Єдиний унікальний номер 242/3415/15-ц Номер провадження 22-ц/775/31/2016
Єдиний унікальний номер 242/3415/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/31/2016
Головуючий у 1 інстанції Хацько Н.О..
Доповідач - Корчиста О.І..
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Краснощокової Н.С., Тимченко О.О.

за участі секретаря Чуряєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію,

встановив:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (далі за текстом ОКП «Донецьктеплокомуненерго») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану теплову енергію, задоволені частково: стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з теплопостачання за період з червня 2012 року по квітень 2015 року в розмірі 6 771,14 гривень, індекс інфляції в розмірі 5 509,62 гривень та 3% річних в розмірі 613,56 гривень, а також судові витрати в розмірі 212, 98 гривень.

Розглядаючи справу, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з теплопостачання, які надає позивач.

Також, суд встановив, що за період з жовтня 2010 року по квітень 2015 року виникла заборгованість за надані послуги, яка складає 10 971,60 гривень.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що відповідачка самовільно, без відповідного рішення та узгоджувальних дозволів провела відключення від системи централізованого опалення, що не є підставою для звільнення від проведення нарахувань за спірний період.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що договір на надання послуг не укладався, через демонтування тепломережі у квартирі у 2008 році вона теплову енергію, що поставляє позивач у квартиру, не отримує. Крім цього, вказує, що судом невірно було визначено суму індексу інфляції та 3% річних.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не з'явився, надав клопотання з проханням розглянути справу без його участі, апеляційну скаргу просив відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без мін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи і обґрунтовано виходив з того, що власником квартири квартирі АДРЕСА_1 є ОСОБА_1. Між сторонами існують договірні правовідносини щодо надання послуг з теплопостачання. За період з жовтня 2010 року по квітень 2015 року у відповідачки виникла заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 10 971,60 гривень. Факт самовільного відключення від системи теплопостачання визнаний відповідачкою та підтверджений актом від 19 серпня 2010 року. (а.с.10).

Встановлено, що представниками ПЕ Селидівтепломережа» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» відповідачці виданий припис щодо поновлення самовільно переобладнаної системи опалення, з яким вона ознайомлена під підпис, проте, дій по відновленню не вчинено. (а.с.11)

Відповідно до пункту 24-26 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених Постановою Кабінету України №630 від 21 липня 2005 року споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно із статтею 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із встановлених обставин, наданих сторонами доказів і вимог закону, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про часткове задоволення позову і стягнення з власника квартири на користь позивача заборгованості за теплопостачання в межах строків позовної давності, про застосування яких просила у судовому засіданні ОСОБА_1.

Довід апеляційної скарги про те, що позивачем необґрунтовано нараховується плата за теплопостачання в зв'язку з тим, що квартира відключена від теплопостачання, є необґрунтованим, оскільки власник квартири самовільно відключила квартиру від теплопостачання, не отримавши на це дозвіл і відповідну технічну документацію.

Апеляційним судом не приймається до уваги довід апеляційної скарги про те, що між сторонами не був укладений договір, оскільки послуги у квартиру позивачем надавались, а відключення від теплопостачання квартири було проведено самовільно, що забороняється Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води.

Відсутні підстави для припинення нарахувань за послуги, оскільки відповідачкою вчинено дії по відключенню самовільно.

Крім цього, не спростовують висновків суду доводи апеляційної скарги про невірний розрахунок суми індексу інфляції та 3% річних, оскільки в матеріалах справи міститься такий розрахунок (а.с.6), який відповідає фактично сумі, визначеної судом в межах строків позовної давності.

Таким чином, суд всебічно, повно і об'єктивно, згідно з наданими доказами розглянув спір, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315 ЦПК України, Апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Судді