АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1251/2016 Головуючий у І інстанції - Ластовка Н.Д.
Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Лець Юлії Вікторівни, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАСК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КТІ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Елітсервіс», про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАСК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КТІ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Елітсервіс», про визнання іпотечних договорів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ПАТ "Укрсоцбанк" звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просив у рахунок погашення частини від загальної суми заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ "Укрсоцбанк" за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року та за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року, яка станом на 20.06.2014 року становить 12 736 587,82 грн., звернути стягнення на частину предмета іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на частину нежитлових приміщень №№ 1,2 (групи приміщень №5), з №1 по № 26 (групи приміщень № 11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судовий збір у розмірі 3654,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_5 05.04.2007 року було укладено Договір кредиту № 39.29-50/687к, відповідно до умов якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 495 000 доларів США, зі сплатою 13% річних та з кінцевим терміном погашення кредиту до 04.04.2017 року.

13.05.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року, згідно з яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009 року становив 404 250 дол. США, зі сплатою 15% з 20.10.2008 року, та в зв'язку із цим з 10.03.2009 року встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитору до 04.04.2017 року на умовах визначених цим договором.

05.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» (іпотекодавець), що є майновим поручителем за зобов'язанням ОСОБА_5 за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року, укладено іпотечний договір № 39.29-50/405і, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором кредиту нерухоме майно, яким є нежилі приміщення в літ. «А»: приміщення №№ 2-8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень № 5а), приміщення №№ 1-26 (групи приміщень № 11), загальною площею 577,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу 362/45-КП, посвідченого 02.08.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за реєстровим № 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, зробленому 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П.

Між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 03.09.2007 року укладено Договір кредиту № 39.29-50/916к, відповідно до умов якого кредитором надано позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, зі сплатою 13 % річних та з кінцевим терміном повернення Кредиту до 02.09.2017 року.

13.05.2009 року між кредитором та позичальником укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року, за яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009 року становить 171 661 дол. США.

03.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» (іпотекодавець), що є майновим поручителем за зобов'язанням ОСОБА_5 за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року укладено іпотечний договір № 39.29-50/542і, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором кредиту нерухоме майно, яким є нежилі приміщення з № 2 по № 8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень №5а), приміщення з №1 по № 26 (групи приміщень №11) (в літ. «А»), загальною площею 577,40 (п'ятсот сімдесят сім цілих сорок сотих) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу, посвідченого 02.08.2005 року Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за реєстровим № 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, зробленому 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об'єкта нерухомого майна, встановлено, що нежилі приміщення в літ. «А»: приміщення: № № 2- (групи приміщень № 2), приміщення № № 1,2 (групи приміщення № 5), приміщення № (групи приміщення № 5а), приміщення № № 1-26 (групи приміщень № 11), загальною площею 577,40 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, станом на час розгляду справи перебувають у власності інших осіб.

Власник іпотечного майна ТОВ «ТАСК» звернувся до суду із позовом про визнання недійсним Іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007 року.

Господарським судом м. Києва прийнято рішення від 13.09.2013 року по справі №910/5283/13, відповідно до якого, суд визнав недійсним, з моменту його вчинення, іпотечний договір № 39.29-50/405І від 05.04.2007 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ТАСК».

Постановою Вищого господарського суду України від 02.04.2014 року по справі № 910/5283/13 рішення Господарського суду м. Києва та Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року скасовано та винесено нове, яким у позові ТОВ «ТАСК» до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання Іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007 року недійсним відмовлено.

За період знаходження справи на стадії касаційного перегляду, ТОВ «ТАСК» вчинено ряд дій, а саме: було виключено запис про обтяження предмету іпотеки з Державного реєстру іпотек та з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що дало останньому можливість здійснити відчуження предмету іпотеки на користь третіх осіб, а саме: перехід права власності на зазначене вище майно відбувся на підставі Договору купівлі - продажу від 25.02.2014 року, укладеного між ТОВ «ТАСК» та ТОВ «Торговий « «КТІ», який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. за реєстраційним номером нотаріуса № 626.

В подальшому 04.04.2014 року ТОВ «Торговий дім «КТІ» відчужило на користь ТОВ «Київ-Елітсервіс» частину майна нежилих приміщень у розмірі 45/1000 та на користь ОСОБА_3 у розмірі 192/1000.

ПАТ «Укрсоцбанк» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, як особі, яка набула статусу іпотекодавця в силу ст. 23 Закону України «Про іпотеку», оскільки іпотечний договір чинний, має виконуватися, незважаючи, що відповідач новий набувач, оскільки правовий режим майна, яке знаходиться в іпотеці не змінюється незалежно від кількості правочинів, тобто іпотекодержатель може пред'явити вимоги про звернення стягнення на частину предмета іпотеки на суму заборгованості позичальника, що станом на 20.06.2014 року становить 1 074 828,00 дол. США, що еквівалентно 12 736 586,82 грн.

24.04.2015 року позивачем було надано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої первісний позивач просить у рахунок погашення частини заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року та за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року від загальної суми заборгованості, яка станом на 22.04.2015 року становить 29 131 317,11 грн., звернути стягнення на частину предмета іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом визнання за ПАТ "Укрсоцбанк" права власності на частину нежитлових приміщень №№1,2 (групи приміщень №5), з №1 по №26 (групи приміщень №11 (в літ А) загальною площею 467,2 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" судовий збір у розмірі 3654,00 грн., мотивуючи заяву тим, що станом 22.04.2015 року розмір зобов'язання за кредитними договорами зріс.

19.12.2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ПАТ "Укрсоцбанк", треті особи: ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАСК", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "КТІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київ-Елітсервіс", про визнання іпотечних договорів № 39.29-50/405і від 05.07.2007 року та № 39.29-50/542і від 03.09.2007 року недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що іпотечний договір № 39.29-50/542і від 03.09.2007 року був підписаний директором ТОВ «ТАСК» Воробєй В.В. на підставі Протоколу №9 від 29.08.2007 року, а іпотечний договір №39.29-50/405і від 05.04.2007 року та додаткова угода №1 від 03.09.2007 року до нього на підставі Протоколу №8 від 11.12.2006 року. 03 листопада 2014 року за рішенням Господарського суду м. Києва рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАСК" від 11.12.2006 року, оформлене протоколом № 8, та від 11.12.2006 року, оформлене протоколом № 9, визнано недійсними. Тому оспорювані договори суперечать цивільному кодексу та іншим актам цивільного законодавства, вважає, що дані правочини містять всі ознаки фіктивності.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 липня 2015 року в задоволенні основного та зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове в частині первісних позовних вимог, позов ПАТ «Укрсоцбанк» задовольнити, в частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення суду залишити без змін, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, суперечить положенням ЦК України, ст.ст. 23,33,39 Закону України «Про іпотеку» та практиці Верховного Суду України, що склалась в аналогічних правовідносинах.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги про визнання договорів іпотеки недійсними, а також відмовити у задоволенні основного позову, застосувати строк позовної давності.

Представники апелянтів підтримали свої апеляційні скарги , просили рішення суду першої інстанції скасувати, задовольнити їх позовні вимоги.

Представник ТОВ «Таск» пояснив, що він повністю підтримує вимоги ОСОБА_3

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга представника ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню , а в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_3 повинно бути відмовлено із наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 05.04.2007 року укладено договір кредиту № 39.29-50/687к, відповідно до умов якого позичальнику надано у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 495 000 доларів США зі сплатою 13,00 % річних та з кінцевим терміном погашення кредиту до 04.04.2017 року (а.с.12-17 т.1).

13.05.2009 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року, згідно з яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009 року становить 404 250 дол. США, зі сплатою 15% з 20.10.2008 року, та в зв'язку із цим з 10.03.2009 року встановлено новий графік погашення заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення заборгованості кредитору до 04.04.2017 року на умовах визначених цим договором (а.с.19 т.1).

05.04.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» (іпотекодавець), що є майновим поручителем за зобов'язання ОСОБА_5 за договором кредиту № 39.29-50/687к від 05.04.2007 року, укладено іпотечний договір № 39.29-50/405і, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором кредиту нерухоме майно, яким є нежилі приміщення в літ. «А»: приміщення №№ 2-8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень № 5а), приміщення №№ 1-26 (групи приміщень № 11), загальною площею 577,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу 362/45-КП, посвідченого 02.08.2005 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за реєстровим № 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, зробленому 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П (а.с.21-23 т.1).

Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_5 03.09.2007 року укладено Договір кредиту № 39.29-50/916к, відповідно до умов якого кредитором надано позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200 000 доларів США, зі сплатою 13 % річних та з кінцевим терміном повернення Кредиту до 02.09.2017 року (а.с.25-30 т.1).

13.05.2009 року між кредитором та позичальником укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року, за яким сторони дійшли згоди змінити графік погашення основного боргу, який станом на 10.03.2009 року становить 171 661 дол. США (а.с.31 т.1).

03.09.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАСК» (іпотекодавець), що є майновим поручителем за зобов'язання ОСОБА_5 за договором кредиту № 39.29-50/916к від 03.09.2007 року укладено іпотечний договір № 39.29-50/542і, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником за договором кредиту нерухоме майно, яким є нежилі приміщення з № 2 по № 8 (групи приміщень № 2), приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень №5а), приміщення з №1 по № 26 (групи приміщень №11) (в літ. «А»), загальною площею 577,40 (п'ятсот сімдесят сім цілих сорок сотих) кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення шляхом викупу, посвідченого 02.08.2005 року Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. за реєстровим № 8582, право власності на яке зареєстроване згідно з реєстраційним написом на правовстановлюючому документі, зробленим 12 жовтня 2005 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, записано в реєстрову книгу за реєстровим номером 1209-П. (а.с. 32-33 т. 1)

Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таск» звернулося до Господарського суду м. Києва із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», зокрема, про визнання іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007 року недійсним.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.09.2013 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року, визнано недійсним іпотечний договір № 39.29-50/405і від 05.04.2007 року.

02.04.2014 року Вищим господарським судом України постановлено рішення, за яким вирішено: «рішення господарського суду міста Києва від 13.09.2013 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 року у справі № 910/5283/13 скасувати в частині визнання недійсним іпотечного договору № 39.29-50/405і від 05.04.2007 та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Таск» у визнанні недійсним іпотечного договору № 39.29-50/405і» (а.с.38-41 т.1).

У березні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Таск» звернулося до ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом про визнання недійсним іпотечного договору № 39.29-50/542і від 03.09.2007 року.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 15.05.2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Таск» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 15.05.2014 року залишено без змін.

19.11.2014 року Вищим господарським судом України постановлено рішення, за яким вирішено: «Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2014 року без змін». (а.с. 164-167 т. 1).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нежитлові приміщення , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме 192/1000 і належать ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 1410 від 5.05.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Чуловським В.А. ( а.с.47 т.2) , суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 є добросовісним набувачем спірних приміщень, договір купівлі-продажу, укладений між нею та відчужувачем цього майна не скасований та не розірваний; ОСОБА_3 не є стороною договорів кредиту та іпотеки, а тому позивачу повинно бути відмовлено у задоволенні позовних вимог, так як ним обрано невірний спосіб захисту порушеного права.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст.. 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст.. 33 Закону У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої

вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Судом встановлено, що позивачем ПАТ «Укрсоцбанк» укладено договір іпотеки із майновим поручителем основного боржника, який не виконує належним чином свої боргові зобов'язання. За таких обставин позивач правомірно звернувся до суду із вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.. 37 Закону Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Частина перша статті 37 в редакції Закону N800-VI ( 800-17 ) від 25.12.2008 \

Як вбачається із п.4.5.3 Іпотечного договору від 5.04.2007 року ( а.с.22 том 1) іпотеко держатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки.

Оскільки договір іпотеки містить в собі таке застереження, то позивач вправі вимагати задоволення своїх вимог саме шляхом визнання права власності на іпотечне майно.

Відповідно до ст.. 23 Закону України «Про іпотеку» У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином , незалежно від того, що відповідач ОСОБА_3 є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна , договір купівлі-продажу, на підставі якого вона набула право власності, не розірвано та не визнано недійсним, до ОСОБА_3 на підставі ст.. 23 Закону України «Про іпотеку» перейшли обов'язки іпотекодавця.

Така ж правова позиція викладена у Постанові Верховного суду України за № 6-53цс15, відповідно до якого у разі скасування незаконного судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду , оскільки відпала підстава виключення цього запису. Це означає, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.

З цих підстав колегія суддів не приймає заперечення представника ОСОБА_3 в тій частині, що на момент, коли нею укладався договір купівлі-продажу нежитлових приміщень жодних обтяжень щодо майна в реєстрах не існувало.

Іпотека була відновлена з моменту укладення договору іпотеки і до нового набувача предмету іпотеки перейшли зобов'язання за цим договором.

Проаналізувавши та оцінивши всі вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки , підлягає скасуванню, оскільки воно постановлене з порушенням норм матеріального права.

В цій частині повинно бути постановлене нове рішення про задоволення позовних вимог та про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки, а саме: нежилі приміщення приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень №5а), приміщення з №1 по № 26 (групи приміщень №11) (в літ. «А»), загальною площею 467, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

На час розгляду справи вартість зазначених приміщень становить 7 200 000 гривень згідно Звіту про незалежну оцінку майна від 4 січня 2016 року ( а.с.132 том 3).

Колегія суддів не погоджується із запереченнями представника відповідача за основним позовом в частині незастосування судом першої інстанції строків позовної давності .

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Як вбачається із договорів кредиту та іпотеки обумовлено основне зобов'язання з кінцевим терміном погашення кредиту до 4 квітня 2017 року.

Оскільки договір іпотеки є похідним, то його дія також визначена до припинення основного зобов'язання, тобто до 4 квітня 2017 року, тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що строк позовної давності не може бути застосований до відносин між сторонами по справі щодо іпотечних зобов'язань, оскільки дія кредитного договору не припинена, а відповідно не може бути застосований строк позовної давності до іпотечних правовідносин.

В даному випадку строк позовної давності повинен бути застосований щодо визначення розміру заборгованості основного боржника перед ПАТ « Укрсоцбанк», однак, представник ОСОБА_10 не ставив питання про зменшення розміру заборгованості ОСОБА_5 перед банком , а просив застосувати строк позовної давності до договору іпотеки, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог та застосувати строк позовної давності щодо частини заборгованості за договором кредиту.

Щодо відмови у визнанні договорів іпотеки недійсними із тих підстав, що ОСОБА_3 є неналежним позивачем за цими вимогами, так як вона не була стороною договорів іпотеки, колегія суддів погоджується із доводами апеляції в тій частині, що інтереси ОСОБА_3 зачіпаються, так як до неї, як до набувача предмету іпотеки, перейшло зобов'язання за договором іпотеки, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції повинно бути скасоване та постановлене нове - про відмову у задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Відповідно до ст.. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із постанови Вищого господарського суду України за № 90/5283/13 від 2 квітня 2014 року ( а.с.38-41 том 1) питання визнання договорів іпотеки недійсними із підстав того, що учасник ТОВ «Таск» ОСОБА_11 не підписував протоколи зборів товариства, де була надана згода на укладання іпотечних договорів, було предметом розгляду судів. Рішенням Вищого господарського суду України було відмовлено у визнанні договорів іпотеки недійсними із цих підстав .

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що позивачу за зустрічним позовом ОСОБА_3 повинно бути відмовлено у задоволенні позову із тих підстав , що в постанові Вищого господарського суду України , встановлені всі обставини справи з цього питання і вони не підлягають доказуванню, оскільки у справі беруть участь фактично ті самі особи щодо яких встановлено ці обставини.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-316 ЦПК України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Лець Юлії Вікторівни задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 21 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАСК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КТІ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Елітсервіс», про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності скасувати та постановити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Звернути стягнення на предмет іпотеки та визнати за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на нежитлові приміщення №№ 1,2 (групи приміщень № 5), приміщення № 1 (групи приміщень №5а), приміщення з №1 по № 26 (групи приміщень №11) (в літ. «А»), загальною площею 467, 2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю на час розгляду справи 7 200 000 гривень в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за Договором кредиту №39.29-50/687к від 5.04.2007 року та за Договором кредиту № 39.29-50/916к від 3.09.2007 року від загальної суми заборгованості , яка станом на 20.06.2014 року становить 12 736 587, 82 грн.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення суду Дніпровського районного суду м.Києва від 21 липня 2015 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання договорів іпотеки недійсними скасувати та постановити нове рішення в цій частині, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи - ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАСК», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «КТІ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київ-Елітсервіс», про визнання іпотечних договорів недійсними відмовити із інших правових підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :