_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4502/14-ц
Провадження № 2/520/1393/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретарів Єгорової Н.Ю., Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, яку надалі вточнив, про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором за № ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року, станом на 05 червня 2014 року, у загальному розмірі 4848526 грн. 13 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 742684 грн. 34 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 300009 грн. 43 коп. заборгованість за пенею 3805832 грн. 36 коп.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив проти задоволення позовних вимог ПАТ «ТОВ «ОТП Факторинг Україна», надав зустрічну позовну заяву про визнання договору поруки за № SR 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року припиненим з 25 березня 2008 року.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають частковому задоволенню, зустрічна позовна заява ОСОБА_2 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 23 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за № ML 500/191/2006, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в сумі 64300 доларів 00 центів США, з кінцевим терміном повернення 23 листопада 2024 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 26 листопада 2010 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило право вимоги за кредитним договором за № ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися плаваюча процентна ставка, яка визначається як фіксований відсоток, та FIDR, де фіксований відсоток дорівнює 5,49 % річних.

FIDR це процентна ставка по строкових депозитних вкладах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк дії депозитного договору. В залежності від вартості кредитних ресурсів банку ставка FIDR може змінюватися банком (зменшуватися або збільшуватися) в порядку передбаченим кредитним договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 23 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_3 було укладено договір поруки за № 500/191/2006, за яким поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність перед банком за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором за № ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року.

Згідно з п. 1.2 договору поруки за № 500/191/2006 від 02 червня 2008 року, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Згідно зі ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Банк виконав свої зобовязання щодо надання ОСОБА_1 кредитних коштів, однак позичальник свої зобовязання з повернення кредиту в обумовлені кредитним договором строки не виконав, внаслідок чого, станом на 05 червня 2014 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 4848526 грн. 13 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 742684 грн. 34 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 300009 грн. 43 коп. заборгованості за пенею 3805832 грн. 36 коп.

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Згідно з ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо інше не встановлено законом і не випливає з суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 , ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики . Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Згідно з 4-м абзацом п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися, як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» направило відповідачам листи за вих. № 16108, № 16107 про повідомлення суми заборгованості за кредитним договором за № ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року.

Відповідно до 2-3 абзаців п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що, згідно зі статтею 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то, у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання за такими умовами, тобто, з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову.

Посилання відповідача ОСОБА_2 щодо того, що в матеріалах справи немає чітких розрахунків нарахування процентів по кожному місяцю (періоду), розрахунків нарахування пені є безпідставними.

Разом з тим, розмір пені, яку нарахував позивач, значно перевищує розмір тіла кредиту та заборгованість за процентами, у звязку з чим у частині нарахування пені суд дійшов висновку, що заборгованість за пенею слід стягнути лише у розмірі 1000000 грн. 00 коп.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в рівних частках з кожного у розмірі по 3654 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, ст. 526, 543, 553, 554, 559, 610, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ № 303234, виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 07 квітня 2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК № 117982, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 26 жовтня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», МФО 300528, код за , рахунок № 3333, заборгованість за кредитним договором за № ML 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року, станом на 05 червня 2014 року, у загальному розмірі 2042693 (два мільйони сорок дві тисячі шістсот дев'яносто три) грн. 77 (сімдесят сім) коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КМ № 303234, виданий Приморським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 07 квітня 2005 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», МФО 300528, код за , рахунок № 3333, судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК № 117982, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 26 жовтня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», МФО 300528, код за , рахунок № 3333, судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

У задоволені зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 про визнання поруки припиненою про визнання договору поруки за № SR 500/191/2006 від 23 листопада 2006 року припиненим з 25 березня 2008 року відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Пучкова І. М.