Справа №621/3086/15-ц Провадження №2/621/186/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року Зміївський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Чигриної Л.Г.

при секретарі Лацько А.С.

за участю представника позивача - адвоката Божко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Зміївського районного суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади

Нижньобишкинської сільської Ради Зміївського району Харківської області

« Про визнання права власності на спадщину »,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади

Нижньобишкинської сільської Ради Зміївського району Харківської області про

визнання права власності у порядку спадкування за законом у вигляді права на земельну

ділянку, розміром 7,38 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі,

що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року,

на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого Зміївською державною районною

адміністрацією 25.06.1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів

на право на земельну частку ( пай) за № НОМЕР_2 від 25.06.1997 року, спадкоємцем якої була

її донька ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, але юридично

не оформила її, та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У якості третьої особи зазначила Колективне сільськогосподарське підприємство

« Донецьке».

В обґрунтування вимог позивачка ОСОБА_2 послалась на те, що

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Харкові померла її мати ОСОБА_4.

Родинні відносини між нею та матір'ю підтверджуються свідоцтвом про її

народження та свідоцтвом про укладення шлюбу.

Батьки її матері померли раніше за неї.

ЇЇ бабуся по лінії матері - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року і після її смерті спадщину фактично прийняла її мати - ОСОБА_4, оскільки вона

вступила в управління та володіння спадковим майном своєї матері та її бабусі.

Також зазначила, що її мати ОСОБА_4 фактично вступила в управління

та володіння спадковим майном після смерті матері ОСОБА_3, оскільки доглядала

за спадковим будинком, розпорядилася предметами домашнього побуту, несла витрати

по утриманню будинку, а також вчиняла такі дії щодо земельної ділянки.

Вважає, що таким чином, її мати ОСОБА_4 за життя була власником наступного майна:

- права на земельну частку ( пай), яка перебуває у колективній власності коллективного

сільськогосподарського підприємства "Донецьке", розміром 7,8 умовних кадастрових

гектарів без визначення меж в натурі;

- грошових вкладів з відсотками та всіма компенсаціями, що знаходиться в ТВБВ

Ощадбанку №10020/011 м. Харкова.

Після смерті матері ОСОБА_4 спадщину одноособово прийняла тільки вона -

ОСОБА_2, оскільки її брат ОСОБА_5 відмовився від спадщини на її користь.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року її брат ОСОБА_5 помер.

20.12.2006 року вона отримала в Першій Харківській державній нотаріальній

конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері і згідно вказаного свідоцтва вона успадкувала тільки грошові вклади.

Зазначене відбулось тому, що на момент оформлення спадщини були відсутні дані, які підтверджували б факт прийняття спадщини її матір'ю ОСОБА_4 після смерті

бабусі ОСОБА_3.

Зауважила на те, що таким чином, успадкованим, але не переоформленим

залишилось право на земельну частку ( пай) у землі, яка перебуває у колективній

власності колективного сільськогосподарського підприємства "Донецьке", розміром

7,38 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі

Вона не може оформити спадщину внаслідок відсутності правового документу

на землю, а також через те, що не встановлено факту прийняття спадщини їх матір'ю

ОСОБА_4 після смерті її бабусі ОСОБА_3.

Зазначила, що оскільки її бабуся та мати її матері - ОСОБА_3 померла

ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто на момент дії ЦК України в редакції 1963 року, то при вирішенні спору повинні бути застосовані саме його норми:

Відповідно до ст. 524 ч. 1 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство

здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 524 ч. 2 ЦК України, в редакції 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України, в редакції 1963 року, при спадкоємстві

за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі

усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка

народилася після його смерті.

Згідно ст. 534 ч. 1 ЦК України, в редакції 1963 року, кожний громадянин може

залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів

звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,

так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. 548 ч. 1 ЦК України, в редакції 1963 року, для придбання

спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини

під умовою або з застереженнями.

Згідно ст. 549 ч. 1 п. 1 ЦК України, в редакції 1963 року, визнається, що

спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Звернула увагу на те, що оскільки її мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тобто на момент дії ЦК України, в редакції від 16.01.2003 року, то при вирішенні спору повинні бути застосовані його норми.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла спадкодавця, до інших осіб спадкоємців.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та

обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право

на спадкування почергово.

Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом

одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,

усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Зазначила, що право її звернення до Зміївського районного суду передбачено правилами виключної підсудності, оскільки спір виник з приводу права на нерухоме майно, а відповідно до ст.114 ч. 1 ЦК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або її основної частини.

Просить визнати за нею, ОСОБА_6, право власності у порядку спадкування за законом у вигляді права на земельну ділянку, розміром 7,38 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого Зміївською державною районною адміністрацією 25.06.1997 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за

№ НОМЕР_2 від 25.06.1997 року, спадкоємцем якої була її донька ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її, та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з'явилась, свої інтереси

уповноважила представляти адвоката Божко Д.О., на підставі договору про надання

правової допомоги від 04.12.2015 року. ( а.с. 37-38 )

Крім того, 05.12.2015 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх у повному обсязі. ( а.с. 39)

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 - адвокат

Божко Д.О. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримує, просить задовольнити їх

у повному обсязі.

Відповідач - Територіальна громада Нижньобишкинської сільської Ради

Зміївського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надіслав лист

№ 01-19/25 від 12.01.2016 року про розгляд справи у відсутність свого представника,

з позовними вимогами ОСОБА_2 згодний, проти їх задоволення не заперечує.

(а.с.47)

Третя особа Колективне сільськогосподарське підприємство « Донецьке»

в судове засідання 27.01.2016 року не з'явився, згідно відомостей з ЄДРПОУ

по реєстрації КСП« Донецьке» не значиться.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК

України докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,

повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд

вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового

засідання, тому він підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом

за принципом змагальності. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог

і на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,

на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що батьками позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є : батьком - ОСОБА_8,

матір'ю - ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про її народження, видане

13.11.1961 року Жихарською селищною Радою Харківського районного РАЦС. ( а.с. 10)

Після реєстрації шлюбу 11.07.1981 року з ОСОБА_9, позивачка змінила своє прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», про що свідчить свідоцтво про одруження,

видане 11.07.1981 року Палацом одружень « Жовтневий» м. Харкова. ( а.с.11)

Батьками її матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, були:

батьком - ОСОБА_10, матір'ю - ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про її народження, видане 22.09.1968 року відділом РАЦС Балаклійського району Харківської області.( а.с. 13)

Після реєстрації шлюбу 31.12.1954 року з ОСОБА_8, мати позивачки змінила своє прізвище « ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», про що свідчить свідоцтво про одруження,

видане 31.12.1954 року Кагановичським районним РАЦС м. Харкова. ( а.с.12)

Таким чином, судом встановлено, що рідною бабусею позивачки

ОСОБА_2 є ОСОБА_3, а її рідною матір'ю - є ОСОБА_4.

Згідно сертифікату на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого

Зміївською районною державною адміністрацією 25.06.1997 року та зареєстрованого

в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № НОМЕР_2 від 25.06.1997

року, ОСОБА_3, як член колективного сільськогосподарського підприємства

« Донецьке» с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської області, є власником

права на земельну ділянку ( пай) у розмірі 7,38 умовних кадастрових гектарів

без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що вбачається з копії сертифікату на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 25.06.1997 року та довідки відділу Держгеокадастру у Зміївському районі від 29.10.2015 року.( а.с. 17,18)

ІНФОРМАЦІЯ_3 року бабуся позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла, про свідчить свідоцтво про смерть на ім'я останньої, видане Нижньобишкинською сільською Радою Зміївського району Харківської області 23.10.2003 року. ( а.с. 8)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у склад якої входить вказане

право на земельну ділянку, згідно сертифікату серії НОМЕР_1 від 25.06.1997 року.

На день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, разом з нею в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не проживав та не був зареєстрований, що вбачається з довідки № 02-22/747від від 27.11.2015 року виданою Нижньобішкінською сільською Радою Зміївського району Харківської області. ( а.с.24)

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на

їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.01.2016 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3

року ОСОБА_3 інформація за вказаними параметрами запиту у Спадковому

реєстрі відсутня. ( а.с. 49)

Відповідно до листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області № 21/01-16 від 13.01.2016 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3

із заявами про прийняття або відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний термін, до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався.

( а.с. 48)

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Мати позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - є дочкою

ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та відноситься до вказаної категорії

спадкоємців.

