Провадження №2-о/592/10/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум в складі головуючого Костенко В.Г.

секретар Антуфьєва В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, заінтересована особа Третя Сумська державна нотаріальна контора

ВСТАНОВИВ:

Заявник свої вимоги мотивує тим, що його бабусі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва належить квартира АДРЕСА_1. Втім у свідоцтві про право власності на житло від 15 травня 1995 року, виданому згідно з рішення Сумської міської ради від 20 лютого 1992 року №28, її прізвище зазначено з помилкою «ОСОБА_2». Бабуся усе заповіла йому, але у останньому заповіті його прізвище зазначено з помилкою «ОСОБА_1». Через помилки не може оформити спадщину. Тому заявник просить встановити факт належності бабусі вказаного свідоцтва. Також просив встановити факт заповідання йому бабусею усього майна.

В судовому засіданні заявник вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована але підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 15.05.1995 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів, згідно рішенням Сумської міської ради народних депутатів від 20.02.1992 року № 28, видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 ./а.с.15/

Втім у свідоцтві невірно зазначено прізвище власника «ОСОБА_2», замість «ОСОБА_1».

Наявність помилки підтверджується довідкою КП «Сумитеплоенергоцентраль» за місцем проживання ОСОБА_2, де зазначено, що вона була зареєстрована і проживала у зазначеній квартирі з 28.09.1971 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1./а.с.19/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть/а.с.13/

За життя ОСОБА_2 складала заповіт своєму онуку ОСОБА_1. Так 04.01.2003 року та 20.02.2006 року були складені та нотаріально посвідчені заповіти/а.с.11,12/. У заповітах місце проживання ОСОБА_2 зазначена вказана квартира.

Втім в заповіті від 20.02.2006 року прізвище спадкоємця зазначено «ОСОБА_1», замість «ОСОБА_1».

Свідок ОСОБА_4, в судовому засіданні вказав, що заявник доглядав за своєю бабусею ОСОБА_2. Заявник був єдиним спадкоємцем і вона усе заповіла йому.

Свідок ОСОБА_5, підтвердила, що тривалий час знає особисто заявника та знала його бабусю, ОСОБА_2. Заявник доглядав останню і жив з нею у квартирі АДРЕСА_1.

13.10.2015 року Третя Сумська державна нотаріальна контора повідомила заявника про неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої через наявність зазначених розбіжностей у прізвищах./а.с.20/

На підставі викладеного і відповідно до ст.ст. 256-259 ЦПК України, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючого документа, зазначеного свідоцтва про право власності на квартиру, що необхідно заявнику для реалізації права на прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, 256 ЦПК Українисуд розглядає справи про встановлення факту. Зокрема суд встановлює факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України визначає вимоги до заповіту, зокрема форму, наявність підпису, спосіб посвідчення тощо. Саме подія складання заповіту підтверджується належно складеним заповітом.

Тому встановити факт того, що одна особа заповіла іншій особі своє майно не встановлюється рішенням суду.

Втім при наявності помилок у імені в складеному заповіті суд може встановити належність заповіту особі, ім'я якої зазначено з помилкою. Однак заявник цього не просив.

Відтак слід відмовити у задоволенні заяви у частині встановлення факту складання заповіту.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1, видане 15.05.1995 року Виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів, згідно рішенням Сумської міської ради народних депутатів від 20.02.1992 року № 28, ОСОБА_3.

Відмовити у задоволенні заяви у іншій частині за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Сум, в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 26.01.2016 року.

Суддя В.Г. Костенко