Справа № 192/1861/15-ц
Провадження № 2/192/46/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" січня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участі секретаря судового засідання - Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 22 березня 2007 року ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору б/н отримала кредит у розмірі 1000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві, а відповідно до п.3.2,3.3 зазначених Умов та Правил відповідач також надала згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і вона надала право на зменшення/збільшення в будь-який момент кредитного ліміту. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивач посилається на те, що у відповідності до умов договору він свої зобов'язання виконав в повному обсязі та видав відповідачці кредит у розмірі визначеному договором, а відповідач свої зобов'язання не виконала належним чином, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 6 736 гривень 45 копійок, з яких 756 гривень 55 копійок - заборгованість за кредитом, 2 776 гривень 16 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 406 гривень 77 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також нараховані штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та 296 гривень 97 копійок (процентна складова), у зв'язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку.

Представник позивача, який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.30), в судове засідання 05 січня 2016 року не з'явився, надавши суду письмову заяву (а.с.19), відповідно до якої прохали розглядати справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, прохали їх задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні 16 грудня 2015 року надала клопотання про відкладення розгляду справи для звернення до позивача для розстрочення заборгованості (а.с.27-28), яке було задоволено судом, а розгляд справи відкладено до 05 січня 2016 року. В судове засідання 05 січня 2016 року відповідач ОСОБА_1, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.31) не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, як не надала і заперечень проти позову.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по наявним у справі доказах.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами відповідно до вимог ст.1054, ст.1055 ЦК України, який відповідно до ст. 629 цього Кодексу є обов'язковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.18), як позикодавцем, та відповідачем ОСОБА_1 22 березня 2007 року шляхом підписання заяви, відповідно до якої відповідач висловила бажання на оформлення на своє ім'я кредитки «Універсальна» з базовою ставкою 3,0% на місяць на залишок заборгованості, був укладений договір (а.с.8), оскільки відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Своїм підписом в заяві від 22 березня 2007 року відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с.8 зворот), а відповідно до п. п.3.1-3.3 Умов та Правил надання банківських послуг позивач зобов'язався надати позивачу кредит та за своїм рішенням встановити розмір кредитного ліміту, який був встановлений у відповідності до п. 3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг в розмірі 1000 гривень.

В свою чергу відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором, а банк відповідно до п.5.2 Умов та Правил надання банківських послуг має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором, а при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову - п.8.6. (а.с.12 зворот).

Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору не виконала взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатила в повному обсязі та у встановлені кредитним договором строки суму кредиту, відсотки, нараховані за порушення умов договору та штрафи, у зв'язку з чим, за розрахунками позивача (а.с.5-7) станом на 30 червня 2015 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 756 гривень 55 копійок та заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2 776 гривень 16 копійок та заборгованість за пенею і комісією в розмірі 2 406 гривень 77 копійок (а.с.5-7), що свідчить про істотне порушення відповідачем в односторонньому порядку умов укладеної угоди, внаслідок чого суд у відповідності до ст.ст. 526, 611,615, 1049, 1054 ЦК України вважає необхідним стягнути зазначену заборгованість з відповідача, оскільки відповідно до вимог ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання і право на яку згідно ст. 550 ЦК України виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

На підставі зазначеного, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача нарахований штраф у вигляді фіксованої частини в розмірі 500 гривень і у вигляді процентної складової в розмірі 296 гривень 97 копійок, які передбачені пунктом 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.12 на звороті), оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за договором б/н від 22 березня 2007 року в розмірі 6 736 гривень 45 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 756 гривень 55 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 2 776 гривень 16 копійок, заборгованість за пенею та комісією в розмірі 2 406 гривень 77 копійок, а також з нарахованих штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та Правил в розмірі 500 гривень (фіксована частина) та в розмірі 296 гривень 97 копійок (процентна складова), оскільки в добровільному порядку відповідач зазначену заборгованість не сплачує, а доказів щодо сплати такої заборгованості ОСОБА_1 суду не надала.

Крім того, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути у зв'язку із задоволенням позову витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 267, 526-530, 536, 543, 549-551, 553-559, 572-593, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, п.6 ч.3 ст.79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 22 березня 2007 року заборгованість за кредитом в розмірі 756 (сімсот п'ятдесят шість) гривень 55 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 2 776 (дві тисячі сімсот сімдесят шість) гривень 16 копійок, заборгованість за пенею та комісією в розмірі 2 406 (дві тисячі чотириста шість) гривень 77 копійок, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 (п'ятсот) гривень та штраф (процента складова) в розмірі 296 (двісті дев'яносто шість) гривень 97 копійок, а всього - 6 736 (шість тисяч сімсот тридцять шість) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина