Справа №712/ 1844/15-ц
Провадження № 2/712/36/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Біофарма», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Біофарма», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, вказуючи про те, що позивач є власником автомобіля ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1. 05.09.2014 р. о 14 год. 20 хв. автомобіль ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_3, потрапив в ДТП на перехресті вулиць ОСОБА_5/вул.. Хрещатик в м. Черкаси за участі автомобіля НОМЕР_2, власником якого є ПАТ «Біофарма» під керуванням її працівника ОСОБА_2

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2014 р., яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2014 р., ОСОБА_2 визнано винною у вчинені правопорушення передбаченого ст.. 124 КпАП України та притягнуто до відповідальності.

На момент скоєння ДТП ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Біофарма».

Згідно висновку експертного товарознавчого дослідження №299 від 22.12.2014 року розмір спричинених збитків на момент проведення оцінки становить 236846,30 грн.

Внаслідок ДТП позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає в фізичних та духовних стражданнях, які стали наслідком дій та бездіяльності ОСОБА_2 та ПАТ «Біофарма». Дане ДТП вибило позивача з нормального ритму життя, призвело до лікування від нервово потрясіння, в зв»язку з значними витратами коштів після ДТП р, родинна позивача була вимушена відмовляти собі в багатьох речах через що виникали непорозуміння. Моральну шкоду позивач оцінив в 3000 грн.

Просить стягнути з ПАТ «Біофарма» на його користь матеріальну шкоду в сумі 187846,30 грн., витрати на проведення оцінки збитків в сумі 1650 грн.,3000 грн. моральної шкоди та 1894,96 грн. судові витрати.

В ході розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з ПАТ «Біофарма» матеріальну шкоду в сумі 189496,30 грн. та судові витрати в сумі 1894,96 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача відповідно до висновку експерта №299/15 від 05.08.2015 року матеріальні збитки в сумі 177436,57 грн., 1000 грн. франшизу, 4107,36 грн. судові витрати.

Представник ПАТ «Біофарма» в судове засідання не з»явились. На попередніх судових засідання представник пояснила, що проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі оскільки шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. ОСОБА_2 ніколи перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Біофарма».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, від її представника ОСОБА_7 надійшла чергова заява про відкладення в зв»зку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Суд визнав неповажними причини нявки відповідачів в судове засідання, так як справа неодноразово відкладалась за заявою відповідача ОСОБА_2 та її адвоката та довгий час перебуває в провадженні суду.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля ОСОБА_4 д.н.з. НОМЕР_1, що підтверджується копією технічного паспорту САС №092164.

05.09.2014 р. о 14 год. 20 хв. Автомобіль ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_3 потрапив в ДТП на перехресті вулиць ОСОБА_5/вул.. Хрещатик в м. Черкаси за участі автомобіля НОМЕР_2, власником якого є ПАТ «Біофарма», під керуванням ОСОБА_2

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2014 р., яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2014 р., ОСОБА_2 визнано винною у вчинені правопорушення передбаченого ст.. 124 КпАП України та притягнуто до відповідальності.

Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власником автомобіля НОМЕР_2 є ПАТ «Біофарма».

Посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_2 не перебувала в трудових відносинах з ПАТ «Біофарм» та те, що з нею був заключний договір оренди автомобіля, суд оцінює критично.

В судовому засіданні була досліджена адміністративна справа №712/12444/14-п, з матеріалів якої вбачається, що ОСОБА_2 вказує, що на момент здійснення ДТП перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Біофарма», що також зазначено в постанові Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2014 року та постанові Апеляційного суду Черкаської області від 05.12.2014 р. В своїх поясненнях стосовно місця роботи ОСОБА_2 також зазначала ПАТ «Біофарма». Крім того, при розгляді адміністративної справи ОСОБА_2 не вказувала про наявність договору оренди автомобіля.

Відповідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинено у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом за домовленістю сторін.

Статтею 799 ЦК України зазначено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участі фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню

Договір №11/1 найму транспортного засобу від 01.08.2013 року, укладений між ПАТ «Біофарма» та фізичною особою ОСОБА_2М, який наданий до матеріалів цивільної справи, підписаний сторонами, але нотаріально не посвідчений, як це передбачено законодавством.

Таким чином, суд вважає, що матеріальну відповідальність стосовно відшкодування збитків необхідно покласти саме на відповідача ПАТ «Біофарма», як власника транспортного засобу.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно якого страховик бере на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 9 ч.15 Закону України визначено, страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Цивільно-правова відповідальність ПАТ «Біофарма» на момент ДТП була застрахована СК «Аско-Медсервіс» за Полісом АС/7448115 від 30.08.2013 року на суму 50000 грн. Франшиза становить 1000 грн.

08.09.2014 р. року ОСОБА_3. звернувся до СК «Аско-Медсервіс» з письмовим повідомленням про подію та страховою компанією позивачу виплачено страховий ліміт в сумі 49000 гривень, за мінусом 1000 гривень франшизи.

Позивач, з метою з»ясування та визначення розміру страхового відшкодування, звернувся до ФОП ОСОБА_8 Згідно експертного товарознавчого дослідження №299 від 22.12.2014 року розмір спричинених збитків на момент проведення оцінки становить 236846,30 грн.

В ході розгляду справи представником позивача заявлено клопотання про проведення судової автоварознавчої експертизи. Згідно висновку №299/15 від 05.08.2015 р. ФОП ОСОБА_8 вартість відновлювального ремонту Mersedes-Benz д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1, внаслідок пошкодження в результаті ДТП складає 591579,41 грн. Розмір матеріальних збитків становить 226436,57 грн.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ПАТ «Біофарма» різниці у виплаті суми відшкодування в сумі 177436,57 грн.( 226436- 49000 грн) підлягає до задоволення. Також підлягає до стягнення з ПАТ «Біофарма» на користь позивача франшиза в розмірі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Суд вважає стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати 1650 грн. витрати на проведення товарознавчого дослідження №299 від 22.12.2014 р. згідно квитанції №95 від 22.12.2014 р. та 650 грн. за оплату судової автотоварознавчої експертизи №299/15 від 05.08.2015 р. згідно квитанції №52 від 18.08.2015 р.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволенню позовних вимог позивача в сумі 1807,36 грн.

Керуючись ст. 10,11,110,209,212,214,215,218 ЦПК України, ст. 1187,1194 ЦК України, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Біофарма», ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Біофарма» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 177436,57 грн., 1000 гривень франшизи, 1807,36 грн. судовий збір, 1650 грн. витрати на проведення товарознавчого дослідження №299 від 22.12.2014 р. та 650 грн. за оплату судової автоворознавчої експертизи, а всього 182543,93 грн.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий: