Справа № 283/1713/16-ц
провадження №2/283/687/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Ярмоленка В.В.

з секретарем судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що є власником квартири №8 по вулиці Володимирській в м. Малині. 19 липня 2016 року його кухонну кімнату в квартирі було залито водою з вини власника квартири №10, відповідача по справі, яка проживає поверхом вище. 20 липня 2016 року комісією ВК ЖРЕП був складений акт про залиття його квартири, а саме кухонної кімнати підлоги з ламінату площею 20 м.2, тумби кухонні в кількості 3 шт., а також змокла стіна площею 4 м2.

Згідно зведеного кошторисного розрахунку вартість ремонту квартири становить 11 930грн. Просив стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 12 тис. грн.., та в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 тис. грн., понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1400 грн.

В судовому засіданні він та його представник ОСОБА_5 позов підтримали з підстав викладених в ньому, та просили його задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 позов не визнали, показавши, що акт складений представниками ВК ЖРЕПу не є належним та допустимим доказом, оскільки не відповідає формі, встановленій додатком №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу №76 від 17.05.2005 року. В ньому відсутній підпис власника квартири №10, не вказано характер залиття та його причина, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість). Не відповідає дійсності і загальна площа кухні зазначена в акті 20м2, оскільки в технічному паспорті на квартиру №8 в житловому будинку №21 по вулиці Фрунзе зазначена площа 8,5 м2. Просили відмовити в задоволенні позову за безпідставністю.

Вислухавши сторони, їх представників, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2013 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №11618105 ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (перейменована рішенням 71-ї сесії шостого скликання від 23.10.2015 року на Володимирську).

Згідно акту затвердженого директором ВК ЖРЕПу ОСОБА_8 20 липня 2016 року комісія в складі заступника директора ОСОБА_2, майстра ОСОБА_9, сантехніка ОСОБА_10 в присутності квартиронаймача ОСОБА_3 провели обстеження квартири №8, де виявили затоплення кухонної кімнати пошкоджено підлогу з ламінату площею 20м2, замокла стіна площею 4 м2, та тумби кухонні в кількості 3 шт. Встановлено, що причиною затоплення являється відкритий кран системи водопостачання, який квартиронаймач квартири №10 ОСОБА_4 забула закрити.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін,... письмових доказів,.. висновків експертів. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, зареєстрованим в Мін'юсті 25.08.2005 за № 927/11207 визначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком №4. Відповідно до даного додатку акт повинен мітити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причина залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб у присутності яких такий акт складено.

З показань уповноважених працівників ВК ЖРЕПУ свідків ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_10 слідує, що вони були присутні в квартирі №10 та №8 в будинку №21 по вулиці Володимирській 20 липня 2016 року та зафіксували факт залиття квартири ОСОБА_3 Інших причин аніж незачинений кран ОСОБА_4 не виявлено. При цьому, в квартирі відповідача підлога була витерта. Це також підтвердив допитаний свідок ОСОБА_11, який також зазначив, що піднявши лінолеум в кухні ОСОБА_4 бачив під ним мокру підлогу.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати долучений до матеріалів справи акт ВК ЖРЕПу неналежним та недопустимим доказом. Факт залиття та наявність ушкоджень в квартирі позивача та відповідно спричинення йому матеріальної шкоди підтверджено фотокартками, які було надано в судовому засіданні та даними, які визначено в акті. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. N 630 саме відповідач несе відповідальність за стан внутрішньоквартирних розвідних трубопроводів, санітарних приборів, за наслідки до яких призводить їх неналежний стан.

На підставі частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Відповідач не використав своє право, передбачене ст. 143 ЦПК України та не заявив клопотання щодо проведення експертизи з метою встановлення причин залиття та розміру завданих збитків.

Відповідно до зведеного кошторисного розрахунку вартості обєкта будівництва (поточного ремонту квартири АДРЕСА_2 після затоплення) вартість ремонтних робіт з ПДВ становить 11 930 грн. Даний розрахунок складено інженером-проектувальником ОСОБА_12, яка має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), повязаних із створенням обєкта архітектури. Даний кошторис складено на підстав наданого акту про затоплення від 20.07.2016 року.

Разом з тим, під час допиту свідок ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали про те, що на підлозі в кухні ОСОБА_3 покладена кахельна плитка, а зазначення площі ламінату є помилковим. Також це узгоджується з копією технічного паспорту на квартиру №8 в житловому будинку №21 по вулиці Володимирській в м. Малині про те, що площа кухонної кімнати становить 8,5 м2. Будь-які зміни до технічного паспорту не вносились. Про те, що саме в кухні на підлозі покладена плитка підтвердив в судовому засіданні і позивач. Таким чином, підлягає виключенню з кошторисного розрахунку вартість матеріалів та робіт повязаних з придбанням та заміною ламінату.

З врахуванням викладеного, відшкодуванню ОСОБА_3 підлягає фарбування раніше пофарбованих стін усередині будівлі водоемульсійними сумішами з розчищенням пошкодженої поверхні, улаштування плінтусів полівінілхлорідних, та заміна пошкоджених деталей кухонних меблів, а разом 2200 грн.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди суд керується роз'ясненнями п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України№4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди у даному конкретному випадку, суд враховує моральні страждання позивача, який внаслідок залиття його квартири поніс вимушені зміни в звичному способі життя.

Відповідно до ст.23 та ст.1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, на наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд дійшов висновку, що позивачем доведено заподіяння їй відповідачем моральної шкоди.

Але як у своєму позові, так і під час слухання справи ОСОБА_3 просив суд стягнути 5000 грн. в рахунок моральної шкоди, але при цьому не міг довести розмір моральних страждань завданих відповідачем.

Суд вважає, що за таких підстав оцінка моральної шкоди в 5000 грн. є завищеною, та яка підлягає зменшенню до 700 грн.

При вирішенні питань про відшкодування судових витрат, повязаних з витратами на правову допомогу в розмірі 1400 грн. суд виходить з положень ст. 88 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмір задоволених вимог.

Зважаючи на те, що позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме з його вимог про відшкодування 17 000 грн. задоволено (2200 +700) 2900 грн., тобто 17%, то задоволенню підлягає (1400 х 17%) - 238 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданої залиттям квартири 2200 грн. матеріальної шкоди, 700 грн. завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок понесених позивачем судових витрат в розмірі 551,20 грн. судового збору та 238 грн. витрат на правову допомогу.

В решті вимог позову відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь в справі, але не були присутніми під час його проголошення протягом десяти днів з дня отримання копії до апеляційного суду Житомирської області.

Суддя: