Ухвала

іменем україни

04 січня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КузнєцовВ.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року, у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РЗА СИСТЕМЗ», зацікавлена особа: ОСОБА_2, на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Стаценко Марини Андріївни,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЗА СИСТЕМЗ» (далі - ТОВ «РЗА СИСТЕМЗ» ) звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва) Стаценко М.А. та просило визнати неправомірними такі дії, щодо: визначення суми залишку боргу, що підлягає сплаті на користь стягувача ОСОБА_2 за виконавчим провадженням, в сумі 17 898,26 грн.; покладення на ТОВ «РЗА СИСТЕМЗ» обов'язку зі сплати виконавчого збору в сумі 1 909,83 грн; винесення постанови про арешт коштів боржника від 23 квітня 2015 року у виконавчому провадженні №47046764. Також просило визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Стаценко М.А. щодо: незакінчення виконавчих проваджень №47046933, №47046697, №47046835 та №47046764 у зв'язку з фактичним виконанням TOB «РЗА СИСТЕМЗ» в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Просило також зобов'язати старшого державного виконавця ВДВС Солом»янського РУЮ у м. Києві Стаценко М.А. скасувати постанову про арешт коштів боржника від 23.04.2015року в виконавчому провадженні №47046764; закінчити виконавчі провадження №47046933, №47046697, №47046835 та №47046764 у зв'язку з фактичним виконанням ТОВ «РЗА СИСТЕМЗ» в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року, Скаргу ТОВ «РЗА СИСТЕМЗ» задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Стаценко М.А. у виконавчому провадженні ВП № 47046764 щодо: визначення суми залишку боргу в розмірі 17 898, 26 гр. ТОВ « РЗА СИСТЕМЗ» на користь ОСОБА_2; нарахування до сплати ТОВ «РЗА СИСТЕМЗ» виконавчого збору в сумі 1 909,83 грн; винесення постанови про арешт коштів боржника від 23.04.2015року. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Стаценко М.А. щодо невжиття заходів до закінчення виконавчих проваджень №47046933, 47046764 та №47046835. Скасовано постанову старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 23 квітня 2015 року про арешт коштів боржника в виконавчому провадженні №47046764. Зобов'язано старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Стаценко М.А. вжити заходи, визначені Законом України « Про виконавче провадження», до закінчення виконавчих проваджень №47046933, 47046764 та №47046835. В решті скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частиною 2 ст. 25 Закону передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За змістом ч. 1 ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Статтею 164 Податкового кодексу України передбачено, що з нарахованої заробітної плати найманого працівника до бюджету утримуються наступні податки: єдиний соціальний внесок в розмірі 3,6 % та 2 % з суми допомоги по лікарняним листкам; податок на доходи фізичних осіб (прибутковий податок) в розмірі 15/20% (базою для оподаткування є фонд оплати праці за вирахуванням суми ЄСВ) та військовий збір - 1,5%.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2015 року було стягнуто з боржника на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 93 424,20 грн з вирахуванням суми прибуткового податку та інших обов'язкових платежів. На виконання цього рішення боржником 06 травня 2015 року ОСОБА_2 було виплачено 75 525,94 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 1 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. При цьому, боржником було утримано та сплачено до Державного бюджету України суму податків з фізичних осіб у розмірі 17 898,26 грн.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги заявника, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, дійшов вірного висновку про те, що при виконанні судового рішення про стягнення з заявника заробітної плати на користь ОСОБА_2 мало місце добровільне виконання цього рішення в повному обсязі боржником - ТОВ «РЗА СИСТЕМЗ», та невиконання державним виконавцем вимог закону в частині вжиття заходів до закінчення виконавчого провадження.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають нормам процесуального закону, а також установленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновку судів вони не впливають та його не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РЗА СИСТЕМЗ», зацікавлена особа: ОСОБА_2, на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Стаценко МариниАндріївни.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О.Кузнєцов

і кримінальних справ