Справа № 203/1957/16-ц
Провадження № 2/0203/848/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в:

27 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.12.2007 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором були забезпечені договором поруки, укладеним із ОСОБА_2 Відповідачі неналежно виконують свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 36 782,24 доларів США з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами та неустойку в сумі 4 703,22 грн. (а.с.а.с. 2, 3, 91).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідачі до суду не зявилися, були повідомлені належним чином. Раніше у судових засіданнях ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є позивач) та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 70 000,00 доларів США з процентними ставками, розмір яких визначено у додатковій угоді № 1 до договору, строком до 25.12.2037 року (а.с.а.с. 13 23).

Того ж дня між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 0/П, згідно з яким остання зобовязалася солідарно з ОСОБА_1 відповідати за своєчасне повернення нею коштів за укладеним кредитним договором (а.с.а.с. 24, 25).

Заборгованість, яка утворилася за укладеним кредитним договором станом на 18.04.2016 року, складає 36 782,24 доларів США відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 31 36), а саме:

-основна заборгованість 35 994,70 доларів США;

-відсотки 787,54 доларів США.

Крім того, заборгованість по пені за порушення строків погашення основної заборгованості складає 4 703,22 грн., а саме:

-пеня за порушення строків повернення основної суми кредиту 3 729,55 грн.;

-пеня за порушення строків повернення відсотків 973,67 грн.

27 січня 2016 року позивач направив на адреси відповідачів вимоги про погашення заборгованості, що утворилася станом на 10.12.2015 року. Вимоги були отримані відповідачами, проте дотепер не виконані (а.с.а.с. 26 30).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав ОСОБА_1 грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.

У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Ураховуючи той факт, що ОСОБА_1 дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредитних коштів та відсотків за ними, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням її зобовязань у розумінні приведеної норми.

За правилами частини 1 статті 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що основне зобовязання (кредитний договір) було забезпечене договором поруки, укладеним із ОСОБА_2, отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконала свої зобовязання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителя.

Відповідно до кредитного договору в разі порушення ОСОБА_1 зобовязань, покладених на неї договором, вона несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обовязкових платежів (пеня тощо).

Зважаючи на те, що відповідачі неналежно виконують свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом.

Згідно з частиною 1 статті 14 ЦК цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності зі статтею 526 ЦК зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються.

За правилами статтею 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити.

У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача у рівних частках компенсацію судових витрат загальною сумою 14 125,98 грн. (по 7 062,99 грн.) (а.с. 1).

Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 26 грудня 2007 року № 0 у сумі 36 782,24 доларів США (основна заборгованість 35 994,70 доларів США; відсотки 787,54 доларів США).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () заборгованість по пені за договором про надання споживчого кредиту від 26 грудня 2007 року № 0 у сумі 4 703,22 грн. (пеня за порушення строків повернення основної суми кредиту 3 729,55 грн.; пеня за порушення строків повернення відсотків 973,67 грн.).

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () компенсацію судових витрат у сумі 7 062,99 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () компенсацію судових витрат у сумі 7 062,99 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 27 липня 2016 року.

Суддя М.О. Католікян