Провадження № 22-ц/779/179/2016
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Проскурніцького П.І.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2015 року поновлено пропущений ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" строк для предявлення до виконання виконавчого листа №344/8469/2013 року про стягнення з ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, жителів АДРЕСА_1 в солідарному порядку на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», місцезнаходження якого: м. Івано-Франківськ, вул. Б.Хмельницького 59 «а», код 48.65 грн заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання.

Апелянтка незгідна з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Суд першої інстанції посилався на те, що виконавчий лист було видано 25.09.2013 року з зазначенням строку предявлення його до виконання 15.10.2014 року, який було повернуто державною виконавчою службою Івано-Франківського управління юстиції стягувану з підстав відсутності ідентифікаційних кодів відповідачів.

В матеріалах справи знаходиться заява стягувача, в якій він просить поновити строк для предявлення виконавчого листа від 15.10.2013 року, оскільки виконавчий лист, виданий Івано-Франківським міським судом, є виконавчим документом, однак його було повернуто державним виконавцем з підстав відсутності у виконавчому документі ідентифікаційного коду відповідача.

Судом першої інстанції не встановлено, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, стягувач звертався до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, відсутня копія постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, а також немає доказів оскарження цієї постанови державного виконавця стягувачем.

Тому, апелянт вважає, що причини з яких позивачем (стягувачем) пропущено строк на предявлення виконавчого листа, виданого на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 25.09.2013 року, не підтверджені належними і допустимими доказами, і мотиви, наведені у заяві, не підтверджують поважності таких причин. Тому ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу якою відмовити заявнику в поновлені пропущеного строку для предявлення до виконання виконавчого листа.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтки та представника заявника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції як на поважну причину пропуску такого строку послався на ту обставину, що виконавчий лист у даній справі було повернуто ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції стягувачу з підстав відсутності ідентифікаційних кодів відповідачів.

Однак, до такого висновку суд прийшов передчасно, без належного дослідження зібраних доказів та матеріалів справи.

Зокрема, у матеріалах справи відсутні докази того, що виконавчий лист, виданий судом 15.10.2013 року на виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 25.09.2013 року (а.с. 135-136) звертався до виконання та був повернутий державною виконавчою службою Івано-Франківського міського управління юстиції з підстав відсутності у ньому даних про ідентифікаційні номери відповідачів.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі п.6 ч.1 даної статті, державний виконавець розяснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу, які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до вимог ст. 18 цього Закону.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що судом першої інстанції не встановлено, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що стягувач звертався до державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження. При цьому також відсутня копія постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження, а також немає доказів оскарження цієї постанови державного виконавця стягувачем.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права і вона підлягає скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді суду слід зясувати дату звернення виконавчого листа до виконання стягувачем та дії державної виконавчої служби по виконанню даного виконавчого листа. При цьому також слід звернути увагу суду першої інстанції на ту обставину, що рішення суду першої інстанції в даній справі вступило в законну силу після розгляду в апеляційній інстанції лише з моменту проголошення ухвали від 12.03.2014 року, а виконавчий лист було видано передчасно і в залежності від встановлених обставин вирішити заяву по суті заявлених у ній вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_6

ОСОБА_2