№2/263/168/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2016 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою АДРЕСА_1, шляхом виділу йому в особисте користування ізольовану жилу кімнату площею 17,1кв.м., а відповідачці дві ізольовані жилі кімнати площами 9,8кв.м. та 12,3кв.м., інші приміщення залишити у спільному користуванні.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що в період шлюбу з відповідачкою вони набули право власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу відповідачка разом із сином ОСОБА_3, 2007 року народження, залишилася проживати у зазначеній квартирі та створює йому перешкоди у користуванні житлом. Він пропонував відповідачці викупити його частку квартири, але погодження не досягнуто. Просить визначити порядок користування квартирою.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачка заперечувала проти позовних вимог, оскільки спільне проживання з позивачем у спірній квартирі неможливо. Зазначила, що у разі задоволення позовних вимог необхідно заборонити позивачу передавати право користування нерухомістю іншим особам.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Маріуполі Донецької області, актовий запис №256 від 01 березня 2007 року, зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області. Батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на підставі договору дарування від 24 травня 2004 року, посвідченому нотаріально, є співвласниками квартири АДРЕСА_1, кожному з них належить ? частка вказаної квартири, право власності зареєстровано МКП «Маріупольське БТІ» 25.05.2004 року.

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що вказана квартира має загальну площу 67,4кв.м., жилу площу 39,2кв.м. та складається з: жилої кімнати площею 17,1кв.м., жилої кімнати площею 9,8кв.м., жилої кімнати площею 12,3кв.м. до якої примикає лоджія площею 2,0кв.м., кухні площею 7,5кв.м., вбиральні, ванної кімнати, коридору, двох вбудованих шаф.

У відповідності до вимог ст.ст. 63, 68 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, тобто у результаті розірвання шлюбу співвласники перестають бути подружжям, однак правовий режим їх майна, набутого за час шлюбу, залишається попереднім - спільною сумісною власністю, але вже колишнього подружжя.

Згідно ст.60 СК України та ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.14 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

Через відсутність домовленості з відповідачкою про порядок користування належною їм квартирою, позивач звернувся до суду з позовом про встановлення порядку користування квартирою.

Суд вважає, що можливо виділити у користування позивачу жилу кімнату площею 17,1кв.м., а відповідачці разом із дитиною жилі кімнати площами 9,8кв.м. та 12,3кв.м. з лоджією. Інші підсобні приміщення - кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, шафи залишити у спільному користуванні сторін.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 гривень.

Керуючись Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, ст.ст. 11, 60, 88, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, задовольнити.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити у користування ОСОБА_1 жилу кімнату площею 17,1кв.м., а ОСОБА_2 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, виділити у користування у цій же квартирі жилу кімнату площею 9,8кв.м. і жилу кімнату площею 12,3кв.м. з лоджією.

Інші підсобні приміщення - кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор, шафи залишити у спільному користуванні сторін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 487,20 гривень.

На рішення суду сторони можуть подати апеляційну скаргу в Апеляційний суд Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Сторони, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О.Ковтуненко