КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6525/15-ц
Провадження № 2/552/125/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2016 року Київський районний суд м. Полтави у складі :

головуючий суддя Кузіна Ж.В.

при секретарі Павленко Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 в її інтересах та інтересах ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в її інтересах та інтересах її малолітньої дитини про визнання такими, що втратили право користування житлом посилаючись на те, що сторони зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, проте за місцем реєстрації проживає лише позивач. Відповідач ОСОБА_5 з 2000 року не проживає у даній квартирі, а її дочка взагалі ніколи не проживала. Їх речі відсутні, комунальні платежі відповідач не сплачує, має інше постійне місце проживання, де проживає зі своєю сім'єю.

У судовому засіданні 10 лютого 2016 року позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та пояснив, що відповідач не проживає у даній квартирі більше 10 років, комунальні послуги не сплачує, речей немає. Відповідач не зверталась до нього з приводу бажання проживати у даній квартирі та не просила ключі. Просив позов задовольнити. У наступних судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач втратила право користування спірним житловим приміщенням, заперечення представника відповідача не визнав, вважає їх безпідставними. Просив задовольнити позов.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що відповідач ОСОБА_5 дійсно з 2000 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, її малолітня дочка там ніколи не проживала, їх речі відсутні, участі у оплаті комунальних послуг не приймала. ЇЇ непроживання пов'язане з антисоціальним способом життя позивача. Відповідач мала намір заселитись у квартиру, проте позивач створив несприятливі умови для проживання. Позивач не є квартиронаймачем даного житлового приміщення та ним пропущений строк позовної давності на звернення до суду. Просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради позовні вимоги в частині малолітньої дитини заперечував, оскільки це призведено до порушення її права на житло.

Суд, заслухавши сторони, свідків, досідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно архівного витягу з протоколу № 19 засідання виконавчого комітету Полтавської міської ради від 28 жовтня 1987 року , 3-х кімнатна квартира АДРЕСА_1 надана ОСОБА_7 на склад сім'ї з чотирьох чоловік, а саме дружина ОСОБА_8 та діти ОСОБА_9, ОСОБА_4.

08 січня 2014 року ОСОБА_8 померла.

14 лютого 2014 року ОСОБА_7 помер.

Згідно довідки № 6137 виданої ЖЕО № 2 від 03 листопада 2015 року в АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено представником відповідача, відповідач разом з чоловіком та малолітньою дитиною проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_5 понад десять років , а її дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з часу народження підтвердили всі допитані в судовому засіданні свідки та даний факт визнаний та не оспорювався представником відповідача, а тому не підлягає доведенню в судовому засіданні.

Що стосується заперечень представника відповідачп щодо неможливості проживання відповідача з малолітньою дитиною у спірній квартирі через антисоціальну поведінку позивача, то зазначені обставини спростовуються зібраними у справі доказами в їх сукупності.

Згідно повідомлення Київського відділення поліції Октябрського відділу ГУНП в Полтавській області № 673/115/102/01-2016 від 02.02.2016 року встановлено, що в період з 01.01.2013 року по теперішній час заяв та повідомлень від ОСОБА_5 , що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 з приводу конфліктних ситуацій з ОСОБА_4 не надходило.

Відповідно повідомлення Київського відділення поліції Октябрського відділу ГУНП в Полтавській області № Р-26 ол від 15 лютого 2016 року ОСОБА_4 до адміністративної та кримінальної відповідальності в період з 2010 року не притягувався.

Згідно сертифікату серії 10ААД № 906481 про проходження профілактичного наркологічного огляду від 09 лютого 2016 року ОСОБА_4 наркологічні противопоказання до провадження : зберігання, носіння, використання вогнепальної зброї не виявлено.

Характеристикою з місця проживання позивача, яка посвідчена в установленому законом порядку встановлено, що він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1987 року. За час проживання не створював труднощів, не був помічений в конфліктах з сусідами, які відгукуються про нього як товариської та доброї людини.

Що стосується свідчень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які у своїх свідченнях наголошували на неможливість мешкання з позивачем через його поведінку, зловживання спиртними напоями, то дані свідчення не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки як пояснили самі свідки у них неприязні та недружні відносини з позивачем.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача, відповідач після досягнення повноліття не зверталась до суду з позовом щодо встановлення порядку користування спірною квартирою, розподілу особистих рахунків, вселення. Такі дії нею не здійснювались не тільки у своїх інтересах, а й в інтересах її малолітньої дитини.

З таким же позовом не зверталась і свідок ОСОБА_11, яка є матір'ю відповідача та могла діяти як її законний представник до досягнення дочкою повноліття.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заперечення представника відповідача щодо створення позивачем неможливих умов для проживання відповідача та її малолітньої дитини є безпідставними, недоведеними, оскільки відповідачем ОСОБА_5 не вчинено жодних дій направлених на реалізацію свого права на користування спірним житловим приміщенням.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У судовому засіданні представнику відповідача роз»яснена стаття 60 ЦПК України, проте ним не надано суду жодного доказу в розумінні ст. 57 ЦПК України на підтвердження заявлених заперечень.

Що стосується посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності та як наслідок відмову у позові, то дані твердження грунтується на невірному застосуванні представником відповідача норми права, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги .

Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 2 від 12.04.85 " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк .

У судовому засіданні не знайшло підтвердження посилання відповідача з приводу неправомірної поведінки позивача, що потягла за собою неможливість її проживання у даному житловому приміщенні, дані твердження не доведені представником відповідача у судовому засіданні, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідача на відсутність у власності відповідача іншого житлового приміщення не можуть слугувати підставою для відмови у позові, оскільки остання не вчинила жодної дії на захист своїх та як законний представник на захист прав користування малолітньої дитини спірним нерухомим майном.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 131, 209, 212- 215ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 такими, що втратили прав на користування житловим приміщенням за адресою м. Полтава, вул. Зіньківська, 10 кв.. 124.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутніми в судовому засіданні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Головуючий Ж.В.Кузіна