УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» про витребування майна з чужого незаконного водіння, відшкодування заподіяних збитків та зобов'язання вчинити певні дії,

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому просили:

- визнати недійсними договори оренди земельних ділянок за кадастровими № № НОМЕР_1, НОМЕР_2 від 21 червня 2011 року;

- зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» (далі - ТОВ «Агроальянс») повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказані земельні ділянки, розташовані на території Губиниської селищної ради Новомосковського району, згідно з актом прийому-передачі;

- зобов'язати ТОВ «Агроальянс» відшкодувати збитки, завдані використанням цим земельних ділянок в період з 2012 року по 2014 рік у розмірі 10 000 кожному з позивачів.

На обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що вони є власниками вказаних вище земельних ділянок, отриманих ними в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Вказали, що зазначені земельні ділянки на підставі договорів оренди від 21 червня 2011 року передані ОСОБА_6 в оренду ТОВ «Агроальянс» строком на 5 років, проте ознайомившись з цими договорами оренди, позивачами встановлено, що підписи у обох договорах не належать ОСОБА_6

Посилаючись на те, що на їх неодноразові звернення до ТОВ «Агроальянс» відповідач спірні земельні ділянки не повернув, а також у період з 2012 по 2014 роки не проводив з ними розрахунку за користування земельними ділянками, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 червня 2011 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 10 грудня 2012 року за № 00203.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 21 червня 2011 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області 10 грудня 2012 року за № 00202.

Зобов'язано ТОВ «Агроальянс» повернути ОСОБА_5 земельну ділянку площею 5,060 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташовану на території Губиниської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Зобов'язано ТОВ «Агроальянс» повернути ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5,060 га, кадастровий номер НОМЕР_4, розташовану на території Губиниської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Агроальянс» відхилено, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «Агроальянс», мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржується, а тому на предмет законності і обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував висновок експерта науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України у Дніпропетровській області від 23 травня 2014 року № 70/04-334, який був попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до вимог ст. ст. 384, 385 КК України, згідно з яким спірні договори оренди землі від 21 червня 2011 року підписані не ОСОБА_6, а іншою особою, дійшовши обґрунтованого висновку про їх недійсність з підстав, встановлених ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, у зв'язку із відсутністю у ОСОБА_6 волевиявлення щодо укладання цих правочинів; при цьому задовольняючи позовні вимоги в частині повернення спірних земельних ділянок, суди правильно мотивували свої висновки тим, що строк дії договорів оренди, укладених у 2007 році, закінчився у 2012 році, а договори оренди від 21 червня 2011 року визнані судом недійсними.

Доводи касаційної скарги з приводу підписання спірних договорів оренди замість ОСОБА_6 саме ОСОБА_5, який ухиляється від проведення судової експертизи з метою встановлення вказаних обставин, не впливають на правильність вирішення спору, оскільки чинним висновком експерта вже встановлено, що оспорювані з цих підстав договори оренди від 21 червня 2011 року підписані не орендодавцем ОСОБА_6 (а. с. 78-82), а довіреність на ім'я ОСОБА_5 була видана нею 17 серпня 2011 року (а. с. 84), тобто у будь-якому разі після підписання спірних договорів оренди.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи касаційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроальянс» відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

В.А. Нагорняк