РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24.12.2015

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

У серпні місяці 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду, який обгрунтовує тим, що 27 липня 2011 року уклали договір позики згідно умов якого вона позичила відповідачу 4 500 доларів США з умовою повернення протягом 2011-2012 років, що підтверджується письмовою розпискою. Сторонами цього договору погоджено, що 31 грудня 2012 року є останнім днем повернення ОСОБА_2 боргу.

Однак позичені кошти позичальник коштів не повернула. Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовою розпискою від 27.07.2011 року. Просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 35 968,5 грн., що еквівалентні 4 500 доларів США за офіційним курсом НБУ на день ухвалення судового рішення та судові витрати в примусовому порядку.

В судовому засіданні позивача заявлені вимоги збільшили, просить стягнути з відповідача неповернуту суму позики в розмірі 95 334,48 грн. із розрахунку курсу Національного банку долара США до гривні становить 21.18544 грн. за один долар США. В судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце судового розгляду у передбаченому законом порядку.

Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що 27 липня 2011 року відповідач ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_3 кошти в сумі 4 500 доларів США, які мала повернути позичальнику у строк протягом 2011-2012 років, тому останнім днем погашення позики слід вважати 31 грудня 2012 року. Означені обставини підтверджується письмовою розпискою від 27.11.2011 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Сторони при укладанні договору позики дотримались письмової форми договору відповідно до вимог частини 2 статті 1047 Цивільного кодексу України, згідно якої на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання їй позикодавцем визначеної грошової суми.

Так, з аналізу ст. ст. 510, 545 ЦК України та відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України розписка є борговим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним невиконаного зобов'язання за договором позики.

Позичальник, як передбачено частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з розпискою від 27 липня 2011 року ОСОБА_2 зобов'язалась повернути грошові кошти в розмірі 4 500 доларів США до 31 грудня 2012 року, однак у визначений договором строк позичених коштів не повернула. Позивач строку вимоги боргу за договором позики не пропустив, оскільки звернувся до суду про повернення коштів в межах трирічного строку.

У п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 за умовами договору позичених коштів не повернула, тому кошти в розмірі 4 500 доларів США, що еквівалентно 95 334,48 грн. згідно курсу НБУ на час ухвалення рішення, підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог закону у примусовому порядку на користь позивача.

За наведених підстав позов слід задоволити та стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 95 334,48 та судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,210, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) борг у сумі 95 334,48 грн. (Девяносто пять тисяч триста тридцять чотири грн. 48 коп.) та судові витрати в сумі 953,35 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з часу його отримання до Хмельницького міськрайонного суду.

Суддя: