У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., МазурЛ.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача, розірвання договорів, стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 7 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 9 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, який у подальшому уточнила і просила визнати недійсними договір BF-50 від 11 квітня 2015 року, укладений між нею та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, та кредитний договір № ABHORG148430098 від 11 квітня 2015 року, укладений між нею та публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк»), застосувати наслідки недійсності правочинів, зобов'язавши фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 повернути грошові кошти за оплату товару ПАТ «Акцент-Банк», а ПАТ «Акцент-Банк» зобов'язати відкликати всі претензії до неї, спрямувавши їх до ОСОБА_5, якому були перераховані кредитні кошти. Також ОСОБА_4 просила стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 7 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_4 посилалася на те, що 11 квітня 2015 року шляхом обману та зловживання довірою відповідачі ввели її в оману про те, що 28 квітня 2015 року їй установлять пластикове вікно на кухню протягом 30 днів з дня підписання кредитного договору за 3 900 грн., наполягли на підписанні нею вказаних договорів та заволоділи її кредитними коштами у сумі 4 900 грн. При укладенні договорів, їй не було надано можливості ознайомитися з їх змістом щодо порядку оплати більш детально та вона була впевнена, що отримала безвідсоткову розстрочку в оплаті за виготовлення та встановлення металопластикових вікон фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, а не банківською установою. Крім того, у порушення умов договору замовлена продукція у 30-денний термін виготовлена не була.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 7 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 9 листопада 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення її позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність ОСОБА_4 своїх позовних вимог, а саме факту порушення її прав при укладенні оспорюваних договорів та наявності передбачених законом підстав для визнання їх недійсними.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та наявним доказам, яким суди у відповідності до ст. ст. 60, 212, 303, 315 ЦПК України, надали належну оцінку.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 7 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 9 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
Л.М. Мазур В.А. Нагорняк

Колегія суддів: