Справа № 192/1130/15-ц
Провадження № 2-сз/192/1/16
У Х В А Л А

"12" січня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про повернення судового збору по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою від 07 жовтня 2015 року цивільну справу за позовом ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було передано до Новобузького районного суду Миколаївської області відповідно до п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України за підсудністю.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який діє на підставі довіреності №986 від 25 грудня 2012 року, звернувся до суду з заявою про повернення судового збору, посилаючись на те, що ухвалою суду від 07 жовтня 2015 року по справі №192/1130/15-ц було повернуто позовну заяву публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2.

У заяві заявник, керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», просить суд прийняти ухвалу про повернення судового збору та зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Солонянському районі Дніпропетровської області повернути позивачу судовий збір сплачений в сумі 243 гривні 60 копійок за платіжним дорученням №BOTM0BO0YFI від 30 червня 2015 року, і направити на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк».

Суд, ознайомившись з заявою про повернення судового збору, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.9 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору за місцем розгляду справи із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому місце розгляду справи судом визначається відповідно до вимог закону, зокрема статей 107- 114,251,257,260,269,287,291,323,363,389-1,389-7,392,400 ЦПК.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до зазначеної статті сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Як вбачається з матеріалів, які додані до зави про повернення судового збору, ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2015 року цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було передано до Новобузького районного суду Миколаївської області за підсудністю відповідно до п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, а не повернуто позовну заяву, як про це зазначає заявник у свої заяві.

В п.5 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, якщо судовий збір було сплачено за місцем подання позову (заяви, скарги) до суду, а потім матеріали справи було передано в порядку статті 116 ЦПК до іншого суду, то останній не вправі у зв'язку з цим повертати відповідну заяву чи скаргу, посилаючись на відсутність належних доказів сплати судового збору, оскільки після відкриття провадження у справі положення статті 121 ЦПК застосовуватись не можуть, а визначальним є сам факт сплати судового збору, що підтверджується відповідними документами та надходження суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки позивачем - публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» при зверненні з позовом до Солонянського районного суду Дніпропетровської області було сплачено судовий збір у розмірі, встановленому законом, а матеріали справи було передано в порядку статті 116 ЦПК до іншого суду після відкриття провадження у справі, то правові підстави для задоволення заяви про повернення судового збору на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.79 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про повернення судового збору по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Н.О.Щербина