УхвалА

іменем україни

18 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Порохівська сільська рада Бучацького району Тернопільської області, про витребування майна з чужого незаконного володіння за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 1 грудня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що після смерті його батька - ОСОБА_6, відкрилася спадщина на будинковолодіння АДРЕСА_1, корову, теля, велосипед «Україна». Зазначав, що він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом,проте володіння указаним майном виявилося неможливим у зв'язку з тим, що воно знаходиться у незаконному володінні його дядька - ОСОБА_5

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України витребувати із чужого незаконного володіння належне йому майно, а саме ключі від будинковолодіння, корову, теля, велосипед «Україна», оскільки воно вибуло з його володіння не з його волі.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 1 грудня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, про те, що згідно з преюдиційним рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 29 липня 2015 року, що набрало законної сили (ч. 3 ст. 61 ЦПК України), будинковолодіння АДРЕСА_1 у порядку спадкування є власністю відповідача і не було власністю померлого батька позивача, у зв'язку з чим підстав для витребування у відповідача ключів від будинку немає. Позивач не довів вимог про витребування у відповідача велосипеда «Україна», що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується з висновком судів про неможливість витребування з володіння відповідача корови та теля, оскільки вони об'єктивно у нього відсутні, а витребувати майно з чужого незаконного володіння можливо лише у разі знаходження цього майна у володінні відповідача, що відповідає роз'ясненням, наданим судом у п. 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». При цьому апеляційний суд роз'яснив позивачу можливість захисту порушеного права.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Монастириського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 1 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

О.В. Закропивний

С.П. Штелик