Справа № 367/573/13- ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Проценко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом прокурора міста Ірпеня до ОСОБА_1 селищної ради Київської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Комунальне підприємство Святошинське лісопаркове господарство про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

Прокурор міста Ірпеня звернувся до суду із даним позовом, в якому після уточнень посилається на те, що рішенням ОСОБА_1 селищної ради від 24.12.08 № 1898/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для вказаних цілей. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_4 видано Державний акт серії ЯЖ № 903299 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером :01:040:0046 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в смт. Коцюбинське Київської області по вул. Озерній, 22.

Зазначає також, що у подальшому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 590 від 25.06.2009 земельну ділянку площею 0,15 га по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське придбав ОСОБА_3 та останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №416219.

Вважає, що спірна земельна ділянка знаходиться за межами сел. ОСОБА_1, ОСОБА_1 селищною радою, її було передано у приватну власність за рахунок земель, що перебувають в постійному користуванні комунального підприємства Святошинське лісопаркове господарство, оскільки вказану земельну ділянку було надано у користування Святошинському лісопарковому господарству на підставі постанови Ради Міністрів УРСР від 20.06.56 № 673 без виключення її з Держлісфонду України та згідно з картографічними матеріалами лісовпорядкування обліковуються як квартали Святошинського та Київського лісництв.

Зазначену земельну ділянку в приватну власність відповідача було передано без її вилучення з користування КП Святошинське лісопаркове господарство, тобто без відома держави в особі уповноваженого органу та постійного землекористувача, яким є КП Святошинське лісопаркове господарство.

Крім того, при прийнятті рішення ОСОБА_1 селищною радою не було дотримано вимоги ст.ст. 20, 21 Земельного кодексу України, ст. 57 Лісового кодексу України, оскільки зміна цільового призначення спірної земельної ділянки з лісового фонду на для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд не проводилась, будь-яких рішень щодо такої зміни не приймалось.

Також зазначає, що у порушення вимог ст. 9 Закону України Про державну експертизу землевпорядної документації, якою передбачено обовязковість проведення вказаної експертизи проектів землеустрою щодо відведення земель лісогосподарського призначення, державна експертиза проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки ОСОБА_4 не проводилась.

Вказує, що відведення спірної земельної ділянки відповідачу під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд генеральним планом смт. Коцюбинське не передбачено, а отже, оскаржуване рішення ОСОБА_1 селищною радою прийнято також у порушення вимог ст. 39 Земельного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 12, 13, 23 Закону України Про планування і забудову територій.

Вважає, що рішення ОСОБА_1 селищної ради від 24.12.08 № 1898/25-5 не відповідає вимогам закону, порушує право державної власності на спірну земельну ділянку, а тому підлягає визнанню недійсним. З цих же підстав підлягає визнанню недійсним виданий ОСОБА_4 на підставі вказаного рішення державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903299.

Вказує, що зазначений вище договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки від 25.06.2009 № 590, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є нікчемними згідно ст. 228 ЦК України, а тому державний акт серії ЯЛ № 416212 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0046, виданий на ім.я ОСОБА_3 підлягає визнанню недійсним з одночасним скасуванням його державної реєстрації.

Зазначає, що, оскільки уповноваженим державою органом рішення про передачу спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_4 не приймалось, відповідно до ст. 346 ЦК України право державної власності на цю ділянку не припинено, а право власності відповідача на неї на законних підставах не виникло. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В звязку із викладеними обставинами позивач просив визнати недійсним рішення ОСОБА_1 селищної ради від 24.12.2008 № 1898/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське; визнати недійсним державний акт серії ЯЖ № 903299 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0046, виданий на імя ОСОБА_4; визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 416219 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :01:040:0046, виданий на імя ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію; визнати право власності держави на земельну ділянку площею 0,15 га кадастровий номер :01:040:0046; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2014 року у даній справі позов задоволено частково, визнано недійсним рішення ОСОБА_1 селищної ради від 24.12.2008 року № 1898/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське, в інший частині позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 серпня 2014 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 серпня 2014 року в частині вирішення позову про визнання недійсним державного акта на право власності на землю, скасування його державної реєстрації та визнання права власності держави на вказану земельну ділянку скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримав, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 селищної ради не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив; в матеріалах справи містяться письмові заперечення даного відповідача, в яких відповідач просив у позові відмовити; також подав заяву про застосування строку позовної давності, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2, якій є правонаступником відповідача ОСОБА_4, який помер 01 листопада 2010 року, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи Комунального підприємства Святошинське лісопаркове господарство у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, в матеріалах справи міститься заява підприємства заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов в частині визнання недійсним державного акта на право власності на землю, скасування його державної реєстрації та визнання права власності держави на вказану земельну ділянку підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням ОСОБА_1 селищної ради від 24.12.08 № 1898/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське ОСОБА_4 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га. На підставі зазначеного рішення ОСОБА_4 видано Державний акт серії ЯЖ № 903299 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га із кадастровим номером :01:040:0046 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в смт. Коцюбинське Київської області по вул. Озерній, 22.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 червня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 590 ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_4 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_3, який на підставі даного договору купівлі-продажу отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 416219, кадастровий номер :01:040:0046.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_4 помер 01 листопада 2010 року, за життя ОСОБА_4 склав заповіт на ім.я ОСОБА_2, посвідчений ОСОБА_9, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 29.09.2010 року за реєстровим № 600; 09.12.2010 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом. Також 09.12.2010 року до приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_10 звернулися дружина ОСОБА_4 ОСОБА_11 та мати ОСОБА_4 ОСОБА_12 із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування збитків.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 21 Закону України Про основи містобудування визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб здійснюється відповідно до затвердженої містобудівної документації місцевих правил забудови з урахуванням планів земельно-господарського устрою.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України Про планування і забудову територій сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи в межах повноважень, визначених законом, відповідно до генеральних планів населених пунктів, в тому числі, вирішують питання вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи в користування земельних ділянок.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень ЗК України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2014 року у даній справі визнано недійсним рішення ОСОБА_1 селищної ради від 24.12.2008 року № 1898/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 серпня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2014 року в цій частині залишено без змін.

Відповідно до ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Оскільки, рішення ОСОБА_1 селищної ради від 24.12.08 № 1898/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське судом визнано недійсним, підлягає визнанню недійсним і Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903299, виданий на підставі такого рішення ОСОБА_4 з одночасним скасуванням його державної реєстрації.

Позивач згідно позовної заяви зазначає, що договір купівлі-продажу від 25.06.2009 року № 590 спірної земельної ділянки, укладений між ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є нікчемними відповідно до ст. 228 ЦК України. Суд вважає дані обґрунтування позивача безпідставними, оскільки зазначені договір купівлі-продажу земельної ділянки та договір дарування земельної ділянки не порушують публічний порядок.

Разом з цим суд, враховуючи приписи ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року та у звязку із цим розглядаючи справу в межах позовних вимог, рішення відносно яких відповідно до даної ухвали в цій частині скасовані, вважає, що оскільки ОСОБА_3 набув права власності на спірну земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу від 25.06.2009 року, який не визнаний судом недійсним і не є нікчемним (його недійсність не встановлена законом), а також враховуючи приписи ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, відсутні підстави для визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 416219, кадастровий номер :01:040:0046, виданого на ім.я ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 590 від 25.06.2009 року та скасування його державної реєстрації.

Є безпідставним посилання прокурора на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_3, є нікчемним, оскільки відповідно до ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України нікчемним вважається правочин, який порушує публічний порядок, тобто він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Однак, суду не надано доказів порушення цим договором конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади чи незаконного заволодіння ним.

Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності держави на спірну земельну ділянку, оскільки дані вимоги не конкретизовані, безпідставні та такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі ст.ст. 152, 155 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 903299, виданий на імя ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1500 га кадастровий номер :01:040:0046 по вул. Озерній, 22 в смт. Коцюбинське Київської області та скасувати його державну реєстрацію.

В інший частині позову відмовити.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Повне рішення буде виготовлене протягом пяти днів з дня закінчення розгляду справи 02.01.2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_13