відшкодування за Договором, в межах сплаченої суми в розмірі 10358,25 грн. та послуг аварійних комісарів в сумі 790 гривень, тому суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд вважає за необхідне змінити стягнену суму з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", ст. ст. 10, 11, 61 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог МТСБУ щодо стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу з винної особи, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Разом з тим, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з розміром стягненої суми, оскільки стягуючи страхове відшкодування у розмірі 10358,25 грн, суд стягнув ще витрати на аварійного комісара у розмірі 790 грн., які стягненню не підлягають, так як зазначені витрати не відносяться до страхового відшкодування.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 790 грн. не пілягають задоволенню, а рішення суду підлягає зміні.

Доводи апелянта ОСОБА_5, що висновок автотоварознавчого дослідження щодо вартостості матеріальної шкоди, заподіяної внасідок ДТП, не є належним доказом, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки, у відповідності до ст. 10 ЦПК України відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Проте будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували висновок автотоварознавчого дослідження щодо вартості матеріальної шкоди, суду не надані. Копотання щодо проведення відповідної експертизи не заявлені ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Судом не може бути прийнято до уваги посилання апелянта, що ОСОБА_6 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування після 30 днів з дня повідомлення про дорожно-транспортну пригоду, оскільки, відповідно до вимог підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто наведена норма визначає можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування.

Допущені судом порушення вимог норм процесуального права, на які посилається позивач (щодо відсутності ухвали про заочне рішення і т.п.), не вплинули на законність правильного по суті рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги, приведені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення норм права, що протирічить діючому законодавству.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду, відповіно до вимог ч. 3 ст. 303 ЦПК України, змінити в частині розміру стягненої суми та зменшити її з 11148,25 грн до 10358,25 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2015 року змінити в частині суми матеріальної шкоди, зменшивши її з 11148,25 грн. до 10358,25 грн.

Рішення суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: