Провадження № 2/263/267/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2016 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Радуга» про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка у листопаді 2015 року звернулась до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 27.12.2013 року померла її мати ОСОБА_2, після смерті якої залишилась спадщина у вигляді кооперативної квартири АДРЕСА_1 в м Маріуполі. При цьому, 11.03.2009 року ОСОБА_2 був складений заповіт на користь позивачки, проте на звернення останньої до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, позивачці постановою нотаріусу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану квартиру. На підставі викладеного позивачка просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в м Маріуполі, Донецької області, в порядку спадкування після померлої 27 грудня 2013 року ОСОБА_2

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням про розгляд справи за її відсутності та задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності та не запереченням проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №748132, 27.12.2013 року померла ОСОБА_2, донькою якої відповідно до свідоцтва про народження є ОСОБА_3.

При цьому, ОСОБА_3 10.11.1973 року уклала шлюб з ОСОБА_4, після реєстрації якого змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, 26.10.1979 року уклала шлюб з ОСОБА_5, після реєстрації якого змінила своє прізвище на прізвище чоловіка, а 05.03.1987 року з ОСОБА_6 після реєстрації якого також змінила своє прізвище на прізвище чоловіка.

26.06.1986 року виконавчим комітетом Жданівської міської ради народних депутатів ОСОБА_2 був виданий ордер №002343 на зайняття квартири АДРЕСА_1 в м Маріуполі.

Згідно довідки від 10.02.1992 року повна вартість квартири АДРЕСА_1 в м Маріуполі на момент видачі даної довідки виплачена повністю, а саме 13.06.1986 року в розмірі 5252р., згідно наданої копії квитанції.

18.03.1992 року Маріупольським міським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення, згідно якого вищевказана квартира у кооперативі «Радуга» зареєстрована за ОСОБА_2

11.03.2009 року ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй квартиру АДРЕСА_1 в м Маріуполі своїй дочці ОСОБА_1

Постановою державного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_7 від 02.07.2014 року №1348/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 27.12.2013 року, на вищевказану квартиру, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності.

Вказаним правом скористалась ОСОБА_1, звернувшись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991, № 697-ХП, який був чинним на момент внесення останнього пайового внеску, «член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно».

Згідно з положеннями п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду № 9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Як роз'яснює в своїй постанові від 07.02.2014р. за № 5 Пленум ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю - стаття 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України "Про кооперацію", стаття 384 ЦК України.

Таким чином, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в м Маріуполі, у відповідності до ч.1 ст.15 ЗУ «Про власність» виникло у ОСОБА_2 з моменту повного внесення пайового внеску за квартиру.

У відповідності до статей 1216, 1217, 1220, 1221, 1222 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, спадщина відкривається внаслідок смерті особи в цей же день, за останнім місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або він подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, якщо він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що у строки, передбачені 1270 ЦК України позивачка з заявою про прийняття спадщини звернулась до Першої Маріупольської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, тому суд визнає, що позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_2 у виді квартири АДРЕСА_1 в м Маріуполі, оскільки відповідно до наданої суду копії спадкової справи після смерті останньої, інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того, задовольняючи позов, суд виходить із положень ст. 1 ЦПК України, відповідно до яких задачами цивільного судового провадження є захист порушених та невизнаних прав свободі та інтересів фізичних осіб, зокрема позивачки, щодо спадкового майна після смерті її матері.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 16, 328, 1216, 1223, 1233, 1234, 1235, 1264, 1268, 1269, 1270, 1299 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10, 11, 15 57, 60, 174, 197, 212-215, 256-259 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Радуга» про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в м Маріуполя, Донецької області, в порядку спадкування після померлої 27 грудня 2013 року ОСОБА_2.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі, через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Хараджа