Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/778/13/16
Є. у. № 319/608/15-ц
Головуючий у 1-й інстанції:. ОСОБА_1О .
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Сапун О.А.,

ОСОБА_3,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, правонаступниками якого є ОСОБА_5, ОСОБА_6, на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, правонаступниками якого є ОСОБА_5, ОСОБА_6, до приватного підприємця ОСОБА_7 про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до них недійсними, -

ВСТАНОВИЛА :

10 квітня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_7 про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до них недійсними.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на території Марянівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області знаходяться земельні ділянки площами 7,2035 га та 7,84 га, які належать йому на праві приватної власності, згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за №№ 27344745,27348255 відповідно.

Колишній власник вказаних земельних ділянок ОСОБА_8 передала земельні ділянки в оренду приватному підприємцю ОСОБА_7, про що було укладено договори оренди та додаткові угоди до них.

Після набуття права власності на вказані земельні ділянки в жовтні 2014 року він отримав копії договорів оренди земельних ділянок та додаткових угод до них, якими продовжено строки оренди кожного з договорів ще на пять років.

При вивченні договір оренди земельних ділянок та додаткових угод до них було встановлено, що вони складені в порушення Закону України "Про оренду землі", а саме -орендна плата за договорами нараховується без врахування індексації.

В ході його листування з відповідачем - орендарем земельних ділянок, ними не було досягнуто згоди щодо вирішення спору в позасудовому порядку, орендатор продовжує нараховувати йому орендну плату без врахування індексації.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просив суд позов задовольнити. Визнати недійсним договір оренди землі, який зареєстрований у державному реєстрі земель від 07 серпня 2007 року за №06, та додаткову угоду до нього, яка зареєстрована у державному реєстрі земель від 30 липня 2008року за № 47. Визнати недійсним договір оренди землі, який зареєстрований у книзі державної реєстрації договорів оренди землі від 26 березня 2004 року за №12, та додаткову угоду до нього, яка зареєстрована у державному реєстрі земель від 30 липня 2008року за № 55.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, 07 травня 2015 року ОСОБА_4 в особі представника адвоката ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, за якою ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 27 травня 2015 року було відкрито апеляційне провадження, справа призначена до розгляду на 15 липня 2015 року ( а. с. 26-28,65-66,69-71 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального і процесуального права. Просив рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

29 травня 2015 року ОСОБА_4 помер. Оскільки спірні правовідносини допускають правонаступництво, ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 липня 2015 року апеляційне провадження по страві було зупинено до залучення правонаступників апелянта ( а. с. 74-92 ).

Спадкоємцями ОСОБА_4 за законом є його доньки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які звернулися до Куйбишевської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ( а. с. 96-113 ).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 грудня 2015 року апеляційне провадження було відновлено, до участі у справі залучено правонаступників ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 ( а. с. 114-116 ).

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області правонаступники ОСОБА_5, ОСОБА_6 не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не сповістили, тому на підставі положень статті 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника приватного підприємця ОСОБА_7 за довіреністю ОСОБА_10, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання договорів оренди та додаткових угод до них недійсними.

Такий висновок відповідає наявним у справі документам, узгоджується з нормами матеріального і процесуального права.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ст. 628 ЦК України ).

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною 4 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається в письмовій формі. Істотні умови договору оренди землі встановлені статтею 15 Закону України ""Про оренду землі".

За правилами статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

З матеріалів справи вбачається, що15 грудня 2003 року між ОСОБА_8 та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,84 га кадастровий номер :07:001:0037, розташованої на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія 1-ЗП № 034240.

За умовами договору ОСОБА_8 передала ФОП ОСОБА_7 у платне користування строком на 4 роки 11 місяців земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі 1500 гривень на рік (2,1% від грошової оцінки земельної ділянки). Форма орендної плати визначалася за рішенням орендаря. У пункті 3.7 розділу 3 договору зазначено, що умови договору оренди про розмір орендної плати може переглядатися за угодою сторін. Індексація суми орендної плати згідно п.3.8 цього ж розділу проводиться у разі збільшення, відповідно до законів України, розміру земельного податку пропорційно.

Договір зареєстрований 26 березня 2004 року за №12 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах".

01 грудня 2007 року між ОСОБА_8 та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 15 грудня 2003 року, реєстраційний №12 від 26 березня 2004 року, згідно з якою до п. 2.1 вищевказаного договору було внесено зміни і визначено, що договір укладається на термін 15 років. Додаткова угода зареєстрована 30 липня 2008 року за №55 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах" ( а. с. 11-17 ).

23 грудня 2006 року між ОСОБА_8 та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,2035 га кадастровий номер :07:001:0102, розташованої на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, яка належала орендодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 21 вересня 2005 року.

За умовами договору ОСОБА_8 передала ФОП ОСОБА_7 у платне користування строком на 7 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату у розмірі 1500 гривень на рік (2% від грошової оцінки земельної ділянки).

Договір зареєстрований 07 березня 2007 року за №0006 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах".

25 лютого 2008 року між ОСОБА_8 та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 23 грудня 2006 року, згідно з якою до п. 8 внесено зміни і визначено, що договір укладається на термін 12 років. Додаткова угода зареєстрована 30 липня 2008 року за №47 у Куйбишевському райвідділі ЗРФ ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомітеті України по земельних ресурсах" ( а. с. 4-10 ).

При укладанні договорів між ОСОБА_8 та орендар передбачили всі умови у відповідності до вимог статті 15 Закону України ""Про оренду землі".

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 та орендар виконували умови договорів, питань щодо невідповідності розміру орендної плати не виникало.

30 серпня 2013 року ОСОБА_8 померла.

ОСОБА_4 набув право власності на вказані вище земельні ділянки на підставі рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області №319/401/14-ц від 22 травня 2014 року, а у грудні 2014 року, посилаючись на Указ Президента України від 19 серпня 2008 року № 725 "Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)", яким встановлено розмір орендної плати не менше 3% визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки та статтю 15 Закону України "Про оренду землі", звернувся до відповідача з вимогою про сплату йому, як власнику земельних ділянок площею 7,84 га та площею 7,2035 га, що розташовані на території Мар'янівської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, орендної плати за 2013-2014 роки на загальну суму 34 260 грн. 84 коп. (а. с. 18-22 ).

Між тим, під час виконання договорів ні ОСОБА_8, ні ОСОБА_4 не надавали відповідачеві пропозицій про внесення до договорів будь-яких змін.

За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядаються за згодою сторін.

Висновок суду першої інстанції про те, що нарахована ОСОБА_4 за 2013-2014 роки плата в розмірі 4 894 грн. 26 коп. за оренду однієї земельної ділянки є правильною, оскільки дорівнює 3% від вартості кожної земельної ділянки з врахуванням індексації, без врахування прибуткового податку (163 147,85*3%=4894,43 *15%=734,16грн.), відповідає наявним у справі документам ( а. с. 24,49 ).

30 грудня 2014 року ФОП ОСОБА_7 направив ОСОБА_4 електронним переказом готівкою плату за оренду земельних ділянок за 2013-2014 роки на загальну суму 16 641 грн. 08 коп., що підтверджується копією фіскального чеку ЗД УДППЗ "Укрпошта" та визнавалося сторонами в судовому засіданні.

Згідно частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам . Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обаставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування е може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки при вирішенні спору не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави для визнання недійсними укладених з ФОП ОСОБА_7 договорів оренди земельних ділянок і додаткових угод до них, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Рішення відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, правонаступниками якого є ОСОБА_5, ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємця ОСОБА_7 про визнання договорів оренди землі та додаткових угод до них недійсними залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: