Номер провадження: 22-ц/785/5125/16
Головуючий у першій інстанції Раца
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

секретаря Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Болградського районного суду Одеської області від 14 березня 2016 року, в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою, -

встановила;

14.01.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача;

- витрати на ремонт автомобіля ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА, у розмірі 10000 грн.;

- заробітну плату у розмірі 3750 грн., яку він не отримав через відсутність автомобіля;

- грошову компенсацію у розмірі 4960 грн. за користування громадським транспортом і таксі у звязку із пошкодженням його автомобіля;

- грошові кошти за договором позики у розмірі 6500 грн., які він отримав у свого знайомого для того, або утримувати свою сімю,

- моральну шкоду у розмірі 22000 грн.,

- витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., посилаючись на такі обставини;

28.11.2015 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-2106 державний реєстраційний номер ВН-6933-ІМ по вул. Некрасова у м. Ізмаїлі Одеської області, яка є другорядною дорогою, на перехресті проспекту ім. Суворова у м. Ізмаїлі, не пропустив автомобіль НОМЕР_1, який рухався по головній дорозі, в результаті ці автомобілі зіткнулися. Крім вказаних автомобілів зіткнулися і інші автомобілі: автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер 006-03-ОЕ, та автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА.

Автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА, належить на праві власності позивачу, і в момент вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди вказаним автомобілем керував позивач. У результаті зіткнення автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, які були зафіксовані у довідці, виданій працівниками ДАІ, що виїжджали на місце дорожньо-транспортної пригоди. Постановою суду відповідача було визнано винним у порушені Правил дорожнього руху, та на нього накладений штраф. Оскільки відповідач відмовився відремонтувати його автомобіль позивач вважає, що його автомобіль можливо відремонтувати за 10000 грн., які він просить стягнути з відповідача. У звязку з пошкодженням автомобіля, позивач вимушений був користуватися транспортом загального користування та таксі, на що витратив 4960 грн. Оскільки пошкоджений автомобіль був джерелом його доходів, на які він утримував свою сімю, а після пошкодження автомобіля він не мав грошей для утримання сімї, позивач вимушений був запозичити у знайомого грошові кошти у розмірі 6500 грн., які він також просить стягнути з відповідача. Звертався також позивач за правовою допомогою і до спеціаліста у галузі права, та на його послуги заплатив 3000 грн. Крім того, позивач і члени його сімї були позбавлені можливості користуватися цим автомобілем, що завдало йому моральної шкоди, яку він також просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не ставив. Справа розглянута у заочному порядку за відсутності відповідача.

Заочним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 14.03.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду у загальному розмірі 14960 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн., судові витрати у розмірі 562 грн. 45 коп., а всього 35522 грн. 45 коп. В задоволенні іншої частини вимог позивачу відмовлено.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 28.04.2016 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 14.03.2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить заочне рішення суду скасувати у звязку з порушенням судом норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі вказуючи, що належним відповідачем у справі має бути страхова компанія, у якій відповідач застрахував свою цивільну відповідальність. Крім того, суд не звернув уваги на те, що позивачем не надано доказів спричинення йому матеріальної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, оскільки автомобіль ОСОБА_2 аварійним комісаром не оглядався. Відсутні також і докази завдання позивачу моральної шкоди, на що суд першої інстанції також не звернув уваги.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, що оскаржене, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, за наступних підстав;

Відповідно до вимог п.1п.4ч.1ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи із ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача у розмірі 10000 грн., витрати, понесені позивачем на користування таксі та транспортом загального користування на час пошкодження його автомобіля у розмірі 496 грн., моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та судові витрати у розмірі 562 грн. 45 коп., суд першої інстанції виходив із того, що ці вимоги ґрунтуються на законі і доведені позивачем наданими доказами. В задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2 відмовлено, так як вони не доведені ним у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, так як судом не в повному обсязі встановлені обставини у цій частині заявлених вимог, та порушені норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося, і тому колегією суддів в апеляційному порядку не перевірялося.

Згідно зі ст.ст.10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом першої інстанції вказані норми права дотримані не в повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА, належить на праві власності ОСОБА_3, а не позивачу ОСОБА_2, про що позивач безпідставно зазначає у своїй позовній заяві. Доказом права власності ОСОБА_3 на вказаний автомобіль є свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу серії ОІС №611473, яке видане Ізмаїльським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_3.

Таким чином, позивач у справі є користувачем автомобіля ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА, а тому як користувач має право звертатися до суду з позовними вимогами про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті ДТП.

Так, 28.11.2015 року на перехресті вул. Некрасова та проспекті Суворова у м. Ізмаїлі з вини ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, оскільки відповідач керуючи автомобілем ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-6933-ІМ на другорядній дорозі, в порушення Правил Дорожнього руху не надав перевагу у русі автомобілю CREAT WALL HOVER, державний реєстраційний номер ВН-8428-СК, який рухався по головній дорозі, в результаті чого автомобілі зіткнулися. Крім вказаних автомобілів зіткнулися ще два автомобілі: автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер 006-03-ОЕ, та автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА.

За вчинене правопорушення постановою Болградського районного суду Одеської області від 21.12.2015 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 340 грн.

В результаті вчиненої ДТП автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА, яким керував позивач, отримав механічні пошкодження. Згідно довідки ДАІ, виданої позивачу з місця ДТП, автомобілю ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА були завдані такі механічні пошкодження: деформована передня частина автомобіля, переднє ліве крило, бампер, розбита передня декоративна решітка, лівий передній показчик повороту, мухобійник, задня права частина автомобіля деформована, деформоване крило, бампер, розбита касета номерного знаку і фара.

Згідно акту прийому-передач виконаних робіт від 21.06.2016 року, складеному ФОП ОСОБА_4, приватним підприємцем виконані роботи з ремонту автомобіля ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА. Загальна вартість виконаних робіт з урахуванням розхідних матеріалів становить 10360 грн.

Згідно ч.1ч.2ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч.1ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів, які визначені у ч.2ст.16 ЦК України, особа вибирає сама.

Приймаючи до уваги встановлені вище обставини справи та вказані норми матеріального права колегія суддів визнає, що позивач правомірно обрав спосіб захисту свого права на відшкодування завданої йому майнової шкоди, шляхом предявлення позову до особи, винної у завданні йому такої шкоди, відповідно до вимог ч.1ст.1166 ЦК України. Позивач також самостійно визначив розмір завданої йому майнової шкоди в результаті ДТП 10000 грн., та довів цей розмір наданими доказами, які зазначені вище, незважаючи на те, що фактичний розмір завданої йому майнової шкоди становить 10360 грн.

Відповідно до вимог ч.1ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням вказаної норми процесуального права суд не може вийти за межі заявлених позивачем вимог, тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на його користь майнової шкоди, завданої автомобілю, який знаходиться у його користуванні, підлягають задоволенню саме у розмірі заявлених ним позовних вимог у сумі 10000 грн.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про стягнення грошової компенсації за витрати, повязані із наймом таксі та користування транспортом загального користування у звязку з тим, що його автомобіль знаходився у стані, який не дозволяв його експлуатацію, не надав суду доказів, які б підтвердили ці вимоги.

Суд першої інстанції в порушення вказаних вище норм процесуального права безпідставно задовольнив вимоги позивача, стягнувши з відповідача 496 грн.

Оскільки заявлені позивачем вимоги у цій частині не доведені у встановленому законом порядку рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовним вимог про стягнення з відповідача 496 грн., так як ці вимоги не доведені позивачем у встановленому законом порядку.

Згідно з ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Аналіз вказаних вище норм матеріального права надає можливість зробити висновок про те, що право на відшкодування моральної шкоди, завданої у звязку із знищенням чи пошкодженням майна, має право особа, яка є власником цього майна.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_2 не є власником автомобіля ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА, а тому не має права на відшкодування моральної шкоди в результаті пошкодження цього автомобіля. Крім того, звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення на його користь моральної шкоди, завданої пошкодженням вказаного автомобіля, позивач не надав доказів завданої йому моральної шкоди, та не зазначив, із чого він виходив визначаючи розмір цієї шкоди у розмірі 22000 грн.

Суд першої інстанції вказаних обставин, які мають значення для розгляду позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди не встановив, та в порушення вказаних вище норм матеріального права безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, та стягнув з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

У звязку з наведеним рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі, і не доведені позивачем у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що належним відповідачем у справі має бути Страхова компанія «Нова», в якій відповідач застрахував свою цивільну відповідальність, оскільки відповідно до статті 16 ЦК України позивач самостійно обирає спосіб захисту своїх цивільних прав, і обраний ним захист відповідає вимогам Закону. Саме ст.1166 ЦК України передбачене право стягнути з винної сторони майнову шкоду, завдану в результаті не договірних (деліктних) правовідносин.

Не приймає до уваги колегія суддів і доводів апелянта про те, що позивачем не доведений розмір завданої йому шкоди та не встановлені пошкодження, які отримав автомобіль ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер ВН-7340-АА в результаті ДТП, оскільки в матеріалах справи міститься довідка ДАІ, в якій описані пошкодження цього автомобіля, і саме такі пошкодження були виправлені ФОП ОСОБА_4 під час ремонту цього автомобіля.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не мають правового значення для вирішення спору між сторонами.

Керуючись ст.304, п.2ч.1ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 14 березня 2016 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, та в цій частині ухвалити нове рішення:

Стягнути з ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2, зареєстрований за адресою Одеська область Болградський район с. Голиця, вул. Виноградна 10, ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3, зареєстрований за адресою Одеська область м. Ізмаїл, вул. Тольятті 16, ІНФОРМАЦІЯ_2) матеріальну шкоду у розмірі 10000 гривен.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення витрат на користування іншим транспортом у розмірі 4960 гривен та стягнення моральної шкоди відмовити.

В іншій частині рішення Болградського районного суду Одеської області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів, з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.П. Фальчук

ОСОБА_5

ОСОБА_6