Справа №505/5788/15-ц
Провадження№4-с/505/1/2016
У Х В А Л А

11.01.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Котовську Одеської області скаргу ОСОБА_1 на постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 10.12.2015 року у виконавчому провадженні ВП №49443384,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 просила ухвалити рішення суду, яким скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 10.12.2015 року винесену головним державним виконавцем державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №49443384 в частині накладення арешту на все майно боржника та зобовязати головного державного виконавця державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №49443384 визначити обсяг майна боржника на яке накладається арешт з урахуванням вимог статей 52, 57, 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначала, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 червеня 2015 року у справі №505/5189/14-ц позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки в натурі було задоволено частково.

На підставі зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист та заведено виконавче провадження ВП №49443384.

Оскільки у неї відсутня можливість сплатити кошти в сумі 30 788грн. одразу, то 30.11.2015 року вона відправила на адресу державного виконавця клопотання яким просила звернути стягнення на належну їй частину будівельних матеріалів та конструкцій незавершеного будівництвом будинку по вул.В.Стуса, 7 у м. Котовську Одеської області.

Однак державний виконавець прийняв рішення про накладення арешту на все її майно, яке за вартістю в десятки разів більше коштує ніж передбачена рішенням суду сума стягнення разом з виконавчим збором та іншими витратами. Крім цього вказаною постановою було накладено арешт на будинок в якому мешкає боржник, в той час коли є декілька інших обєктів нерухомого та рухомого майна на які можна звернути стягнення.

Накладення арешту на будинок по вул. Гагаріна,116/1 в м. Котовську Одеської області унеможливлює виконання П.1 рішення суду від 10 червня 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки в натурі.

Скаржник та її представник адвокат ОСОБА_4 в суді наполягали на задоволені зазначеної скарги у повному обсязі.

Державний виконавець ВДВС Котовського МРУЮ в Одеській області Баланюк М.В. в судове засідання не зявилась без пояснення цьому причин, тому скаргу розглянуто у її відсутність.

Стягувач ОСОБА_3 заперечував у задоволенні цієї скарги за її безпідставності.

Вислухавши сторону боржника і стягувача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про таке.

Як вбачається з матеріалів справи 10 червня 2015 року Котовським міськрайонним судом Одеської області (суддя Вергопуло А.К.) прийнято рішення у цивільній справі 505/5189/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділення частки майна в натурі, яким зокрема стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 різницю між ідеальною та реальною частками поділу майна у розмірі 30788,00 грн. та судові витрати.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 10.12.2015 року винесену головним державним виконавцем державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №49443384 накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження у межах суми звернення у розмірі 34031,60 грн.

Разом з цим Законом України «Про виконавче провадження» встановлено порядок і черговість звернення стягнення на майно боржника.

Зокрема згідно ст.52 цього Закону визначено, що в першу чергу звернення здійснюється на кошти та інше майно боржника, при цьому боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення, але черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

При цьому ст.63 цього Закону встановлено, що звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Таким чином рішення державного виконавця про накладення арешту на все майно боржника, яке за вартістю значно більше коштує ніж передбачена рішенням суду сума стягнення разом з виконавчим збором та іншими витратами, а також накладення арешту на будинок в якому мешкає боржник, в той час коли не зясовано наявність інших обєктів нерухомого та рухомого майна на які можна звернути стягнення та не визначено черговість стягнення, не відповідає вимогам ст.ст.52,57,63 Закону України «Про виконавче провадження» та є порушенням прав боржника.

Тому скаргу слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.383-385 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 10.12.2015 року у виконавчому провадженні ВП №49443384 задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 10.12.2015 року винесену головним державним виконавцем державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №49443384 в частині накладення арешту на все майно боржника та зобовязати головного державного виконавця державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №49443384 визначити обсяг майна боржника на яке накладається арешт з урахуванням вимог статей 52, 57, 63 закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд який її постановив протягом 5 днів з дня проголошення, а особами які не були присутніми при її проголошенні протягом 5 днів отримання її копії.

С у д д я