Справа №2-1167/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/101/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

19 січня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Ільченко О. Ю. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2015 року

в справі за поданням начальника відділу держаної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 про примусове проникнення до володіння особи,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2015 року відділ державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ( далі Відділ ) з поданням, в якому посилаючись на неможливість проведення державним виконавцем опису та арешту майна ОСОБА_3, оскільки останній чинить в цьому перешкоди, просив надати дозвіл на примусове проникнення в металевий контейнер, що розташований в м. Шостка, Комунальне підприємство « Міський ринок міста Шостка », вул. Прорізна, 4, торгівельні місця 606, 607, державних виконавців, двох понятих, представників стягувача, працівників органів внутрішніх справ, для виявлення, арешту та опису майна боржника ОСОБА_3

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2015 року подання задоволено, надано дозвіл державному на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_3 до металевого гаражу, розташованого у м. Шостка на території Комунального підприємства « Міський ринок міста Шостка », вул. Прорізна, 4, торгівельні місця 606, 607 для проведення виконавчих дій.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність обставин, що мають значення ля справи, які суд вважав встановленими, просить ухвалу суду скасувати, постановивши нову, якою в задоволенні подання відмовити в повному обсязі.

Вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не взято до уваги те, що боржником по виконавчому провадженні не є ФОП ОСОБА_3 і ніяких боргових зобовязань він, як підприємець не має. Зазначає, що про неможливість взяти участь у проведення виконавчих дій, у звязку з перебування на амбулаторному лікуванні, державний виконавець був повідомлений. Крім того, вказує на те, що про дату призначення опису його не було повідомлено.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що протягом тривалого часу рішення суду залишаються невиконаними, державний виконавець немає змоги провести та арешт майна боржника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду з на наступне.

У відповідності до ч. 5 ст. 124, п. 9) ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Основними засадами судочинства є в тому числі є обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови та порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, передбачені Законом України « Про виконавче провадження ».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні у Відділу знаходиться зведене виконавче провадження №34454292, до складу якого входить 12 виконавчих проваджень, щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 майнової та моральної шкоди, інфляційних збитків та на користь держави судових витрат ( т. 4, а.с. 5-28 ).

17 листопада 2015 року, за заявою ОСОБА_3, старшим державним виконавцем Відділу Осовик К.М. було винесено постанову про відкладення виконавчого провадження до 25 листопада 2015 року ( т. 4, а.с. 31 ).

Згідно акту державного виконавця Осовик К.М. від 25 листопада 2015 року ( т. 4, а.с. 30 ), при виході за місцем підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 для проведення опису і арешту майна боржника державні виконавці не мали змоги потрапити до володіння боржника, оскільки останній проігнорував проведення вказаних виконавчих дій.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Обовязки і права державних виконавців визначені в ст. 11 Закону. Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в тому числі звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч.ч. 2 та 5 ст. 5 Закону, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Зі змісту ст. 376 ЦПК України вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла чи іншого володіння боржника чи іншої особи в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника його опису та арешту.

Згідно свідоцтва платника єдиного податку ( т. 4, а.с. 60 ), ОСОБА_3 зареєстрований фізичною особою підприємцем, здійснює діяльність з роздрібної торгівлі з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом та взуттям.

З договору про надання торгового місця, обслуговування і надання послуг на КП « Міський ринок міста Шостка » від 01 січня 2010 року ( т. 4, а.с. 32-33 ) слідує, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить металевий контейнер, який розташований в м. Шостка, Комунальне підприємство « Міський ринок міста Шостка », вул. Прорізна, 4, торгівельні місця 606, 607.

Частиною 1 ст. 320 ЦК України встановлено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Отже, у державного виконавця були усі підстави для виявлення майна боржника у вказаному металевому гаражі.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення боржника про призначення проведення опису та арешту майна на 25 листопада 2015 року спростовуються зібраними по справі доказами. Зокрема, в акті державного виконавця Осовика КМ. від 17 листопада 2015 року ( т. 4, а.с. 29 ), з яким був під підпис ознайомлений ОСОБА_3, зазначено, що виконавчі дії були відкладені саме на 25 листопада 2015 року.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 в добровільному порядку рішення Шосткинського міськрайонного суду від 25 червня 2012 року, 12 листопада 2014 року та від 28 травня 2015 року виконані не були, доступу до належного йому металевого контейнеру не надано, висновки суду першої інстанції щодо наявність правових підстав для задоволення подання Відділу є обґрунтованими.

Слід зазначити також, що апелянтом не надано доказів на підтвердження повідомлення державного виконавця Відділу про неможливість взяти участь в проведенні вказаних виконавчих дій через перебування на амбулаторному лікуванні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді