АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5164/16 Суддя доповідач Трішкова І.Ю.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Трішкової І.Ю.,

суддів: - Кірсанової Л.І., Котелевець А.В.,

за участю секретаря - Сотнікової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 20.05.2014 року уклав з ОСОБА_3 договір позики, за яким позивач передав у позику відповідачеві 342 000 доларів США, що дорівнювалось еквіваленту 4 104 000 грн. Згідно договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачеві суму позики не пізніше 24.05.2014 року. Позичальник не виконав свої зобов'язання за договором позики. На виконання даних зобов'язань відповідач уклав з позивачем договір про відчуження корпоративних прав UBK MARKETS LIMITED, відповідно до якого передав у власність позивача акції Компанії, вартість корпоративних прав за домовленістю сторін складає 280 000 доларів США, яку зараховано як погашення відповідачем частини боргу перед позичальником за договором позики від 20.05.2014 року. Інших дій щодо погашення боргу відповідачем не здійснено, тому позивач просив стягнути суму залишку боргу 62 000 доларів США, що на час звернення до суду становить еквівалент 1 550 000 грн. Крім того, позивач просив відповідно до п. 6 Договору позики стягнути на свою користь з відповідача за прострочення виконання своїх зобов'язань пеню у розмірі 2000 грн. за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов'язання - 1 088 000 грн. ( за 554 дні з 24.05.2014 року по 24.12.2015 року), та штраф в сумі 40000 грн. Всього позивач просив стягнути на свою користь 2 678 000 грн. та сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 6090 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про день та час розгляду справи належним чином.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року позов задоволений.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто суму боргу у розмірі 2678000 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 6090 грн..

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 червня 2016 року в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду і постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи; судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно положень ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка і згідно встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.10,60, 212-215 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 20.05.2014 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_3 договір позики, за яким позивач передав у позику відповідачеві 342 000 доларів США, що дорівнювалось еквіваленту 4 104 000 грн. Згідно договору позики, відповідач зобов'язався повернути позивачеві суму позики не пізніше 24.05.2014 року. Позичальник не виконав свої зобов'язання за договором позики. На виконання даних зобов'язань відповідач уклав з позивачем договір про відчуження корпоративних прав UBK MARKETS LIMITED, відповідно до якого передав у власність позивача акції Компанії, вартість корпоративних прав за домовленістю сторін складає 280 000 доларів США, яку зараховано як погашення відповідачем частини боргу перед позичальником за договором позики від 20.05.2014 року. Інших дій щодо погашення боргу відповідачем не здійснено, залишок боргу становить 62 000 доларів США, що на час звернення до суду є еквівалентом 1 550 000 грн.

Пунктом 6 Договору позики передбачено, що за прострочення виконання своїх зобов'язань позичальник повинен сплатити на користь позикодавця пеню у розмірі 2000 грн. за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов'язання та штраф в сумі 40 000 грн.

Період прострочення зобов'язання, за який позивач просить стягнути пеню, становить 554 дні, з 24.05.2014 року по 24.12.2015 року, сума пені, яка підлягає стягненню становить 1 088 000 грн.

Таким чином, суд правильно визначився з розміром заборгованості ОСОБА_3: борг за договором позики - 1 500 000 грн.; пеня - 1 088 000 грн.; штраф - 40 000 грн. , що всього складає 2 678 000 грн.

В частині розміру заборгованості ОСОБА_3 рішення суду не оскаржив.

Статтею 1051 ЦК України передбачено, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може грунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором, Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Договір позики, що укладений між сторонами, був нотаріально посвідчений 20 травня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №932.

Даний договір не оспорений, є чинним.

Безперечних доказів безгрошевості даного договору суду не надано.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем юридична особа, - незалежно від суми.

В підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передачу йому позикодавцем певної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 даного Кодексу.

ОСОБА_3 не надав жодних доказів, які б свідчили про недійсність договору позики, доказів, щодо безгрошевості даної угоди, а тому суд першої інстанції обгрунтовано ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором позики.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи у відсутності відповідача, не є підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до ч.2 ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду.

Підстав для скасування чи зміни даного рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307 ч.1 п.1, 308, 314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ ,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала судової колегії набирає чинності негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді: