Справа № 128/1797/15-ц Провадження № 22-ц/772/368/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 54Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чуприни В.О., Чорного В.І.,

при секретарі: Франчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ВІННИЦЯТУРИСТ» про скасування постанови та наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2015 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.12.2013 року Наглядовою радою Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ВІННИЦЯТУРИСТ» його обрано Головою правління, відповідно до Постанови Наглядової ради ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» №П-91-1 від 25.12.2013 року і того ж дня між ним та відповідачем в особі голови Наглядової ради, укладено Контракт строком на п'ять років з 29.12.2013 року по 29.12.2018 року включно. Постановою Наглядової ради ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» №ПР-101-2 «Про дію Контракту з Головою правління ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» від 27.04.2015 року постановлено припинити з 27.04.2015 року дію вказаного Контракту у зв'язку з невиконанням ним вимог Статуту та внутрішніх локальних актів ПрАТ, а також невиконанням обов'язків, передбачених підпунктами 2.4.1, 2.4.2, 2.4.9, 2.4.10, 2.4.14 та пункту 2.4 розділу 2 Контракту від 25.12.2013 року та звільнити його з 27.04.2015 року з посади голови правління відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України. Позивач вважає, що зазначена постанова Наглядової ради товариства є незаконною та такою, що суперечить Конституції та законам України, так як підстави його звільнення, викладені в ній є поверховими, суперечливими, неконкретизованими, а на низький ріст основних фінансових показників товариства вплинула не його незадовільна праця на посаді голови правління, а криза в країні та проведення АТО, тому з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив поновити йому строк для подачі позову до суду про поновлення на роботі; скасувати постанову наглядової ради ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» №ПР-101-2 від 27.04.2015 року; скасувати наказ голови правління товариства за №7 від 27.04.2015 року; поновити його на роботі на посаді голови правління ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» з 27.04.2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.04.2015 року по день ухвалення рішення суду, а також стягнути 50 600 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не було виконано зобовязання, покладені на нього п. 2.4.9 Контракту, не забезпечено виконання основних фінансових показників діяльності товариства, що відповідно явилось підставою припинення дії Контракту та звільнення позивача з посади Голови Правління товариства на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою Наглядової ради Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ВІННИЦЯТУРИСТ» від 25.12.2013 року за №П-91-1 продовжено повноваження ОСОБА_2 на посаді Голови правління ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» строком на 5 років, а саме з 29.12.2013 року по 29.12.2018 року, включно.

25.12.2013 року ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» в особі голови Наглядової ради з ОСОБА_2 укладено Контракт, відповідно до умов якого Голова Правління товариства зобовязується безпосередньо та через виконавчий орган (Правління) здійснювати поточне керівництво Товариством, забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання, збереження та примноження майна Товариства, строком на п'ять років з 29.12.2013 року по 29.12.2018 року, включно.

Положеннями ч. 3 ст. 21 КЗпП України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п. 2.4.9 укладеного між сторонами Контракту, голова Правління зобовязаний неухильно виконувати основні фінансові показники діяльності Товариства відповідного року згідно з Додатком до цього Контракту, який є його невідємною частиною.

Крім того, п. 5.4. Контракту визначено, що якщо розірвання Контракту проводиться за підставами, що передбачені цим Контрактом, але не визначені законодавством, дія його припиняється на підставі пункту 8 ст. 36 КЗпП України, а у п. 5.5. Контракту передбачено, що Голова Правління може бути звільнений з посади до закінчення терміну його дії: у разі невиконання Головою Правління будь-якого із зобовязань, викладених у пункті 2.4 цього Контракту та (або) основних фінансових показників діяльності Товариства, в порядку, передбаченому відповідним Додатком до цього Контракту.

Пунктом 8.48.1. Статуту ПрАТ «ВІННИЯТУРИСТ» передбачено, що обрання, припинення повноважень та звільнення Голови Правління здійснюється Наглядовою радою Товариства з підстав та в порядку встановлених законом, цим Статутом, а також контрактом, укладеним з Головою Правління.

Відповідно до ч. 8 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є зокрема підстави, передбачені контрактом.

З матеріалів справи видно, що постановою Наглядової ради товариства №П-98-7 від 17.03.2015 року встановлено факт невиконання ОСОБА_2 рішення річних Загальних зборів товариства від 09.04.2014 року №Р-24-11 «Про визначення основних напрямків діяльності та показників фінансового плану ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» за 9 місяців 2014 року та попереджено ОСОБА_2 про необхідність системного виконання умов Контракту в повному обсязі та про можливе вжиття щодо нього більш суворих заходів, передбачених Контрактом.

З акту перевірки діяльності Голови Правління ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» ОСОБА_2І від 22.04.15 року видно, що за підсумками роботи у 2014 році виявлено у діях ОСОБА_2 систематичні порушення норм чинного законодавства, положень Статуту Товариства, положення про оренду нерухомого майна Товариства, про Наглядову раду та Правління Товариства, зокрема, щодо невиконання основних фінансових показників діяльності Товариства; щодо укладення договорів оренди, які негативно впливають на фінансово-господарську діяльність Товариства у 2014 році, чим допущена збитковість діяльності Товариства.

Постановою Наглядової ради ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» №ПР-101-2 «Про дію Контракту з Головою правління ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» від 27.04.2015 року припинено дію Контракту з Головою Правління Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ВІННИЦЯТУРИСТ» ОСОБА_2 від 25.12.2013 року у звязку з невиконанням вимог Статуту та внутрішніх локальних актів ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ», невиконання обовязків, передбачених п.п. 2.4.1, 2.4.2, 2.4.9, 2.4.10, 2.4.14 п. 2.4. розділу 2 Контракту від 25.12.2013 року та звільнено ОСОБА_2 з 27.04.2015 року з посади Голови Правління Приватного Вінницького обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «ВІННИЦЯТУРИСТ» з підстав, передбачених Контрактом, відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України.

Згідно наказу №7 про звільнення від 27.04.2015 року, підписаного головою правління ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» ОСОБА_2, вбачається, що останній склав з себе повноваження голови правління ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» з 27.04.2015 року відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України на підставі постанови Наглядової ради ПрАТ «ВІННИЦЯТУРИСТ» №ПР-101-2 від 27.04.2015 року.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для припинення дії укладеного між сторонами Контракту та правомірності звільнення ОСОБА_2 з займаної ним посади.

Викладені в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності укладеного між сторонами Контракту Положенню про порядок укладання контрактів та Типовій формі контракту з працівником є безпідставними, при цьому слід звернути увагу на те, що згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові №6-156цс12 від 26.12.2012 року, на контрактну форму трудового договору не поширюються положення ст. 9 КЗпП України і до того ж, при укладенні Контракту волевиявлення сторін було вільним, що позивачем не заперечується.

Щодо викладених доводів про не ознайомлення позивача із документами, які стали підставою звільнення та не відібрання у нього пояснень, то дані доводи спростовуються наявними в матеріалах справи доказами і до того ж, позивачу як голові Правління підприємства було достовірно відомо про зміст вказаних документів і останнім було особисто підписано наказ про складення з себе повноважень голови правління.

Також, не заслуговують на увагу посилання на неповне зясування судом наявності або відсутності кожної з підстав припинення з позивачем трудових відносин, оскільки вказані обставини були предметом дослідження в суді першої інстанції, при цьому згідно умов Контракту, підставою для звільнення може бути невиконання хоча б одного із покладених на позивача обовязків, що судом було встановлено із наданням зазначеним обставинам відповідної правової оцінки.

Крім того, безпідставними є посилання на відсутність в додатку до контракту порядку виконання фінансових показників, оскільки при підписанні вказаних документів, у позивача були відсутні зауваження до їх змісту, а також не спростовують висновок суду посилання на те, що перевірка була проведена не повноважними особами і що Постанова Наглядової ради №ПР-101-2 від 27.04.2015 року не містить переліку осіб, які були обрані до складу Наглядової ради та були присутні на вказаному засіданні.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 16.12.2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

З оригіналом вірно: