Комінтернівський районний суд Одеської області
Справа № 504/2785/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2016смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Доброва П.В.

при секретарі Мельникової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі за текстом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 3 109,46 доларів США, що еквівалентно 65 346,39 грн., за кредитним договором № б/н від 27.09.2007 р. за період з 31.01.2008р. по 30.06.2015р., яка складається з: 1 028,35 доларів США (21 611,14 грн.) заборгованість за кредитом, 1 440,30 доларів США (30 268,42 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом, 470,08 доларів США (9 878,9 грн. ) заборгованість за пенею та комісією, 23,79 доларів США (498,59 грн.) штраф (фіксована частина), 146,94 доларів США (3 089,34 грн.) штраф (процентна складова), та судового збору у розмірі 653,46 грн.

Під час судового розгляду позовні вимоги були уточнені, згідно з уточненою позовною заявою, яка надійшла до суду 26.01.2016р., ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по відсоткам за договором № б/н від 27.09.2007 р., нарахованим на прострочену заборгованість по кредиту за період з 27.07.2012р. по 27.07.2015р. у розмірі 675,63 долари США, що за курсом 22,07 НБУ складає 14 911,15 грн.

У судове засідання представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 проти задоволення позову заперечувала з підстав, що з умовами та правилами надання банківських послуг, доданими представником ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» до позовної заяви, а також тарифами банку вона ознайомлена не була, з ними не погоджувалася, її підпис відсутній. Ці Умови носять односторонній характер, а тому не можуть бути доказами у справі, оскільки не містять будь-якого належного підтвердження того факту, що Умови та правила саме в цій редакції діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки. Договір б/н між ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений 27.09.2007 р. Строк дії платіжної карти встановлено до 01/2011. Останній платіж було здійснено відповідачкою у грудні 2011 р., позивач же звернувся до суду у липні 2015 р. За таких обставин ОСОБА_1 заявила про сплив позовної давності для звернення ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» з цим позовом. Також відповідачка не погодилась зі сплатою процентів, пені, комісії та штрафів, оскільки вважала їх розмір недоведеним.

Представник ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надав до суду письмову заяву від 12.10.2015р. про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідачки ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглядаючи спір у межах заявлених вимог, суд вважає, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості належить відмовити за таких підстав.

27.09.2007р. ОСОБА_1 підписала та надала до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заяву про надання банківських послуг шляхом отримання платіжної карти «Універсальна» у валюті долар США, строк дії карти 01/2011, кредитний ліміт 2 100 доларів США, строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії платіжної карти.

В Заяві зазначено, що ОСОБА_1 ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. ОСОБА_1 погодилася з тим, що Заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

31.01.2008р. ОСОБА_1 отримала платіжну карту, про що розписалася в Заяві.

У відповідності до ч.1,3 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ч.1,2 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Статтею 642 ч.2 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, суд вважає, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір 31.01.2008р.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Ухвалою суду від 12.10.2015р. у позивача було витребувано кредитну справу ОСОБА_1, первинні документи про перерахування грошових коштів на картку ОСОБА_1, виписку з карткового рахунку ОСОБА_1 Позивач витребувані судом документи не надав. Отже, суд вважає недоведеним розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором, та як наслідок, вважає недоведеним розмір заявлених до стягнення відсотків, комісій, пені та штрафів, оскільки додані до позову позивачем розрахунки носять односторонній характер, відповідач з зазначеними в них сумами не погодився, а докази протилежного в справі відсутні.

Також судом не приймаються в якості обґрунтуваня позову посилання позивача на Умови та правила надання банківських послуг з тих підстав, що в справі відсутні докази того, що Відповідачка при укладенні кредитного договору була ознайомлена саме з доданими до позову Умовами та правилами надання банківських послуг, оскільки вони не містять підпису позивачки та навіть дату їх затвердження і підписання керівником банку.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із укладеного кредитного Договору б/н, строк дії платіжної карти встановлено до 01/2011. Останній платіж на адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було здійснено ОСОБА_1 19 грудня 2011 р. Позивач же звернувся до суду 30 липня 2015 р.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до ст.258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: 1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення.

ОСОБА_1 заявила про сплив позовної давності для звернення ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» з цим позовом.

Керуючись ст.ст. 4, 59, 60, 88, 107,109, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 258, 261, 261, 266, 267, 526, 530, 626, 638, 640, 642, 1054 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П.В. Добров