Справа № 545/3391/13-ц
Провадження №2-р/545/3/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Шелудякова Л.В.

при секретарі Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава заяву представника ПАТ «МАРФІН БАНК» про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «МАРФІН БАНК» звернувся до суду з заявою про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що їм не зрозуміло рішення суду в частині стягнення суми боргу з відповідача, оскільки з позовної заяви Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» вбачається, що ціна позову була визначена у сумі 5 988 доларів США 80 центів за основним боргом, 453 доларів США 07 центів заборгованості по несплаченим відсоткам та 3 678 гривень 68 копійок боргу по нарахованій пені. Тобто стягнення коштів по кредитному договору повинне бути у валюті кредитування, а саме в доларах США, без привязки еквівалента в гривні.

В судове засідання сторони не зявились з невідомих суду причин, однак їх неявка не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» до ОСОБА_1, стягнуто з відповідача на користь позивача 61610 грн. 42 коп. заборгованості по кредиту, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Як вбачається з постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 30.07.2015р. сума, яка підлягає стягненню з боржника становить 61 610 гривень 42 коп., жодного посилання на валюту, у якій видано кредит, немає.

Матеріалами справи встановлено, що 03.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Морський транспортний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «МАРФІН БАНК», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00512/RP згідно з яким ОСОБА_1 надано кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у сумі 8 183,95 дол. США зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 11,9% річних за фактичний період користування кредитними коштами (із розрахунку 360 календарних днів у році) від фактичної суми заборгованості за основним боргом за кредитом по траншах у доларах США і терміном погашення по 02 березня 2023 року включно.

Правомірність стягнення заборгованості за кредитом та відсотками саме в доларах США детально обґрунтовані тим, що кредит ОСОБА_1 був наданий в доларах США, Банк має Ліцензію на право здійснення банківських операцій в іноземній валюті № 66 від 08.05.2003р., Дозвіл № 66-2 від 15.09.2003р. з Додатком до Дозволу №66-2 15.09.2003р., виданих Національним банком України.

З позовної заяви Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» вбачається, що ціна позову була визначена у сумі 5 988 доларів США 80 центів за основним боргом, 453 доларів США 07 центів заборгованості по несплаченим відсоткам та 3 678 гривень 68 копійок боргу по нарахованій пені.

Згідно статті 124 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

Зокрема пунктом 3 зазначеної статті встановлено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувану. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Пунктом 8 постанови пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» закріплено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до пункту 14 постанови пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя етапі 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Узагальненням Верховного Суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин», зазначено, що з приводу неоднакової практики судів з розгляду справ цієї категорії Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК, ч. 3 ст. 533 ЦК, Декрет № 15-93).

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-145цс14 Постановою від 24.09.2015 року визначено, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії» на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Тобто стягнення коштів по кредитному договору повинне бути у валюті кредитування, а саме в доларах СИТА, без привязки еквівалента в гривні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.221,293,373 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ПАТ «МАРФІН БАНК» про розяснення рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Роз'яснити рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2013 року у справі № 545/3391/13-ц, зазначивши, що стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «МАРФІН БАНК» підлягає 5 988 доларів США 80 центів заборгованості по кредиту, 453 доларів США 07 центів заборгованості по несплаченим відсоткам та 3 678 гривень 68 копійок боргу по нарахованій пені.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі пяти днів з моменту проголошення, а сторонами, що не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту отримання копії.

Суддя Полтавського районного суду Л.В.Шелудяков