Номер провадження 2-к/243/1/2016
УХВАЛА

Іменем України

11 січня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Носовської Л.О.

при секретареві Врублевській К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська Донецької області клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

03.11.2015 року заявник звернувся до Словянського міськрайонного суду з клопотанням про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, обґрунтувавши свої вимоги тим, що рішенням Лебедянського районного суду Липецької області від 21.01.2014 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження батьківства, яке набуло законної сили 21.02.2014 року. В клопотанні просив визнати в Україні зазначене рішення іноземного суду.

За вказаною в клопотанні адресою судом було повідомлено ОСОБА_2 про надходження даного клопотання та запропоновано надати свої письмові заперечення у місячний строк.

В судове засідання заявник надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву просив задовольнити.

Заінтересована особа, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду клопотання була повідомлена належним чином, заяви щодо перенесення розгляду та заперечень проти поданого клопотання на адресу суду не надала.

Згідно ч. 5 ст. 401 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Дослідивши подані до клопотання документи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Лебедянського районного суду Липецької області від 21.01.2014 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження батьківства, яке набуло законної сили 21.02.2014 року.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

На підставі п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно ст. 399 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання рішень, які не потребують примусового виконання між Україною та Російською Федерацією врегульовано статтями 51, 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, яка ратифікована Верховною Радою України 10.11.1994 року.

Заявником до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додано документи, визначені ч.2 ст. 400 ЦПК України.

Згідно ч.6, ч.7 ст. 401 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення, у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. У визнанні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених ст. 396 цього Кодексу.

Вивчивши клопотання та долучені до нього документи, судом встановлено, що вони відповідають вимогам ст. 394 ЦПК України.

Судом не встановлено перелічених у ст. 396 ЦПК України підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 394, 396, 399, 400 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню задовольнити.

Визнати на території України рішення Лебедянського районного суду Липецької області Російської Федерації від 21.01.2014 року по справі № 2-12/2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оскарження батьківства та виключення відомостей про батьківство ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зроблений 14 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області за №88.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання ухвали.

Суддя Л.О. Носовська