Справа № 450/1709/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/816/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 4 листопада 2015 року, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про повернення боргу за договором позики,-

встановила:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 4 листопада 2015 року частково задоволено заяву ОСОБА_4, про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становить 941 030, 14 грн. на все рухоме і нерухоме майно, що належить ОСОБА_5

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_5

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та відмовити заявнику у забезпеченні позову. Зазначає, що суд наклав арешт на все майно, не вказавши та не визначивши склад і вартість такого майна. Стверджує, що оскаржуваною ухвалою порушено його право власності. Вказує, що заявником не надано доказів про наявність підстав для забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Встановлено, що 4 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з заявою в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, яке належить відповідачу до набрання рішенням у справі законної сили.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону роз»яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд прийшов до вірного висновку, що оскільки спір в судовому порядку не вирішено по суті, позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів. Вид забезпечення позову, запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову, суд вважав частково співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки позивачем не надано суду інформації про наявність у відповідача рухомого чи нерухомого майна, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити частково та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу в межах суми позову, яка становить 941 030,14 грн.

Відповідно до змісту ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. З мотивами суду належить погодитися.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права.

Встановлено, що ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_5, про повернення боргу за договором позики.

Між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення.

Суд, з врахуванням вимог ст. 151 ЦПК України, за заявою позивача допустив забезпечення позову, мотивуючи своє рішення тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Колегія суддів вважає, що застосований вид забезпечення позову відповідає позовним вимогам. Отже, судом вжито заходи забезпечення позову з дотриманням вимог закону, чого не спростовують доводи апеляційної скарги.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону. Підстави для скасування ухвали відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст. 313, п. 4 ч.1 ст. 314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 4 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий:

Судді: