Справа № 473/4843/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"22" січня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків завданих злочином вчиненим неповнолітнім

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015 року позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 батьків неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 про стягнення матеріальних збитків в сумі 620,91 грн. завданих злочином вчиненим ОСОБА_5

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що син відповідача 29.05.2015 року спричинив її сину умисні легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоровя і його вина у вчинені злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України встановлена ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 01.10.2015 року, якою було застосовано захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд батьків строком на 1 рік. Вказаним злочином їй спричинено матеріальні збитки у вигляді затрачених коштів на лікування сина в сумі 620,91 грн.

Посилаючись на необхідність поновлення порушеного права, позивач просила позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнали частково.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

В зв'язку з наявністю ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.10.2015 року у справі кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за статтею 125 ч.2 КК України по обставинам умисного спричинення ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень, що мало місце 29.05.2015 року, при розгляді справи за позовом про стягнення матеріальної шкоди встановлено, що відповідач ОСОБА_5 вчинив умисні дії, які знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з наслідками у вигляді спричинення матеріальної шкоди, яка полягає в отриманні неповнолітнім потерпілим ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку, садин обличчя.

ОСОБА_2 у звязку з отриманими тілесними ушкодженнями перебував на амбулаторному лікуванні з 29.05.2015 року по 15.06.2015 року у КУ «Вознесенська центральна районна лікарня».

Як доказ для визначення розміру спричиненої матеріальної шкоди, яка складається з витрат на придбання ліків для лікування через отримання тілесних ушкоджень в результаті злочину в сумі 620,91 грн. позивач надав виписку з медичної карти хворого КУ «Вознесенська центральна районна лікарня» про призначення медикаментів та товарні, фіскальні чеки на їх придбання.

При дослідженні доказу - фіскального чеку на сумі 139,16 грн. - придбання препарату «Вестинорм» 15.06.2015 року суд зазначає, що він має явні ознаки підробки, а саме в ціні указаного препарату і в загальній сумі чеку дописано «1». Додатково цю обставину підтверджує інший фіскальний чек від 30.05.2015 року, де препарат «Вестинорм» коштує 24,37 грн. З урахуванням встановленого позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Неповнолітній ОСОБА_5 є учнем середньої загальноосвітньої школи, належного йому майна не має, а тому відповідальними за спричинену ним шкоду є його батьки в рівних частках (відповідальність дольового характеру), вина яких полягає в неналежному вихованні підлітка, відсутності нагляду за ним.

Згідно зі ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Розмір судових витрат складається з судового збору у сумі 551,2 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 кожного на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди - 260,35 грн. (двісті шістдесят гривень тридцять пять коп.).

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 кожного судовий збір на користь держави (банк ГУ ДКУ в Миколаївській області, код банку 38037770, МФО 826013, р/р 0113) в сумі 275,6 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення судового рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні, у той же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: О .Є. Старжинська