Справа № 226/3767/15-ц
Провадження № 2/226/83/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2016 року м.Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі :

головуючого судді Коваленко Т.О.,

за участі секретаря Трифонової І.О.,

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1 (відсутній),

представник позивача ОСОБА_2 (відсутній),

представник відповідача Інякіна О.В., (відсутня),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Димитров Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок до відповідача Димитровської міської ради, і в обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. Будинок належав матері на підставі договору дарування. ОСОБА_5 заповіт на належне їй майно не складала. Він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Дану спадщину він прийняв, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем. На теперішній час у нього виникла необхідність в отриманні свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок і з цією метою він звернувся до державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, однак не зміг надати нотаріусу договір дарування на підставі якого його матері належав вищевказаний будинок. Постановою нотаріуса від 03.04.2015 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на даний будинок. Законодавством передбачена можливість в отриманні ним дублікату вищевказаного договору дарування, однак, щоб даний дублікат мав силу оригіналу необхідно на підставі цього дублікату зареєструвати за ОСОБА_5 право власності на вищевказаний житловий будинок. Він звернувся до реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції з заявою про роз'яснення можливості в разі отримання ним дублікату договору дарування та реєстрації за померлою ОСОБА_5 права власності на вказаний будинок на підставі даного дублікату. Він отримав відповідь, якою було відмовлено у реєстрації за померлою права власності на нерухоме майно, оскільки зі смертю фізичної особи припиняється її дієздатність. Просить суд, визнати за ним право власності на житловий будинок, що складається з житлового будинку загальною площею 90,4 м2, у тому числі житловою площею 64,4 м2, з господарськими будівлями: зливна яма «И-1», погріб «И-2», літня кухня «Б-1», гараж «Д-1», №2-5 забір, ворота, 1 водопровід, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1.

Позивач, представник позивача та представник відповідача в судове засідання не з*явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, позивач та його представник наполягають на задоволенні позовних вимог, відповідач проти позовних вимог не заперечує.

Суд вважає, що у справі є всі дані про права та обов*язки сторін у справі, тому немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з*явились до суду та розглянути справу за відсутності сторін.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 24 липня 1975 року, посвідченого нотаріусом Красноармійської державної нотаріальної контори за реєстром № 3705 у реєстровій книзі № 8 громадянці ОСОБА_5 належав житловий будинок № 70 з належними до нього надвірними будовами та спорудами житловою площею 29,10 квадратних метрів в АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування, даними КП «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради від 2 листопада 2015 року (а.с. 10, 31-34). Згідно з технічним паспортом на вищезазначений житловий будинок, складеним 19 вересня 2011 року житлова площа будинку на час складання технічного паспорту складає 64,4 квадратних метри, житловий будинок і всі споруди побудовані до 1990 року (а.с. 13-18). Житлова площа житлового будинку АДРЕСА_1, як встановлено з інформаційного листа КП «Бюро технічної інвентаризації» Димитровської міської ради від 21 січня 2016 року змінена з 29,1 м2 на 64,4 м2 за рахунок перепланування житлового будинку та побудови мансарди (а.с. 41).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с. 6).

Виходячи із змісту статті 1261 Цивільного Кодексу України, спадкоємцями першої черги за законом є діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_5 і спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5) та з 14 лютого 2001 року із спадкодавцем ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1, у зв*язку з чим на підставі частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, вважається таким, що прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_5 (а.с. 8-9).

За даними державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори, наданими станом на 22 грудня 2015 року, на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно даних Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42536178 від 22 грудня 2015 року відкрита спадкова справа № 123/2011 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від імені сина померлої ОСОБА_1. Заповіти від імені ОСОБА_5 не посвідчувались (а.с. 23-26).

Позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ОСОБА_5 було відмовлено, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надано правовстановлюючий документ на житловий будинок у зв*язку з чим винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 12). Реєстраційною службою Димитровського міського управління юстиції позивачу роз*яснино, що у зв*язку із смертю власника житлового будинку, зареєструвати правовстановлюючий документ, що засвідчує її право власності на вищезазначений житловий будинок неможливо (а.с. 11).

Дослідивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України, зокрема із правочинів.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації - з моменту прийняття його до експлуатації; коли ж право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації - з моменту такої реєстрації.

За умовами статті 152 Житлового кодексу України, в редакції статті прийнятої Законом України від 12 лютого 2015 року N 191-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року, що визначено пунктом 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз*яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_5 здійснила перепланування житлового будинку та побудову мансарди відповідно до вимог діючого на час виконання таких робіт законодавства, маючи як власниця будинку на це право, до позивача ОСОБА_1 перейшли у порядку спадкування всі права та обов*язки спадкодавця, але у позасудовому порядку підтвердити своє право власності на житловий будинок, отриманий у спадок він не може, на підставі статті 328 Цивільного кодексу України, в межах заявлених позовних вимог, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

На підставі статей 328, 1216, 1218, Цивільного кодексу України, ст.. 152 Житлового кодексу України, керуючись статтями 11, 57, 208, 209, 212, 213-218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності на житловий будинок задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок № 70 загальною площею 90,4 квадратних метри, у тому числі житловою площею 64,4 квадратних метри та господарські споруди: И-1 зливна яма, И-2 погреб, Б-1 літня кухня, Д-1 гараж, № 2-5 огорожа, ворота, 1 водопровід, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О.Коваленко