АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/8728/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/103/16 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

за участю секретаря - Коваль О.І.

та сторін - представника апелянта ОСОБА_1;

представника ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільхлібпром на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільхлібпром про стягнення пені та відсотків за порушення строків виконання мирової угоди, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ТзОВ Тернопільхлібпром про стягнення пені та відсотків за порушення строків виконання мирової угоди.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 03.04.2013 року визнано укладену між ним, ДП ТФ Тернопільторгхліб ВАТ Тернопільхліб (далі - ДП ТФ Тернопільторгхліб ВАТ Тернопільхліб) та ТзОВ Тернопільхлібпром мирову угоду від 26.03.2013 року, згідно якої відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити йому заборгованість в розмірі 188 902 грн. 10 коп. в строки, встановлені п. 2.1. вказаної угоди. Однак, відповідач систематично порушував встановлені п. 2.1. строки виконання грошового зобов'язання. Саме тому, та в силу п. 2.4 мирової угоди, утворилась заборгованість зі сплати пені за несвоєчасне виконання обов'язків, що становить 115 074,90 грн. та 472,91 грн. 3% річних. В подальшому позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 90 736,90 грн. пені та 372,89 грн. - 3% річних.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 03 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто із товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільхлібпром в користь ОСОБА_2 90 736 грн. пені та 372,59 грн. 3 % річних за порушення строків мирової угоди та 914,10 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ТзОВ Тернопільхлібпром просить рішення суду змінити в частині зменшення суми стягнення заборгованості за неналежне виконання зобовязання умов мирової угоди до 1641,69 грн., посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушено норми матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні представник ТзОВ Тернопільхлібпром - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи викладені в ній.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ДП ТФ Тернопільторгхліб ВАТ Тернопільхліб умови мирової угоди, визнаної судом, належним чином не виконувались, тому у відповідності до п. 2.4 мирової угоди на користь ОСОБА_2 з ТОВ Тернопільхлібпром підлягає стягненню пеня у розмірі 2 % від суми простроченого платежу та 3 % річних.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно ст.308 ЦПК України - апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 26.03.2013 року між ОСОБА_2, ДП ТФ Тернопільторгхліб ВАТ Тернопільхліб та ТОВ Тернопільхлібпром укладено мирову угоду про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 2-6019/2010, виданого на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2010 року, яким стягнуто з ДП ТФ Тернопільторгхліб ВАТ Тернопільхліб на користь ОСОБА_2 кошти за договором позики у розмірі 207 910 грн 43 коп. та судові витрати у розмірі 2 699 грн 10 коп.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської обл. від 18.11.2014 р., мирова угода від 26 березня 2013 року визнана судом.

Пунктом 2.4 мирової угоди встановлено, що у випадку порушення строків оплати, більше ніж на 2 (два) календарних дня, встановлених п. 2.1 цієї мирової угоди, ТОВ Тернопільхлібпром сплачує стягувану пеню у розмірі 2 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктами 12, 13 мирової угоди встановлено, що сторони цієї мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та її сутність, всі викладені умови угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам, наслідки затвердження мирової угоди сторонам відомі.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України мирова угода укладається з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета позову.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду і під контролем суду заснована на взаємних поступках угода, яка по новому визначає їх суб'єктивні права та обов'язки не тільки процесуальні, але й матеріальні. До мирової угоди застосовуються основні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Отже, мирова угода - це цивільно-правове зобовязання та до нього застосовуються загальні правила Цивільного Кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання.

З матеріалів справи вбачається, що згідно виконавчого листа сторонами виконавчого провадження є стягувач ОСОБА_2 та боржник ДП ТФ Тернопільторгхліб ВАТ Тернопільхліб.

03 квітня 2013 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, постановленою у справі №607/5536/13-ц за заявою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області про визнання мирової угоди, визнано укладену між позивачем, ДП ТФ Тернопільторгхліб ВАТ Тернопільхліб та ТзОВ Тернопільхлібпром мирову угоду від 26 березня 2013 року, згідно якої відповідач взяв на себе зобовязання сплатити позивачу заборгованість в розмірі 188 902 грн. 10 коп.

Згідно з умовами п. 2.1. вказаної угоди таке погашення заборгованості повинно було здійснюватись у наступні строки:

- частина заборгованості у розмірі 74 333 грн. 38 коп., на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 13 жовтня 2010 року у справі № 6-166/10 виділяється ТзОВ Тернопільхлібпром, з яких сума в розмірі 31 900 грн. 44 коп. сплачується стягувачу з моменту зняття арештів з рахунків TзOB Тернопільхлібпром; залишок заборгованості у розмірі 157 001 грн. 66 коп. сплачується стягувачу щомісячно частинами в наступні строки:

17 500 грн. до 30 квітня 2013 року; 17 500 грн. до 30 травня 2013 року; 17 500 грн. до 30 червня 2013 року; 17 500 грн. до 30 липня 2013 року; 17 500 грн. до 30 серпня 2013 року; 17 500 грн. до 30 вересня 2013 року; 17 500 грн. до 30 жовтня 2013 року; 17 500 грн. до 30 листопада 2013 року; 17 001,66 грн. до 30 грудня 2013 року.

Стаття 627 ЦКУ вказує на те, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, розмір пені, яка утворилась у відповідача в процесі неналежного виконання умов угоди, становить 90 736,90 грн. та 372,89 грн. 3% річних. Представником відповідача фактично не заперечується неналежне виконання умов та строків виконання мирової угоди .

Твердження відповідача про зменшення суми заборгованості за неналежне виконання (прострочення виконання) умов мирової угоди із 90736,90 грн. до 1641,69 грн. у звязку із скрутним фінансовим становищем підприємства, не заслуговують на увагу, оскільки розмір пені сторонами був встановлений свідомо та добровільно (п.п.12-14 мирової угоди), внаслідок тривалих переговорів та із врахуванням саме скрутного фінансового становища підприємства з метою стимулювання боржника неухильно дотримуватись строків виконання зобовязання. Порушення строків виконання умов мирової угоди представником відповідача не заперечується.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Що ж стосується стягнення 3% річних в розмірі 372,89 грн., то вона не оспорюється представником відповідача.

Посилання представника відповідача на не застосування судом першої інстанції норми Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996 року не заслуговують на увагу, оскільки ці норми закону розповсюджуються на правовідносини субєктами яких є підприємства, установи, організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності (рішення Конституційного суду України №7-рц/2013 від 11.07.2013 р.).

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться лише до оцінки доказів та не являються суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильність рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, на представлених доказах, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Тернопільхлібпром - відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5