Справа № 353/559/15-ц
Провадження № 22-ц/779/92/2016
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У.Ю.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації - Славкіної Марини Анатоліївни на рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено частково:стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість згідно договору банківського обслуговування BLаЖГА00031681 від 29.04.2011 в сумі 37957 грн 47 коп., яка складається з: 20278,42 грн - заборгованість по сплаті кредиту, 5604,05 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом: розрахованих до 29.04.2014 включно; 12075 грн заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 379,57 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації - Славкіної Марини Анатоліївни оскаржило вказане рішення в апеляційному порядку, оскільки не погоджується з рішенням суду в частині часткового стягнення відсотків розмір яких зменшено з 8839,61 грн до 5604,05 грн, та відмови у стягненні пені. Апелянт зазначає,

що відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № BLаЖГА00031681 від 29.04.2011 формула для нарахування штрафних санкцій (пені) здійснюється на підставі п. 9 Спеціальної частини та п. 4.3. Кредитного договору - 0,5% від суми невиконаного зобов'язання, тобто від суми яка є простроченою. В даному випадку це суми прострочених платежів як по кредиту так і по відсотках та комісіях. Апелянт вказує, що відповідно до п. 6.4. Кредитного договору цей договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, таким чином між сторонами продовжують діяти кредитні зобов'язання та продовжують нараховуватися відсотки та неустойка. Згідно розрахунку пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань розрахована за період з 30.06.2014 по 21.05.2015 з врахуванням скороченого строку позовної давності для стягнення неустойки в один рік, тому, на думку позивача, рішення суду про відмову у стягненні пені в зв'язку з пропуском позовної давності є неправомірним. Апелянт зазначив, що ухилення боржника ОСОБА_4 від сплати заборгованості, ухвалення рішення судом першої інстанції про часткове задоволення вимог ПАТ «ВіЕйБі Банку» в частині стягнення пені призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси, що порушить права держави, в особі Фонду, в особі Фонду, інших кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», спричинить невиправдані видатки з Державного бюджету України, а також збитки для держави в особі Фонду гарантування в особливо великих розмірах.

Просить скасувати рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні стягнення заборгованості по відсотках в сумі 5604,05 грн та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача суму заборгованості за відсотками в розмірі 3235,56 грн. Скасувати рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні стягнення пені та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по пені в розмірі 72 356,89 грн. В іншій частині рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року залишити без змін.

В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належно. У справі достатньо даних про права і обов`язки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає.

Згідно матеріалів справи, 29.04.2011 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_4 був укладений Договір банківського обслуговування № BLаЖГА00031681 (далі - Кредитний договір) відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 30 000 грн терміном до 29.04.2014 із сплатою за користування кредитом у розмірі 15 процентів річних. Згідно п. 4 Спеціальної частини Кредитного договору за обслуговування кредиту встановлена щомісячна плата у вигляді комісії в розмірі 1,75% від суми кредиту (а.с. 5-7, 28-33).

На а.с. 8 наявна копія Додатку № 1 до Кредитного договору з Графіком погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Відповідно до копії Меморіального ордеру № 1181515 від 29.04.2011 ОСОБА_4 одержав кредитні кошти в сумі 30000 грн (а.с. 15, 38).

Згідно копії Розрахунку заборгованості за Кредитним договором позивача, станом на 21.05.2015 заборгованість ОСОБА_4 склала 113549,92 грн, а саме: 20278,42 грн - заборгованість по сплаті кредиту; 8839,61 грн - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 12075 грн заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування, 72356,89 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с. 34-35).

На а.с. 17, 40, 41 міститься копія Вимоги про повернення заборгованості від 19.05.2015, надіслана Банком відповідачу.

Відповідно до Постанови правління НБУ від 19.03.2015 № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 № 63 « Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації позивача та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку Славкіну М.А. (а.с. 63-73).

Відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. У даній справі апеляція подана на рішення суду у частині відмови у стягненні пені та зменшенні розміру процентів, нарахованих банком.

Суд, на думку колегії суддів, обґрунтовано зменшив розмір стягуваних з відповідача у порядку ст. 1054 ЦК України процентів з 8839,91 грн до 5604,05 грн за користування кредитом, правомірно посилаючись на те, що термін дії договору між сторонами був визначений і закінчився 29.04.2014, а отже і положення договору щодо порядку і умов нарахування плати за користування кредитом теж закінчили свою дію. Боржник зобов`язання не виконав, належні грошові кошти не сплатив, а тому судом правомірно застосовано до даного випадку приписи ст. 625 ЦК України, щодо відповідальності за порушення грошового зобов`язання і розмір стягуваних процентів обмежено терміном дії договору. Тому апеляційну скаргу в цій частині належить відхилити.

Разом з тим, при ухваленні рішення про відмову у стягненні пені суд вірно констатував, що є правові підстави для нарахування пені, але помилково виходив з того, що у даному випадку сплив річний строк позовної давності, встановлений п.1. ч.2. ст. 258 ЦК України.

За змістом ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності за основною вимогою вважається що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно з правовою позицією Верховного суду України (справа №6-160цс14) стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Позивач пред`явив додаткову вимогу у межах строку позовної давності за основною вимогою, тому висновок суду про сплив позовної давності за вимогою про стягнення пені не відповідає вказаним приписам закону. Рішення суду у цій частині належить скасувати та ухвалити нове, який стягнути з відповідача неустойку.

Вирішуючи питання про розміри стягуваних сум колегія суддів згідно клопотання відповідача вважає необхідним застосувати положення ч. 3 ст. 551 ЦК України і відповідно до вимог співмірності зменшити розмір неустойки до розмірів збитків, які присуджено на користь позивача - до 37 000 грн. У решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі Славкіної Марини Анатоліївни - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації - задовольнити частково

Рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2015 року у частині відмови у стягнення неустойки скасувати і постановити нове рішення, який позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 37000 грн пені.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський