УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Київського району м. Полтави в інтересах ОСОБА_4 до Полтавської державної аграрної академії про стягнення заборгованості по заробітній платі та інших належних працівнику виплат, за касаційною скаргою Полтавської державної аграрної академії на рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року прокурор Київського району м. Полтави звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на те, що в порушення трудового законодавства їй при звільненні не виплачено заборгованість по заробітній платі за період з січня 2015 року по лютий 2015 року включно.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року, позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Полтавської державної аграрної академії на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі в сумі 1 539 грн 97 коп.

Стягнуто з Полтавської державної аграрної академії на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

У касаційній скарзі Полтавська державна аграрна академія просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року, оскільки вони законні та обґрунтовані.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ОСОБА_4 згідно з наказом від 02 січня 2009 року № 3-а працювала медичною сестрою на 0,5 ставки санаторію-профілакторію Полтавської державної аграрної академії.

Наказом від 02 лютого 2015 року № 1 «Про звільнення ОСОБА_4» ОСОБА_4 з посади медичної сестри з 02 лютого 2015 року була звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Станом на 18 червня 2015 року у Відокремленого структурного підрозділу санаторію профілакторію Полтавської державної аграрної академії перед ОСОБА_4 утворилась заборгованість по заробітній платі в сумі 1 539 грн 97 коп.

Такий розмір заборгованості по заробітній платі не оскаржувався.

Стягуючи з Полтавської державної аграрної академії на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відокремлений підрозділ санаторію-профілакторію Полтавської державної аграрної академії, де працювала ОСОБА_4, не є юридичною особою, фінансується і утримується за рахунок Полтавської державної аграрної академії.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, що Полтавська державна аграрна академія не є належним відповідачем у справі, є безпідставними, оскільки відокремлений підрозділ санаторію-профілакторію створений на базі Полтавської державної аграрної академії без створення юридичної особи.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Полтавської державної аграрної академії відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк