РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 р. м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Григоренка М.П., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 800 грн. на місяць починаючи з 17.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 500 грн. на місяць починаючи з 17.08.2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення винесено без повного та всебічного з'ясування обставин справи, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріальною права та порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що на даний час він виконує в селі будь-яку роботу, за яку отримує невисоку платню, має від першою шлюбу трьох неповнолітніх дітей, а тому не має реальної можливості сплачувати аліменти в розмірі 800 грн. на утримання сина та 500 грн. на утримання позивачки.

Жодних доказів того, що він спроможний сплачувати аліменти в заявленому розмірі позивачкою не надано та судом в рішенні не наведено.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти в розмірі 300 грн. на утримання сина, а в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трьохрічного віку відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідач апеляційну скаргу підтримав і просить її задовольнити.

Позивачка апеляційну скаргу визнала, погодилась на отримання аліментів на утримання сина в розмірі 300 грн. та із доводами відповідача про відсутність коштів на її утримання. Просить апеляційну скаргу задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 17.10.2014року перебувають у шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Згідно довідки Здовбицької амбулаторії від 20.04.2016 року ОСОБА_3 хворіє і потребує довготривалого лікування. Діагноз - синдром затримки в руховому розвитку та підвищення нервово-рефлекторної збудливості внаслідок перенесеного ураження ЦНС. Гіпотрофія І степеня.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина, суд першої інстанції виходив з того, що такий розмір аліментів є реально можливим для сплати та достатнім для його утримання.

Повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Згідно із ст. ст.141 та 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини.

Відповідно до п.3 ст.181 СК України одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Судом вірно встановлено, що офіційно відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому у відповідності до ч.1 ст.184 СК України наявні підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач свого обов'язку по сплаті аліментів не заперечує, однак обґрунтованим вважає їх розмір по 300 грн. щомісячно, оскільки сплачувати їх в розмірі 800 грн. він неспроможний. На отримання такої суми аліментів погодилась і ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду.

За наведеного, визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дитини є дещо завищеним, а тому підлягає зменшенню до 300 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття.

Стягуючи аліменти на утримання позивачки в розмірі 500 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст.84 СК України ОСОБА_2 має право на отримання від відповідача таку допомогу.

Такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на законі.

Відповідно до норм ст.84 СК України позивачка має право на отримання аліментів на своє утримання від відповідача до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови спроможності відповідача надавати таку допомогу.

Доказів в підтвердження того, що відповідач має дохід, який дає можливість утримувати позивачку, в порушення ч.1 ст.60 ЦПК України, ОСОБА_2 ані суду першої, ані суду апеляційної інстанцій не надано, в зв'язку з чим її позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішенням про часткове задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.80, ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, з врахування часткового задоволення апеляційної скарги в сумі 248 грн.04 коп.

Керуючись ст. ст.303, 304, 307, 309, 313, 314, 316,317,325 ЦПК України, ст.ст.84,182 СК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 вересня 2016 року скасувати.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина Валентина-14 лютого 2015року народження в розмірі 300(триста )грн. щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 в позові до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьохрічного віку відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 248(двісті сорок вісім)грн.04коп., які перерахувати на рахунок: №0002, отримувач: УДКСУ в м.Рівному, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Рівненській області, код отримувача , МФО: 833017, код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_4

ОСОБА_5