ОСОБА_4 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року своєї матері ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину, оскільки у період з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по 20.04.2004 року вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме, доглядала за спадковим будинком

та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 розпорядилась предметами домашнього побуту, несла витрати по утриманню будинку, володіла документами на землю, проявляла інтерес до всього спадкового майна, що вбачається з довідки - підтвердження, складеної депутатом

виборчого округу № 6 Ямпольською В.І. 21.01.2016 року, однак юридично спадщину не оформила. ( а.с. 55)

ІНФОРМАЦІЯ_4 року мати позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_4 - померла, про свідчить свідоцтво про смерть на ім'я останньої, видане міським відділом РАЦС Харківського обласного управління юстиції ІНФОРМАЦІЯ_4 року. ( а.с. 9)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.12.2006 року державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори, реєстр

№ 6-2361, спадкоємцем всього майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є її дочка ОСОБА_2, яка є позивачкою у даній справі. ( а.с. 15)

Спадкове майно, на яке видано вказане свідоцтво від 20.12.2006 року, реєстр

№ 6-2361,складається з грошових вкладів, що знаходяться у ТВБВ « Ощадбанк». ( а.с.15)

Таким чином позивачка ОСОБА_2 є єдиною спадкоємцею спадкового майна, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_4.

Брат позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що

вбачається із свідоцтва про смерть на ім'я останнього, виданого відділом РАЦС по

м. Харкову Харківського міського управління юстиції. ( а.с. 14)

Однак позивачка ОСОБА_2 не може отримати свідоцтво про право на

спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4 на право на земельну ділянку,

згідно сертифікату серії НОМЕР_1 від 25.06.1997 року, яку остання фактично

прийняла та юридично не оформила після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року своєї матері

ОСОБА_3.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2015 року

державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори

Христенко Н.Л. позивачці ОСОБА_2 було відмовлено у оформленні спадкових

прав померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року матері ОСОБА_4 на право на земельну частку ( пай),

що знаходиться у КСП « Донецьке» с. Нижній Бишкин Зміївського району Харківської

області, право власності на яке належить її матері ОСОБА_3, яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкоємцем якої була дочка ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю

у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів.

( а.с. 23)

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)

від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або

за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки,

що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися

внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від

30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про

право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли

спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право

на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові

не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися

до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 24 вказаної постанови відповідачами у справах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину.

При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_2 не може відновити своє порушене право інакше, ніж

зверненням до суду.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право

прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Дочка померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_2, яка є позивачкою у справі, відноситься до вказаної категорії спадкоємців, є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_4.

У відповідності зі ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України для прийняття спадщини спадкоємцеві необхідно подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до шести місяців після смерті спадкодавця або проживати зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого

ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що

не прийняв її.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є єдиною спадкоємцею

спадкового майна у вигляді права на земельну ділянку, згідно сертифікату серії

НОМЕР_1 від 25.06.1997 року, що залишилось після смерті матері ОСОБА_4, яка

фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року

ОСОБА_3

Суд вважає, що є достатні підстави для визнання за позивачкою ОСОБА_2

права власності у порядку спадкування за законом у вигляді права на земельну ділянку, розміром 7,38 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі

( на місцевості), що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3

року, на підставі сертифікату серії НОМЕР_1, виданого Зміївською державною

районною адміністрацією 25.06.1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації

сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за № НОМЕР_2 від 25.06.1997 року,

спадкоємцем якої була її донька та мати позивачки ОСОБА_4, яка фактично

прийняла спадщину, але юридично не оформила її, та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 10,11,60, 209, 212-215,218 ЦПК України,

ст.ст. 1216,1218,1225,1268,1272 ЦК України ,

постановою Пленуму Верховного Суду України від

30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про

спадкування», суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Територіальної громади

Нижньобишкинської сільської Ради Зміївського району Харківської області

« Про визнання права власності на спадщину » - задовольнити повністю.

1. Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

у порядку спадкування за законом право на земельну ділянку, розміром 7,38 умовних

кадастрових гектарів без визначення меж в натурі, що належала ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на підставі сертифікату серії НОМЕР_1,

виданого Зміївською державною районною адміністрацією 25.06.1997 року

та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай)

за № НОМЕР_2 від 25.06.1997 року, спадкоємцем якої була її донька ОСОБА_4,

яка фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила її, та померла ІНФОРМАЦІЯ_4

року.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку

на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Харківської області через

Зміївський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Зміївського районного суду Чигрина Л.Г.