Справа № 654/757/16-ц
Провадження №6/654/16/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді: Гаврильченко Ю.В.

При секретарі: Друговин В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань Херсонської області подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2016 року державний виконавець звернувся до суду з поданням, погодженим в.о. начальника відділу державної виконавчої служби, про тимчасове обмеження гр. ОСОБА_1 ( засновника ФГ «Блізнеци») у праві виїзду за межі України. В обґрунтуванні подання посилається на те, що на виконанні у відділі ДВС Голопристанського РУЮ Херсонської області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання за виконавчими листами № 923/1601/15 та № 923/1603/2015 від 23.11.2015 року виданих Господарським судом м. Херсона про стягнення з ФГ «Блізнеци» на користь Дочірного підприємства з іноземною інвестицією «Сангрант Плюс» щодо стягнення боргу у сумі 1777589,02 грн. Оскільки, ОСОБА_1 добровільно свої зобовязання не виконує, тому державний виконавець просить встановити тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу шляхом заборони перетинати кордон України до виконання своїх зобовязань, та як таке обмеження передбачене ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився.

Розглянувши подання, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань. Відповідно до п. 3 ст. 6 цього ж Закону, паспорт може бути тимчасово вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч.1 цієї статті. Тимчасове вилучення паспорта здійснюється судом.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Зважаючи на викладене, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, державний виконавець, звертаючись до суду з даним поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, посилався лише на те, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження відкрите на підставі виконавчих листів Господарського суду м. Херсона № 923/1601/15 та № 923/1603/2015 від 23.11.2015 року про стягнення з ФГ «Блізнеци» на користь Дочірного підприємства з іноземною інвестицією «Сангрант Плюс» щодо стягнення боргу у сумі 1777589,02 грн.

Матеріали подання взагалі не містять будь-яких доказів того, що державним виконавцем до боржника застосовувалися заходи примусового виконання рішення, передбачені ч.3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження". Також, не наведено обставин та не надано доказів, які б дійсно свідчили про цілеспрямованість боржника на ухилення від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобовязань та його намір вибути за межі України з цією метою, до того ж відсутні відомості про отримання боржником закордонного паспорту.

Тому, з врахуванням вищевикладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд,-.

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_1 ( засновника ФГ «Блізнеци») - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2