Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7666/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 27 Доповідач Широкова Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Широкової Л.В.,

суддів Борисюка Р.М., Матюшенка І.В.,

при секретарі судового

засідання Мишаковській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2016 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та відповідачкою було укладено договір № б/н за умовами якого остання отримала кредит у сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що позичальник не виконала належним чином взяті на себе зобов'язання, у результаті чого утворилася заборгованість у сумі 25545,24 грн., банк просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь вказану суму боргу та судові витрати.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову відмовлено у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги та покласти судові витрати на відповідача.

На обґрунтування апеляційної скарги банк посилається на те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконним та необґрунтованим. Вважає, що судом до спірних правовідносин помилково не застосовані норми ст. 625 ЦК України та ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07.03.2008 року звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою, на підставі якої отримала кредит у розмірі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 8).

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим банком, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 07.03.2008 року станом на 30.06.2015 року становить 25545,24 грн., з якої: 6048,61 грн. - заборгованість за кредитом, 13569,70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4234,30 грн. - заборгованість за пенею і комісією та 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1192,63 грн. - штраф (процентна складова) (а. с. 5-7).

Як вбачається із матеріалів справи, останній платіж на погашення перед банком заборгованості (239,51 грн. процентів та 300,00 грн. боргу) відповідачка внесла 07.08.2009 року (а. с. 5 оборот). Крім того, згідно інформації про карту/рахунок, наданої позивачем, термін дії кредитної картки № НОМЕР_2, відкритої 07.03.2008 року визначений до березня місяця 2012 року (а.с.42).

Із позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось 15 липня 2015 року та надало суду Умови і правила надання банківських послуг (далі - Умови) (а. с. 9-14).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 530 та 626 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до п. 3.1.1 Умов строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, Умови на які посилається позивач, не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня і дата їх складання, а також немає жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід'ємності від заяви позичальника.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14.

Банк не надав суду належних доказів того, що ОСОБА_2 було видано нову картку після спливу дії старої.

Відповідно до положень ст. 257 та ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, що було зроблено представником відповідача під час розгляду справи судом першої інстанції 13.01.2016 року (а.с.53-55).

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду із вимогами про стягнення самої заборгованості по кредиту та заборгованості по процентам та пені поза межами встановленого законодавцем строку звернення до суду з такими вимогами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-249цс15 від 02 грудня 2015 року, яка в силу ст..360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, звернувшись до суду 15 липня 2015 року банк пропустив строк позовної давності щодо вимог про повернення кредиту в повному обсязі, але має право на отримання процентів та пені у межах строку позовної давності.

Виходячи із розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором, який відповідачем не оспорений, до стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає 6453,85 грн. відсотків за користування кредитом (з 15.07.2012 року по 15.07.2015 рік), 665,39 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом (з 15.07.2014 року по 15.07.2015 рік).

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню 444,58 грн. судового збору.

У решті рішення суду відповідає вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2016 року в частині відмови у стягненні пені та відсотків за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , 6453,85 грн. відсотків за користування кредитом, 665,39 грн. - пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом та 444,58 грн. судового збору.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: