АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/851/16 Справа № 188/511/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Курочкіна О. М. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Назаренко А.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

В с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки посилаючись на те, що вона, як законний представник (опікун) своїх неповнолітніх онуків ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі розпорядження Петропавлівської райдержадміністрації № Р-622-11 від 17.11. 2011 року, звернулася до суду з даним позовом, оскільки відповідач, як орендар земельної ділянки, яка належить її неповнолітнім онукам на праві приватної власності, систематично не виконує свої договірні зобов'язання по виплаті орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі в судовому порядку. Онуки позивачки, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 30.03.2015 року, успадкували від їх матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, по 1/2 частини земельної ділянки площею 4,360 га, яка розташована на території Самарської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, з призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності спадкодавця ОСОБА_6 на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю від 29.03.2002 року, серії НОМЕР_1. Ще за життя, ОСОБА_6 передала дану земельну ділянку в оренду відповідачу згідно договору оренди землі від 09.12.2008 року № 015, який зареєстрований у Державному реєстрі земель 23.03.2009 року за № 58 терміном оренди на 10 років. Відповідно до п.9. Договору оренди орендар вносить орендну плату в грошовий формі в розмірі не менше 3 % вартості земельної ділянки, що становила 1279,58 грн., або натуральній формі - 1500 кг. ранніх зернових культур та 100 кг. насіння соняшника. За 2013 та 2014 роки відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань щодо внесення орендної плати у розмірі, передбаченому Договором оренди землі. При зверненні позивачки до відповідача з вимогою видати орендну плату в повному обсязі їй було відмовлено. Позивач просила суд розірвати договір оренди землі та покласти на відповідача судові витрати (а.с.2-3,56-57).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.73-75).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки надані в судовому засіданні відповідачем документи не є доказом виплати орендної плати, оскільки не містять необхідних реквізитів (а.с.84-86).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивачем не надано доказів систематичного порушення відповідачем договору оренди шляхом не виплати орендної плати, оскільки сплата орендної плати не в повному розмірі за 2014 рік відбулася не з вини відповідача.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з договором оренди відповідач користується земельною ділянкою, власниками якої є неповнолітні діти, опікуном яких є позивач.

Згідно з умовами п.11 вказаного договору орендна плата вноситься до 31.12. поточного року (а.с.9-10).

Згідно з п.36 договору умовами його розірвання є невиконання сторонами договірних зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Позивач просила розірвати договір у зв'язку з несплатою орендної плати за 2013 та 2014 роки.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач отримала не в повному обсязі орендну плату за 2014 рік, а саме отримала зерном, а насіння соняшника чи олію, повинна була отримати у встановленому сторонами порядку через олійницю.

Позивач не заперечувала проти обраного способу і отримувала саме таким чином орендну плату.

20.05.2015 року позивачу направлялося письмове повідомлення № 3 з пропозицією з'явитися 31.05.2015 року на тік фермера до 9-оо для отримання орендної плати в виді зерна, а згідно акту від 31.05.2015 року позивач для отримання орендної плати не з'явилась.

Доводи апеляційної скарги щодо надання відповідачем неналежних доказів не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач доказів щодо неотримання нею орендної плати за 2013 та 2014 року з вини відповідача суду не надала, надані відповідачем докази не спростувала.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: