Дата документу 21.01.2016
Справа № 320/9365/15-ц
Провадження № 2/320/394/16
21 січня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Горбачової Ю.В.,
при секретарі Луценко П.В.,
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомої суду причини, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Судові повістки надсилались їй за її зареєстрованою адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, бул. 30-років ПеремогиАДРЕСА_1, та за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, просп. 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_2, однак до суду повернулись конверти з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за її відсутності та в зв'язку з неявкою відповідачки, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено наступне.
Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно п. 5.2 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора щомісячно, до 15 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, сплату ануїтетних платежів згідно з Графіком платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору, та остаточне погашення отриманого кредиту та сплату нарахованих відсотків.
26.08.2015 року позивачем були надіслані на адресу відповідачки та ОСОБА_1 письмові вимоги про усунення порушень виконання умов кредитного договору та на виконання приписів іпотечного договору, які були отримані 28.08.2015 року, що підтверджується поштовими повідомленнями. Проте станом на день подання позову вимога відповідачем задоволена не була (а.с. 95-103).
У вересні 2012 року на адресу відповідачки та її майнового поручителя також направлялися вимоги щодо усунення порушень зобовязань за кредитним договором щодо своєчасного погашення кредиту (а.с. 104-105).
Згідно із пунктом 9.1. кредитного договору, у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (у тому числі частково). Сплати процентів, інших платежів, що передбачені кредитним договором,позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а також штраф в розмірі 0.1% від суми наданого кредиту за кожний факт порушення строків повернення кредиту (його частини), сплати нарахованих відсотків, інших платежів.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогЦивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідачка неналежним чином виконувала свої обов'язки по сплаті заборгованості за кредитним договором, а саме - не своєчасно здійснювала сплату платежів по тілу кредиту і погашення відсотків.
Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10-83).
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими, тому вважає необхідним задовольнити вказаний позов повністю не виходячи за межі заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір, в розмірі 4 265,06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 306847607 від 23.10.2015 року (а.с.1), тому суд вважає необхідним стягнути ці витрати з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 74, 88, 197, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 536, 610 ЦК України, суд
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова