Справа № 131/1471/14-ц Провадження № 22-ц/772/49/2016Головуючий в суді першої інстанції Кривенко Д. Т.
Категорія 19Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Іванюка М.В., Берегового О.Ю.

при секретарі: Топольській В.О.

за участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до дочірнього сільськогосподарського підприємства «Відродження» товариства з обмеженою відповідальністю «Київ Русь Газ» про звернення стягнення на заставне майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липовецького районного суду від 29 жовтня 2015 року,

В с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДСП «Відродження» ТОВ «Київ Русь Газ» про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що 16.12.2009 року між ним та відповідачем було укладено договір застави в забезпечення виконання вимог, що витікають з договорів поворотної фінансової допомоги, які були укладені протягом 2010-2011 років. Так, між ним та ДСП «Відродження» ТОВ «Київ Русь Газ» були укладені договори про безвідсоткову поворотну фінансову допомогу, а саме: 03.03.2010 року договір №3 на суму 111318 грн.; 01.04.2010 року договір №4 - 78071 грн.; 01.06.2010 року - 148385 грн.; 01.07.2010 року - 66046,05 грн.; 09.09.2010 року - 38712 грн.; 01.10.2010 року - 95754 грн.; 01.11.2010 року - 274015 грн.; 01.12.2010 року - 31436 грн.; 03.01.2011 року - 213395 грн. В забезпечення виконання зазначених договорів, йому в заставу було передано таке рухоме майно: трактор, марки МТЗ - 82.1.57, д.н.з. НОМЕР_1, 2003 року випуску; трактор, марки МТЗ - 82.1.57, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску; трактор, марки МТЗ - 82.1.57, д.н.з. НОМЕР_3, 2003 року випуску; трактор, марки ХТЗ - 150К-09, д.н.з. НОМЕР_4, 2003 року випуску; марки ХТЗ - 150К-09, д.н.з. НОМЕР_5, 2003 року випуску; марки ХТЗ - 150К-09, д.н.з. НОМЕР_6, 2003 року випуску; сівник С3-5.4, 2003 року випуску, заводський №56; сівник С3-5.4, 2003 року випуску, заводський №53; сівник СУПН-8А, 2003 року випуску, заводський №54; сівник СУПН-8А, 2003 року випуску, заводський №55; плуг обертовий 3-3,5, 2003 року випуску; культиватор КРНВ - 5.6, 2003 року випуску, заводський №164; культиватор КРНВ - 5.6, 2003 року випуску, б/н; два агрегати комбіновани КА - 4.4, 2003 року випуску; два культиватори КПСП - 4, 2004 року випуску, заводські №№336, 337; зерноочисна машина СВС 15, 2004 року випуску; екскаватор «Борекс» - 2203, агрегат АКШ-3.6; агрегат ДМІ 530В JFHOO29662; б/пила «Атлант»; борона дискова БДВП - 4.2 (3 шт.); борона дискова БДВП - 2.5 (2 шт.); верстат свердлильний НА; верстат лісопильно-стрічковий; дводискові сошники; дерево образний станок; деревообробні станки; електричний одно швидкісний пристрій підйому пилки; електромеханічний пристрій орієнт; колоди; електротельфер б/у; електропилка; дриль; завантажувач сівалок ЗС-30М-01 (3 шт.); зварювальний апарат АСДМ; зцепка С-11 б/у; комплект телефонного радіо; машина для внесення добрив МВД-900 (2 шт); машина для внесення міндобрив; насос ВДК-155; настільно-свердлильний станок; оприскувач причіпний КАМПО-22С ; оприскувач ОПШ-2000; під борщик б/у; плуг 3-х корпусний; плуг обертовий 4-х корпусний ПО-4; плуг ПНЯ-4 - 4.2 (3 шт.); пристрій заточки стрічкових пил; пристрій для збирання соняшника; пристрій для розводу стрічкових пил; пристрій пост.живлення 800 АР 525А (5 шт.); принтер NR Laser 1300; пилосос «Lana»; ПЗ «1С Бухгалтерія 7» з конфігурацією; протруювач ПК-20 «Супер»; райборонки (6 шт. по 3); розкидач МЖТ 10; сівалка УПС-12 універсальна; стіл офісний; стінка (комп'ютерна); система акустичного звуку з фільтром (5 шт.); тент/брезент на супермаз; УМШ «ВОСШ» болгарка; упаковочний пристрій; форсунка НА-0000025; факс модем CVC-90. Відповідач своїх зобов'язань за даними договорами належним чином не виконував, тому, посилаючись на п.2.3 договору застави та ст.ст.589, 590 ЦК України, ст.24 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», просив звернути стягнення на вказане заставне майно.

Рішенням Липовецького районного суду від 29.10.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ДСП «Відродження» ТОВ «Київ Русь Газ» про звернення стягнення на заставне майно - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального та процесуального права, а по справ ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Вказав, що суд вирішив питання про визнання договору застави неукладеним, вийшовши за межі позовних вимог, тоді як даний договір не оспорювався сторонами і вимог про визнання його недійним не заявлялось. Крім того, суд першої інстанції допустив неправильне застосування ст.ст.589, 590 ЦК України та ЗУ «Про заставу», не звернувши стягнення на заставне майно.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 16.12.2009 року між сторонами було підписано договір застави, згідно п.1.1 якого, останній забезпечує виконання вимог, що витікають з договорів поворотної фінансової допомоги, котрі будуть укладені протягом 2010 - 2011 років, тобто, в майбутньому. Угода сторін про розмір забезпечення заставою вимог у договорі застви відсутня.

Ухвалюючи рішення про відмову у зверненні стягнення на майно, суд першої інстанції виходив з того, що в договорі застави відсутня одна із істотних умов, а тому вказаний договір не є укладеним і не тягне за собою будь-яких правових наслідків, в тому числі звернення стягнення на майно.

Зі змісту ч.1 ст.3 ЗУ «Про заставу» вбачається, що заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту тощо.

Відповідно до ст.573 ЦК України заставою може бути забезпечена вимога, яка може виникнути в майбутньому.

Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЗУ «Про заставу» у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

Так, ч.2 ст.3 ЗУ «Про заставу» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог.

Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

П.8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9 роз'яснено, що не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановленні законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору тощо).

Зі змісту вказаних норм слідує, що досягнення угоди про розмір забезпечених заставою вимог, що можуть виникнути у майбутньому, являється істотною умовою такого договору застави, а за її відсутності договір є неукладеним і не тягне правових наслідків.

Суд вірно встановив обставини по справі, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми, що їх регулюють та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги правомірність договору застави та неоспорювання його сторонами, є безпідставними, оскільки суд в цій справі оцінював договір застави, як правову підставу для звернення стягнення на майно, а не вирішував питання про дійсність чи недійсність (правомірність) вказаного договору. Оцінивши з цих позицій договір застави, суд дійшов вірного висновку про те, що останній є неукладеним, а тому не породжує правових наслідків, у вигляді звернення стягнення на майно.

Інші доводи скарги правильних висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам закону, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: