АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/1017/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 22-ц/789/332/16 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на погіршення матеріального стану і стану здоров'я, появу нових утриманців.

Позивач просив зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 01.06.2010 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 з ? до 1/8 частини щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що рішення суду є незаконним і несправедливим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, зокрема, суд не зауважив, що він не працює, одружився, у нього народилося двоє дітей, дружна є непрацездатною, має незадовільний стан здоров'я.

Під час розгляду справи в апеляційному суді, позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на доводи скарги.

Відповідачка апеляційної скарги не визнала.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивачем не представлено достатніх доказів про зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоровя, котрі були б достатніми, у розумінні ст.192 СК України, для зміни розміру аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3, визначеного рішенням суду в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів).

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Судом установлено, що рішенням Борщівського районного суду від 01 червня 2010 року стягнуто із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки м. Борщів, вул. Шафранюка, 15 Тернопільської області, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 19 квітня 2010 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із довідкою Державного центру зайнятості Луцького МЦЗ №3503119 від 21.07.2015 року, ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний в Луцькому МЦЗ з 17.06.2015 року та за період з 17 червня 2015 р. по 30 червня 2015 р. отримав 227 грн. 36 коп. допомоги. (а.с.9)

Згідно із свідоцтвом про шлюб, що стверджується актовим записом №1043, 08 вересня 2012 року ОСОБА_1 і ОСОБА_5 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1) зареєстрували шлюб. (а.с.5) У шлюбі в них народилося двоє дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с.6-7)

Як вбачається з довідки про склад сім'ї від 08 червня 2015 року, виданої ЖЕК №8 у м.Луцьку, до складу сім'ї ОСОБА_1 входять: дочка ОСОБА_6, дочка ОСОБА_6

Дружині ОСОБА_1 - ОСОБА_8, відповідно до витягу з наказу № 1111-в спільного українсько-польського підприємства у формі ТзОВ Модерн-Експо,надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. (а.с.10)

Відповідач ОСОБА_2 має на утриманні двох дітей, включаючи неповнолітнього ОСОБА_3, який хворіє, потребує індивідуального догляду, відповідного режиму харчування та лікування, що стверджується виписками епікрізу: з 27.05.2010 р. по 31.05.2010 р., з 06.06.2011 р. по 17.06.2011 р. та з 02.12.2011 р. по 09.12.2011 р., з 21.05.2012 р. по 29.05.2012 р., 26.06.2012 р. по 02.07.2012 р., з 20.10.2012 р. по 30.10.2012 р., з 01.01.2013 р. по 09.01.2013 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Борщівської ЦРКЛ, в період з 21.09.2010 р. по 08.10.2010 р., з 29.06.2011 р. по 05.07.2011 р., з 18.06.2013 р. по 02.07.2013 р. - на стаціонарному лікуванні в Тернопільській обласній дитячій лікарні з приводу ацетонемічного синдрому та хронічного тонзиліту.

Відповідачка стверджує, що позивач добре матеріально забезпечений: має квартиру у м. Луцьку, земельну ділянку та будинок, вантажопасажирський бус, яким на даний час підзаробляє, перевозячи грузи до Польщі, та виконує місцеві перевезення, а також здійснює євроремонти.

Відповідно до заключення поліклінічного відділу Борщівської райлікарні від 06 листопада 2015 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, хворіє на часті ацетонемічні кризи та потребує індивідуального навчання. (а.с.41)

Згідно із довідкою Борщівського житлово-комунального підприємства бухгалтер-касир підприємства ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 23.04.2014 р. по 11.02.2017 р. (а.с.50)

Відповідно до розрахунку другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Волинської області загальна заборгованість ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 за аліментами станом на 01.10.2015 року становить 1218, 00 грн. (а.с.55)

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина або інших обставин, що мають істотне значення.

За вимогами ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного суду України, які містяться у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів - розмір аліментів на одну дитину, за жодних обставин, не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Посилання позивача на те, що суд безпідставно не задовольнив його вимоги щодо зменшення розміру аліментів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони не грунтуються на законі та спростовуються вищезазначеними матеріалами справи.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, що судом не враховано погіршення стану його здоровя, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки, як вбачається із виписок Волинської обласної клінічної лікарні м. Луцька №7977 від 10.06.2013 р., №13666 від 19.09.2014 р., № 13991 від 30.09.2013 р., ОСОБА_1 хворіє на протязі багатьох років, що є доказом погіршення стану здоровя не з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів. Відповідно до вищезазначених виписок ОСОБА_1 рекомендоване подальше лікування у невролога по місцю проживання та курортне лікування, що також не перешкоджає йому працювати на роботі та виконувати обовязки по утриманню сина у розмірі аліментів, визначених судом.

Також, суд не може взяти до уваги довідку Державного центру зайнятості Луцького МЦЗ №3503119 від 21.07.2015 року про те, що за період з 17 червня 2015 р. по 30 червня 2015 р. ОСОБА_1 отримав 227 грн. 36 коп. допомоги, оскільки вона неповно відображає дохід позивача за місяць.

Підстав до скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324,325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9