Справа № 594/742/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

позивачки ОСОБА_1

представників позивачки - адвоката Стрільчука В.І., ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представників третьої особи - адвоката Яхвана В.М., ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрілковецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, третя особа ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Стрілковецької сільської ради, третя особа ОСОБА_8, у якому просить визнати незаконним та скасувати рішення Стрілковецької сільської ради від 11 червня 2015 року № 301 в частині надання ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 незаконно привласнив навпроти свого господарства земельну ділянку, на якій раніше знаходився заїзд до її господарства. Позивачка вважає, що оскаржуване рішення не відповідає чинному законодавству.

Позивачка ОСОБА_1 та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і пояснили, що позивачка з покійним чоловіком ОСОБА_9 побудували будинок на земельній ділянці, виділеній у 1969 році. Коли будували будинок, користувалися заїздом, який проходив повз господарство ОСОБА_10 Пізніше ОСОБА_8 купив будинок у ОСОБА_10 і між ними виник спір щодо заїзду, у зв'язку з чим чоловік позивачки двічі звертався до суду в 1992 та в 1993 р.р. Спірним заїздом позивачка не має можливості користуватися з 1992 року, а цього року після неодноразових звернень до сільської ради дізналася, що земельну ділянку, по якій проходив заїзд до її господарства, виділено ОСОБА_8 на підставі оскаржуваного рішення сільської ради.

Представник відповідача Стрілковецької сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що при винесенні оскаржуваного рішення сільська рада керувалася записами в земельно-кадастрових книгах та рішенням сесії сільської ради від 29 листопада 1993 року, згідно яких біля житлового будинку ОСОБА_8 рахувалася земельна ділянка площею 0,28 га. Враховуючи, що відповідно до закону для обслуговування житлового будинку в сільській місцевості може бути надана земельна ділянка площею не більше 0,25 га, решту земельної ділянки площею 0,03 га надано ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована не на місці спірного заїзду, а з іншого боку земельної ділянки ОСОБА_8 До господарства позивачки дійсно немає заїзду, однак, є можливість його облаштувати з бічної дороги.

Представники третьої особи в судовому засіданні вважають, що позов до задоволення не підлягає.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що працює на посаді начальника відділу правового забезпечення Борщівської районної ради. Навесні цього року за зверненням сільського голови с.Стрілківці з приводу того, що позивачка не підписувала акт погодження меж він у складі комісії виїжджав у с.Стрілківці. Комісією було встановлено, що межові знаки між господарствами позивачки і ОСОБА_8 не порушені. На спірній земельній ділянці засаджені дерева як напроти господарства ОСОБА_8 так і напроти господарства позивачки. До господарства позивачки є можливість облаштувати заїзд з іншої дороги, однак, вона з цим не погоджується.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що з 2006 по 2015 р.р. працювала на посаді секретаря Стрілковецької сільської ради, а до 16.11.2015 року виконувала обов'язки сільського голови. Оскаржуване рішення прийнято з врахуванням рішення сесії сільської ради від 29.11.1993 року, яким було встановлено розмір земельних ділянок, переданих ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що до лютого 2016 року працювала на посаді землевпорядника Стрілковецької сільської ради. За господарством ОСОБА_8 згідно даних земельно-кадастрових книг рахувалася земельна ділянка біля будинку площею 0,28 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,03 га для ведення особистого селянського господарства. За даними карт села заїзду на спірній земельній ділянці не було, а до господарства позивачки є можливість облаштувати заїзд з іншого боку.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, встановив наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Оскаржуваним рішенням Стрілковецької сільської ради від 11 червня 2015 року №301 надано дозвіл на розробку технічної технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0.28 га ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 Передано ОСОБА_8 безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,28 га, з яких: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд-0.25 га; для ведення особистого селянського господарства -0.03 га в АДРЕСА_1 (а.с.42).

Позивачка ОСОБА_1 являється власницею домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_1, ? частину якого успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Борщівської державної нотаріальної контори 24 грудня 2007 року, реєстровий №1-1920 (а.с.74) та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно №17504135, виданим 25.01.2008 року Борщівським районним БТІ (а.с.75).

ОСОБА_8 являється власником домогосподарства, яке межує з домогосподарством ОСОБА_1 (а.с.119).

Згідно акту обстеження земельних ділянок від 10 грудня 2015 року , складеного комісією Стрілковецької сільської ради, до господарства ОСОБА_1 немає заїзду, однак, є можливість його облаштувати з бічної дороги, яка веде до господарства її сусіда ОСОБА_15, але ОСОБА_1 з цим не згідна через те, що стічні води будуть стікати до її господарства (а.с. 12).

За даними земельно-кадастрових книг Стрілковецької сільської ради станом на 1990, 1993 - 2000 р.р. (а.с.46-49) за ОСОБА_8 рахувалася земельна ділянка загальною площею 0,78 га, з яких біля житлового будинку 0,28 га.

Рішенням Стрілковецької сільської ради від 29.11.1993 року «Про передачу земельних ділянок безоплатно у приватну власність» ОСОБА_8 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,78 га, з яких 0,25 га для обслуговування житлового будинку, 0,53 га - для ведення особистого селянського господарства.

За даними земельно-кадастрової книги станом на 2008 р. (а.с. 50-51) за ОСОБА_8 рахується земельна ділянка площею 1,38 га, з яких біля житлового будинку 0.28 га.

Позивачка стверджує, що спірна земельна ділянка площею 0,03 га розташована на громадській землі, по якій проходила дорога, яку вона до 1992 року використовувала як заїзд до свого домогосподарства.

Таке твердження позивачки не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи виходячи з наступного.

На замовлення ОСОБА_8 згідно договору від 10.05.2016 року підприємець ОСОБА_16 виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_2 площею 0,25 га (а.с.91-97) та для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3 площею 0,0330 га (а.с. 98-104).

Як встановлено з наявних у матеріалах технічної документації кадастрових планів земельних ділянок (а.с.91, 101), земельна ділянка площею 0, 0330 га розташована не на місці спірного заїзду, а з іншого боку і межує із земельною ділянкою ОСОБА_1

Зазначене підтвердив у судовому засіданні допитний в якості свідка ОСОБА_16, який пояснив, що таке розташування земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства обумовлено тим, що за планом вона приєднана до земельної ділянки ОСОБА_8, яка відноситься до ріллі, що являлося найбільш доцільним.

Рішенням Стрілковецької сільської ради від 11 вересня 2016 року №113 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0.28 га, в тому числі для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер НОМЕР_1) - 0.25 га, для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2) -0.0330 га.

Передано у власність ОСОБА_8 безоплатно у власність земельну ділянку в АДРЕСА_1,7 га для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер НОМЕР_1) - 0.25 га, для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2) -0.0330 га по АДРЕСА_1 (а.с.106).

14 вересня 2016 року проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на вищевказані земельні ділянки, а саме на земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер НОМЕР_1) в АДРЕСА_1,7, та земельну ділянку площею 0,033 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер НОМЕР_2) в АДРЕСА_1 інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №68383395, №68383993 від 19.09.2016 року).

Між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_8 тривалий час існує спір щодо заїзду до домогосподарства ОСОБА_1

Так, рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 1992 року задоволено позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні заїздом до житлового будинку, зобов'язано ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_9 в користуванні заїздом до жилого будинку в с.Стрілківці (а.с.45).

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 1993 року в позові ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні заїздом відмовлено за безпідставністю позовних вимог. В даній справі судом було встановлено, що спірна ділянка землі виділена у встановленому законом порядку ОСОБА_8, а у позивача ОСОБА_9 є інший заїзд, для чого йому також було виділено громадську землю (а.с.43-44).

Вищенаведене рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 1993 року залишено без змін ухвалою судової колегії в цивільних справах Тернопільського обласного суду (а.с.59).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, встановлені рішенням Борщівського районного суду від 15 жовтня 1993 року, яке набрало законної сили, а також з огляду на те, що спірна земельна ділянка площею 0,03 га, яку оскаржуваним рішенням Стрілковецької сільської ради передано ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства, розташована не на місці спірного заїзду, суд вважає, що оскаржуваним рішенням в частині надання ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 права позивачки не порушено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 16, 21 ЦК України, 152, 155 ЗК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Стрілковецької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, третя особа ОСОБА_8, про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: