Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/433/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

20 січня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М., Кисельову А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину,

в с т а н о в и в :

Керуючись ч. 3 ст. 209 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: В.М. Скляренко

Справа № 711/10770/15-ц

Провадження № 2/711/433/16

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М., Кисельову А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину.

В обґрунтування позову вказує, що вона - ОСОБА_1 з 29.09.1990 року по 18.09.2015 року перебувала в шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Шлюб розірваний рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.09.2015 року.

Вказує, що вона ніде не працює, являється інвалідом I-ої групи (Б) внаслідок загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату і така інвалідність встановлена їй з 08.12.2014 року безтерміново ще під час перебування в шлюбі з відповідачем.

Пенсію по інвалідності отримує в сумі 922 грн. 13 коп., інших джерел доходів не має, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним. Розмір пенсії не відповідає прожитковому мінімуму та не забезпечує її потреби пов'язані з лікуванням та утриманням.

Також вказує, що її колишній чоловік - ОСОБА_2 матеріальної допомоги їй не надає, хоча на нього законом покладений обов'язок по її утриманню, у зв'язку з її непрацездатністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II, III групи.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Також вказує, що відповідач отримує заробітну плату близько 3000 грн., має щомісячний стабільний дохід, працює водієм ПАТ «Теплокомуненерго», інших осіб на утриманні не має, а тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу на її утримання.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання і розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання і розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заперечували проти задоволення позову, пояснивши, що позивачка ОСОБА_1, в розумінні ст. 75 СК України, не являється особою, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки отримує пенсію в розмірі 1532 грн., тобто більшу ніж прожитковий мінімум встановлений законом. Крім того, позивачка ОСОБА_1 має в ПАТ КБ «Приватбанк» вклад та щомісячно отримує дохід у вигляді нарахованих на вклад процентів. Також пояснили, що в позивачки є двоє повнолітніх працездатних дітей, які також повинні її утримувати. А тому просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони у справі (ОСОБА_1 та ОСОБА_2) перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.09.1990 року по 18.09.2015 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.09.2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, рішення набрало законної сили.

Позивачка ОСОБА_1 з 08.12.2014 року являється інвалідом I -ої групи (Б), загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, що стверджується випискою з акту огляду медико-санітарною експертною комісією від 08.12.2014 року.

З довідки Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 14.12.2015 року вих. № 5025 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам I-ої групи в розмірі 1532 грн.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч. 1 ст. 79 СК України).

Звернувшись з позовом до суду позивачка ОСОБА_1 вказує, що вона є непрацездатною особою, перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої з урахуванням витрат на її лікування є недостатнім для проживання, у зв'язку з чим вона має право на отримання від свого колишнього чоловіка - відповідача у справі - ОСОБА_2 утримання (аліментів).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну особу, для осіб, які втратили працездатність з 01.09.2015 року складає 1074 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на одну особу, для осіб, які втратили працездатність з 01.01.2016 року складає 1074 грн.

Розмір пенсії, яку отримує позивачка ОСОБА_1 складає 1532 грн., що стверджується довідкою Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області від 14.12.2015 року, вих. № 5025. Тобто розмір пенсії, яку отримує позивачка є більшим за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має в ПАТ КБ «Приватбанк» вклад в сумі 33000 грн., на який щомісячно нараховуються відсотки, які позивачка отримує, що стверджується випискою від 28.12.2015 року по картці/рахунку № НОМЕР_1 і додаткових рахунках до договору за період з 01.06.2015 року по 28.12.2015 року.

Крім того, в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_1 визнано той факт, що вона в ПАТ КБ «Приватбанк» має не один вклад, а два, на які регулярно отримує відсотки.

Оскільки позивачка ОСОБА_1, як на час звернення її до суду з даним позовом так і на час розгляду справи отримує пенсію в розмірі 1532 грн., що є більшим ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, передбачений Законом «Про Державний бюджет України на 2015 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та щомісячно отримує відсотки на вклад, що знаходиться в ПАТ КБ «Приватбанк», тому вона відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 СК України не належить до осіб, які мають право на утримання.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», суд ,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дружину - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: В.М. Скляренко