Провадження № 2/638/4267/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2016 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в якому просять звільнити з під арешту все майно, що належить позивачам, накладеного Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Відповідно до ч. 1ст. 15 ЦПК України, суди розглядають справи в порядку цивільного судочинства щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.5 зазначеної вище Постанови у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що арешт на майно позивачів накладено постановою державної виконавчої служби від 05.11.2012 року, в порядку примусового виконання за виконавчими листами №2-1309/11 від 25.07.2011 року ВП№35053636 та ВП№35051747, виданими на підставі рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 31.01.2011 року по цівільний справі за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, вимоги, викладені у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2, підлягають розгляду у порядку ст. 383 ЦПК України у відповідності до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту для звернення до суду в порядку ст. 383 ЦПК України.

Керуючись ст. 118-121, 383 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту - повернути позивачам.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -