Справа № 569/546/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі:

одноособово головуючого судді А.С. Лободзінського

за секретаря Драган Л.М.

з участю стягувача - ОСОБА_1

представника відділу ДВС - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» про відстрочку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

До Млинівського районного суду надійшла заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" про відстрочку виконання рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» про стягнення моральної шкоди.

Заява обгрунтовується складним фінансово- економічним становищем товариства, яке пов'язано з необхідністю сплачувати кредит, здійснювати оплату за газопостачання у зимовий період для здійснення господарської діяльності, а також оскраженням судового рішення у касаційному порядку.

В судове засідання представник заявника не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату і місце розгляду заяви. Про причини неявки суд не не повідомив.

Відповідно до ст.373 ЦПК України питання про відстрочку і розстрочку виконання рішення, розглядається в судовому засіданні з викликом сторін.

Приймаючи до уваги, що заявник належним чином був викликаний в судове засідання з розгляду заяви, однак не з'явився без поважних причин, суд вважає можливим розглянути заяву у його відсутності.

В судовому засіданні стягувач ОСОБА_1 проти заяви СТзОВ "Ідна" заперечила, просила відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, посилаючись на фінансову спроможність Товариства виплатити їй відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 гривень. Суду пояснила, що наведені у заяві обставини не повністю відповідають дійсності, оскільки кредит, на який посилається Товариство , виданий до 2021 року. Крім цього, Товариство для свої працівників організовувало Новорічні свята, планується святкування Дня-8-Березня, що свідчить про наявність у заявника коштів та про те, що для Товариства вказана сума є незначною. Вважає заяву товариства спробою затягнути час для виконання судового рішення.

Представник відділу ДВС Млинівського районного управління юстиції ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що після відкриття виконавчого провадження будь-яких документів зі сторони боржника, які б свідчили про неможливість виконання рішення суду, СТзОВ "Ідна" представлено не було. При відкритті виконавчого провадження, одночасно було скеровано запити щодо відкритих рахунків на ім'я Боржника та, після закінчення строку для добровільного виконання судового рішення, накладено арешт на такі рахунки в межах суми стягнення. За результатами арешту встановлено, що суму 50 050 грн. зарезервовано на рахунках Боржника, що свідчить про можливість виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення стягувача ОСОБА_1, державного виконавця та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 07.10.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" про стягнення моральної шкоди, позовні вимоги позивача задоволено. Стягнуто з СТзОВ "Ідна" на користь ОСОБА_1 у відшкодування завданої їй моральної шкоди - 50 000 гривень та в дохід держави судовий збір в розмірі 500,00 грн..

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 3 грудня 2015 року рішення Млинівського районного суду залишено без змін. Рішення набрало законної сили.

16 січня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого у цій справі про стягнення з СТзОВ "Ідна" на користь ОСОБА_1 50000 гривень у відшкодування, завданої їй моральної шкоди.

Відповідно до ст.373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно п.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно.

Отже, у разі відсутності грошових коштів, законодавство передбачає звернення стягнення на належне боржникові на праві власності рухоме і нерухоме майно.

Як встановлено судом СТзОВ "Ідна" володіє достатніми грошовими коштами, що знаходяться на його рахунках в банківських установах, що свідчить про безпідставність посилань заявника на наявність обставин, що утруднюють виконання рішення.

Крім цього, наявність у СТзОВ "Ідна" зобов'язань по кредитному договору не звільняє Товариство від обов'язку виконати рішення суду. При цьому, як видно з матеріалів справи, строк дії кредитних зобов'язаннь по договору встановлено до 26.02.2021 року. Отже, кінцевий термін виконання кредитних зобов"язань не збігається з часом виконання рішення суду і не утруднює його виконання.

Також заявником не підтверджено відповідними засобами доказування, що розмір відшкодування, який підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 в сумі 50 000 гривень є непомірним на час виконання судового рішення у порівнянні з фінансовими можливостями Товариства та балансовою вартістю усіх його активів і майна .

Відповідно до розяснення, викладеного в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Таким чином, відстрочка рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

При цьому, законодавець не надає право зацікавленій стороні щодо вільного тлумачення особливого характеру обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду та яке не може бути пов'язане із суб'єктивним ставленням боржника до виконання рішення суду, а повинно ґрунтуватися виключно на об'єктивних обставинах.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що посилання заявника на ті обставини, що Товариство на даний час перебуває у важкому фінансово-економічному становищі не підтверджується об'єктивними доказами у справі. Крім цього, заявником не доведено особливого характеру цих обставин, оскільки не вбачається, що вони ускладнюють або виключають виконання рішення суду. При цьому, посилання заявника на оскарження рішення суду в касаційному порядку взагалі не є обставиною, яка ускладнює виконання судового рішення. А тому, такі обставини у їх сукупності не є винятковими для відстрочення виконання рішення.

На підставі наведеного, суд вважає заяву СТзОВ "Ідна" про відстрочку виконання рішення" безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.14, 207, 293, 294, 373 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» про відстрочку виконання рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 07 жовтня 2015 року а позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Ідна» про стягнення моральної шкодим відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: