Провадження №22-ц/784/204/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 488/2441/15-ц Головуючий І інстанції Безпрозванний В.В.
Провадження № 22-ц/784/204/16 Доповідач Темнікова В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Прокопчук Л.М., Колосовського С.Ю..

при секретарі Тищенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому посилалась на те, що у період з 19.07.1997 р. по 02.11.2006 р. вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_1, в період якого вона народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.12.2006р. ОСОБА_1 сплачував на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, починаючи з 09.11.2006р. і до її повноліття. Після закінчення школи донька вступила та на даний момент навчається на 1 курсі Запорізького державного медичного університету на контрактній основі. Вартість навчання відповідно до договору про надання освітніх послуг складає 67000 грн. за весь термін навчання. За навчання доньки на першому курсі вона вже сплатила 13000 грн. та 4442,66 грн. за гуртожиток. Строк навчання становить до 25.06.2019 року. Самостійно донька себе забезпечувати не може, оскільки навчається на денній формі навчання. Отже, окрім витрат на навчання та проживання доньки, вона повинна також забезпечувати її додатковими коштами, які забезпечують повноцінний розвиток дитини. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 просила суд стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 25 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання чи до досягнення донькою 23 років.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, починаючи з 09.06.2015 року та до дати закінчення стаціонарного навчання у вищому навчальному закладі, тобто до 25.06.2019 року, але не більш, як до дати досягнення донькою 23-річного віку, тобто до 08.06.2020 року. Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного строку допущено до негайного виконання. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 487,20 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 в розмірі 800 грн. щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з запереченнями на апеляційну скаргу, в яких просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні відповідач та його представник підтримавли доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги, просили її задовольнити.

До судового засідання позивачка не з,явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, просила розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Ухвалюючи рішення по справі суд виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками повнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та з 01.09.2014 року навчається на денній контрактній формі навчання у Запорізькому державному медичному університеті, а тому не має можливості працювати та заробляти кошти на своє навчання і побутові потреби. Дочка сторін досягла повноліття 08.06.2015 року, і з цього часу відповідач ОСОБА_1 добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка навчається.

Також судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працює та має стабільний дохід, а також те, що в нього на утриманні є неповнолітній син ОСОБА_1 Данііл, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Проаналізувавши дані обставини по справі, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Крім того, суд прийняв до уваги те, що саме з урахуванням наявності у відповідача інших утриманців, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.06.2010 року було зменшено розмір стягнутих аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням того ж суду від 01.02.2006 року, з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку.

Втім, проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, та вислухавши пояснення учасників процесу в судовому засідання в апеляційній інстанції, апеляційний суд вважає, що встановивши дійсні обставини по справі, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дочки саме в розмірі 1/6 частини заробітку та іншого доходу відповідача і вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання з 1/6 частини його заробітку та іншого доходу до 1/9 частини його заробітку та іншого доходу з наступних підстав:

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання і другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. А згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, так і стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Як убачається з довідки про заробітну плату відповідача ( а.с.48), його середній заробіток за період з липня 2014р. по червень 2015р. включно навіть після сплати аліментів становить 9464 грн. Дані обставини свідчать про те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка сторін навчається на денній контрактній формі навчання у Запорізькому державному медичному університеті, стипендії не отримує, а тому не має можливості працювати та заробляти кошти на своє навчання і побутові потреби, тобто потребує матеріальної допомоги.

Однак, як встановлено судом першої інстанції у відповідача крім дочки ОСОБА_4 є ще одна дитина, а саме ОСОБА_3 Данііл, ІНФОРМАЦІЯ_2. Не зважаючи на те, що суд першої інстанції посилався в рішенні на ці обставини, але належної правової оцінки він їм у сукупності з другими доказами по справі не дав. Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що розмір стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів підлягає зменшенню з 1/6 частини заробітку та іншого доходу на утримання повнолітньої доньки до 1/9 частини його заробітку та іншого доходу. При прийнятті остаточного рішення колегія суддів враховує і те, що ст. 199 СК України передбачає участь кожного з батьків в утриманні своїх дітей. 1/9 частина заробітку відповідача становить більше 1000 грн., тому з урахуванням того, що позивачка також повинна нести витрати по утриманню доньки, даний розмір аліментів є достатнім для утримання доньки сторін на період її навчання. При цьому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно обґрунтовуючи розмір аліментів, посилався на те, що саме з урахуванням наявності у відповідача інших утриманців, рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.06.2010 року було зменшено розмір стягнутих аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначений рішенням того ж суду від 01.02.2006 року, з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку, так як правова природа аліментів на утримання неповнолітньої та повнолітньої дитини не є тотожною.

Крім того, суд, визначаючи період, на який стягуються аліменти, помилково в резолютивній частині рішення зазначив, що аліменти стягнуті до закінчення навчання у вищому навчальному закладі та зазначив конкретну дату, а саме до 25.06.2019 року, оскільки вимогами зазначеної норми права не передбачено зазначення в рішенні суду конкретної дати закінчення навчання, так як природа даних платежів не пов'язана з навчанням в конкретному навчальному закладі. Тому апеляційний суд вважає, що рішення суду слід змінити та викласти абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

« Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/9 частини з усіх видів доходу на період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 09.06.2015 року».

Водночас, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував того, що апелянт має батьків пенсійного віку та в добровільному порядку надає їм матеріальну допомогу, так як апелянтом не надано суду доказів того, що розмір пенсії кожного з його батьків менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також будь яких доказів того, що він надає таку допомогу та в якому розмірі. Відповідачем суду були надані докази тільки про те, що батьки є пенсіонерами. Суд же згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Пояснення сторони по справі не можуть бути прийняті як докази по справі, так як враховуючи положення ст. 58,59 ЦПК України про належність та допустимість доказів, а також положення ст. 57 ЦПК України про те, що доказом у справі є пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, допитаних як свідків, пояснення апелянта в даному випадку, які отримані не за процедурою допиту свідків (ст. 184 ЦПК України) не можуть використовуватися як засіб доказування.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги те, що у дружини апелянта є кредитні зобовязання перед ПАТ КБ «Приватбанк» з урахуванням обставин по справі, не мають значення для визначення розміру аліментів, так як апелянтом не надано суду доказів того, на які цілі було взято кошти дружиною відповідача, чи використовуються ці кошти на потреби сімї і яким чином, а також того, яким чином відповідач приймає участь у погашенні даного кредиту. Не надано було відповідачем суду також доказів сукупного доходу теперішньої сімї відповідача та його дружини зокрема.

Необгрунтованими є також доводи апеляційної скарги про те, що суд помилково дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів саме у частці від його доходу, так як відповідач помилково вважає, що оскільки суми вартості навчання та вартості проживання доньки сторін у гуртожитку на період її навчання чітко визначені, то і розмір аліментів слід визначати у твердій грошовій сумі, оскільки діючим законодавством визначені правові підстави як для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, так і у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. За загальним правилом стягнення аліментів відбувається у частці від заробітку (доходу) платника аліментів ( ст. 183 СК України) і тільки у разі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК України). При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Доказів того, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід, що частину доходу він отримує в натурі суду надано не було, а обставини, на які посилається апелянт не мають істотного значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому апеляційний суд враховує і те, що при визначенні того, чи потребує повнолітня дочка сторін матеріальної допомоги та розміру такої допомоги враховуються не тільки витрати на оплату навчання та проживання у гуртожитку, а й необхідність мати кошти для харчування, придбання одягу, навчальних приладь тощо.

Не підтверджені достатньою кількістю безспірних доказів з дотриманням правил їх допустимості та належності і доводи апеляційної скарги про те, що відповідач часто хворіє, оскільки ним не надано доказів того, що він має якісь хронічні захворювання, перебуває на диспансерному обліку у лікарів, а надані суду 2 копії лікарняних підтверджують тільки епізодичність та нетривалість хвороби відповідача. Так, у першому випадку відповідач перебував на амбулаторному лікуванні з 25 серпня по 31 серпня 2015р., а у другому - з 6 по 13 серпня 2015р., при цьому отримував лікування з приводу різних захворювань.

Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для правильного вирішення спору по суті заявлених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, ст. 182, 191,, 199- 201 СК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2015 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів з 1/6 частини до 1/9 частини та виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції: « Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 ( РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/9 частини з усіх видів доходу на період навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 09.06.2015 року».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після його проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді