Справа № 369/6457/15-ц
Провадження № 2/369/609/16
РІШЕННЯ

Іменем України

11.02.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» про стягнення страхового відшкодування у сумі 621 088, 65 грн. Свої вимоги обґрунтував тим, що 17 березня 2014 року між ним та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» укладено договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту Каско 50/50 CLAU №2801, за яким застраховано транспортний засіб марки LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2. Він є вигодо набувачем за умовами вказаного договору. За умовами договору, страхова сума становить 621 088,65 грн, страховий платіж 39 439,13 грн, а за ризиком викрадення 43 476,21 грн, що сплачуються двома рівними частинами. Дія договору страхування до 17 березня 2015 року. Він належним чином виконав свої зобовязання відповідно до умов договору страхування та сплатив у визначені договором строки страховий платіж. 25 січня 2015 року у м.Києві по вул. Харківське шосе,51 настав страховий випадок, визначений п. 3.2.6 договору страхування , а саме викрадення застрахованого транспортного засобу. Згідно п. 8.1.2 ст. 8 договору він повідомив відповідача про настання страхового випадку засобами телефонного звязку , згідно пп.7.2.6. п.7 ст. 2 договору він письмово звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку. Окрім того, він звернувся із заявою про викрадення транспортного засобу до Дарницького МВС м.Києва, на підставі чого Дарницьким районним управлінням ГУ МВС України розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000818 від 26 січня 2015 року. 29 травня 2015 року відповідач направив йому листа, в якому повідомив про складання страхового акту №КР-009914 від 25 травня 2015 року про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав недотримання ним пп.7.2.7 п.7.2 ст.7 договору, за умовами якого страхувальник зобовязаний не залишати реєстраційні документи на ТЗ та (або) ключі від ТЗ в застрахованому авто. При цьому, ним були надані пояснення у такому змісті «на момент викрадення авто (зі слів дружини де знаходяться документи сказала, що вони знаходяться в авто), але після викрадення автомобіля дружина зізналася, що всі документи (паспорт, технічний паспорт, ідентифікаційний код та посвідчення водія були викрадені в салоні краси «Даная», що знаходиться за адресою вул. Вербицького; дружина дуже боялася мені про це розповідати сподіваючись на їх повернення за винагороду в найближчі дні, але зрозуміла після від`їзду правоохоронних органів, що потрібно зізнатися». Аналогічні пояснення відповідачу надала його дружина ОСОБА_2 По факту крадіжки портмоне за заявою ОСОБА_2 Дарницьким районним управлінням ГУ МВС України розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000845 від 26 січня 2015 року. Враховуючи настання страхового випадку та те, що ним не було порушено пп.7.2.7 п.7.2 ст.7 договору, що підтверджується витягом з ЄРДР по кримінальному провадженні №0000845 від 26 січня 2015 року, вважає відмову ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» у здійсненні страхового відшкодування протиправною. Тому просив суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 621 088, 65 грн, стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просив суд задовольнити позов.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову у повному обсязі, надав суду письмові заперечення. Просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи судом встановлено, що 17 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» укладено договір комплексного добровільного страхування наземного транспорту Каско 50/50 CLAU №2801 (а.с.7-20).

Згідно секції 1 спеціальної частини договору застраховано транспортний засіб марки LEXUS RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1, 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2.

За умовами секції 3 спеціальної частини договору страхова сума становить 621 088,65 грн, страховий тариф 6,35%, страховий платіж 39 439,13 грн, а безумовна франшиза за ризиком викрадення 43 476,21 грн (7% від страхової суми). Строк дії договору страхування з 18 березня 2014 року до 17 березня 2015 року.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

На підставі ст..638 ЦК України , договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, статтею 6 Закону України «Про страхування» передбачено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначається правилами страхування, що встановлюється страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства;

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_1 належним чином виконав свої зобовязання відповідно до умов договору страхування та сплатив у визначені договором строки страховий платіж.

З письмових пояснень наданих ОСОБА_1 директору ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» вбачається, що 25 січня 2015 року близько 15 год 45 хв ОСОБА_1 припаркував застрахований автомобіль біля першого під`їзду буд. 51 у м.Києві по вул. Харківське шосе, тобто за адресою місця свого проживання. Повернувшись близько 16 год 15 хв з будинку, виявив відсутність транспортного засобу.

Пунктом 3.2.6. договору передбачено, що викрадення це незаконне володіння транспортними засобами третіми особами, а також пошкодження та знищення транспортного засобу при незаконному володінні.

Згідно п.7.2.6. договору ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання не пізніше 2 робочих днів, як тільки про це стане відомо, повідомити страховика в письмовій формі про настання події, що має ознаки страхового випадку.

27 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» із письмовою заявою про настання страхового випадку за вх.№0103.206.15.01.

На підставі заяви ОСОБА_1 про викрадення транспортного засобу від 25 січня 2015року Дарницьким районним управлінням ГУ МВС України розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000818 від 26 січня 2015 року.

Листом від 29 травня 2015 року вих. № 15/04/8.10/194-15 ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» повідомлено ОСОБА_1 про складання страхового акту №КР-009914 від 25 травня 2015 року про відмову у виплаті страхового відшкодування з підстав недотримання ним пп.7.2.5 договору.

Відповідно до умов п.7.2.5 договору страхування страхувальник зобовязаний не залишати реєстраційні документи на ТЗ та (або) ключі від ТЗ в застрахованому транспортному засобі.

З пояснень ОСОБА_1 директору ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» від 25 січня 2015 року вбачається, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в момент незаконного заволодіння застрахованим транспортним засобом знаходилося в автомобілі.

З пояснень ОСОБА_1 директору ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» від 27 січня 2015 року вбачається, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також паспорт, ідентифікаційний код та посвідчення водія знаходилося у дружини позивача ОСОБА_2 та були викрадені у неї 24 січня 2015 року під час відвідування салону краси «Даная».

По факту крадіжки документів за заявою ОСОБА_2 Дарницьким районним управлінням ГУ МВС України розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000845 від 26 січня 2015 року (а.с.30).

Згідно довідки Дарницького районного управління ГУМВС України м.Києві від 27 січня 2015 року протоколом огляду місця події від 25 січня 2015 року було вилучено два комплекти ключів до автомобіля марки Lexus RX 350, державний номерний знак НОМЕР_1, які визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

У розділі «Примітки» звіту про результати огляду місця події, складеного ТОВ «ОСОБА_3 Україна» 25 січня 2015 року, зазначено, що технічний паспорт вилучити не вдалось можливим, оскільки на момент незаконного заволодіння транспортним засобом він знаходився в автомобілі.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про страхування», ч. 2 ст. 991 ЦК України умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до п.10.1.8 договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є недотримання страхувальником або водієм умов цього договору.

Підпунктом 37 пункту 4.2.1 договору чітко передбачено, що не є страховим випадком пошкодження, зниження або втрата транспортного засобу внаслідок незаконного заволодіння застрахованим ТЗ разом із ключами та (або) документами на ТЗ (свідоцтво про реєстрацію ТЗ тощо), що були в ньому залишені, крім випадків незаконного заволодіння застрахованим ТЗ, поєднаним із застосуванням насильства до водія або з погрозою застосувати таке насильство.

Згідно п.10.1.7 договору підставою для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є відповідність обставин настання страхового випадку виключенням зі страхових випадків чи обмеженням страхування, встановлених договором та/або Правилами страхування.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Враховуючи положення закону про свободу договору (ст. 627 ЦК України) та положення ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, те що позивачем було порушено положення п. 7.2.5 договору страхування щодо заборони залишати в салоні транспортного засобу реєстрацій документи на автомобіль, що на підставі п.10.1.8 договору є підставою для відмови страховиком страхувальнику у виплаті страхового відшкодування, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» про стягнення страхового відшкодування залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене учасниками цивільного процесу в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Нікушин

н