Справа № 285/3911/15-ц
провадження № 2-о/0285/1/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.01.2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва Андрія Вікторовича, за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю. та осіб, які беруть участь у справі:

представника заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Жолобненська сільська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання однією сім'єю разом зі спадкодавцем її тіткою ОСОБА_3, яка померла 19.12.2009 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що 19.12.2009 року померла її тітка ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина. 08.05.1992 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району. Згідно заповіту спадкодавець все своє майно заповідала ОСОБА_2 Як спадкоємець за заповітом вона фактично прийняла спадщину після смерті тітки і вступила у володіння та користування спадковим майном, оскільки з травня 2009 року і до смерті ОСОБА_3, проживала з останньою однією сім'єю за адресою: вул. Миру, 14 , с. Жолобне, Новоград-Волинського району.

10.09.2015 року заявник звернулась до державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно померлої ОСОБА_3, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та у видачі свідоцтва з підстав відсутності факту прийняття спадщини після смерті тітки, пропущено строк подачі заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 як спадкоємець позбавлена можливості оформити спадщину та одержати свідоцтво про право на спадщину у позасудовому порядку у нотаріуса.

В судовому засіданні представник заявника дала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, зазначила, що заявник є спадкоємцем, яка звернулась у встановленому порядку із заявою про прийняття спадщини, інші особи з такими заявами до нотаріуса не звертались. Вимоги заяви підтримала, та просила її задовольнити.

Жолобненська сільська рада участь представника у судовому засіданні не забезпечила, подали заяву, в якій просять розгляд справи провести у відсутність представника.

В судове засідання прибули свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, які дали покази про те, що вони проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, були знайомі з ОСОБА_3, яка останній рік перед смертю хворіла та потребувала стороннього догляду. За нею доглядала племінниця ОСОБА_2, яка постійно проживала в будинку ОСОБА_3

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 померла 19.12.2009 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП № 132524, виданого виконавчим комітетом Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району 21.12.2009 року. (а.с. 15)

Відповідно до свідоцтва про народження № 83 виданого 15.11.1926 року, 13.11.1926 року народилась ОСОБА_6, яка відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № 1-ТП № 253954, змінила прізвище на «Кирилюк». (а.с. 13-14)

Згідно свідоцтва про народження серії IV ЯР № 188698, виданого 06.05.1959 року, 19.04.1959 року народилась ОСОБА_7, яка відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу № 1-ТП № 337130, змінила прізвище на «Марфін». (а.с. 7-8)

Згідно довідки № 467 від 20.10.2014 року, виданої виконавчим комітетом Жолобненської сільської ради, ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 6 )

Відповідно до акту № 470 від 25.09.2015 р., ОСОБА_2 дійсно проживала однією сімєю з ОСОБА_3, ОСОБА_2 доглядала останню до дня смерті. (а.с. 5)

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Жолобненської сільської ради 08.05.1992 року, зареєстрованого в реєстрі № 35, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_2 (а.с. 9)

Згідно листа № 2455/01-16 від 15.12.2015р. Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла 19.12.2009 року не заводилась.

Судом встановлено, що заявник звернулась до державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, в чому їй постановою від 10.09.2015 року було відмовлено у зв'язку з тим що, заявник не подала до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та не підтвердила факт проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. (а.с. 4)

Свідки підтвердили факт проживання заявника з ОСОБА_3 однією сімєю за адресою вул. Шевченка, 28 в с. Жолобне, Новоград-Волинського району.

Враховуючи вищевикладені обставини, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 постійно проживала однією сім'єю разом з ОСОБА_3, яка померла 19.12.2009 року.

Нормою ст. 1268 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що якщо постійне місце проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Оскільки встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини у даній справі не пов'язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3, яка померла 19.12.2009 року, на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено в судовому засіданні 04.01.2016 року.

Повний текст рішення виготовлено 06.01.2016 року.

Суддя А.В. Помогаєв