Провадження № 2/760/283/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Січкар Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди та відшкодування моральної шкоди, -
29.10.2015 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за оренду квартири згідно з Договором оренди житлового приміщення б/н від 11 листопада 2015 року у розмірі 20 504 (двадцять тисяч п'ятсот чотири) гривні 00 копійок; моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок; судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 705 (одна тисяча сімсот п'ять) гривень 20 копійок.
Свої вимоги мотивує тим, що 11.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір оренди житлового приміщення б/н від 11 листопада 2014 року, відповідно до умов якого позивач надав у користування відповідачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач зобов'язався сплачувати за оренду житлового приміщення майна грошові кошти в розмірі 2500,00 грн. кожного місяця, а також оплачувати наступні комунальні послуги:світло, вода, газ, опалення, квартплата.
На порушення умов договору оренди житлового приміщення відповідач не виконує зобов'язання по своєчасній сплаті коштів, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у зазначеному вище розмірі.
Крім того, позивач зазначає, що з відповідача має бути стягнута на користь позивача завдана йому моральна шкода, яка полягає у погіршенні настрою, постійному роздратуванні, яке вплинуло на сімейні стосунки.
Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд до відома не поставив.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.
Згідно ч. 1, 3 ст. 820 ЦК України, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.
Судом встановлено, що квартири АДРЕСА_1, на праві власності належить позивачу, що підтверджуєтьсякопією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі та витягом про державну реєстрацію прав (а.с.17-21).
З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір оренди житлового приміщення б/н від 11 листопада 2014 року, строком з 11.11.2014 року по 11.11.2015 року, відповідно до умов якого орендодавець передає в користування орендатору однокімнатну квартиру і ключ від неї, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, для тимчасового оплатного користування (оренди) (а.с.15-16).
Відповідно до п.4.1. Договору оренди, оплата за оренду житлового приміщення складає 2500,00 грн. та має сплачуватися 15-18 числа кожного місяця.
Пунктом 4.2. Договору оренди передбачено, що завдаток складає 2500,00 грн.
Згідно п.4.4. Договору оренди, орендатор оплачує наступні комунальні платежі: світло, вода, газ, опалення, квартплата.
Відповідно до п.9 Договору оренди, оплата буде здійснюватися в розмірі 2000,00 грн., а 500,00 грн. буде стягуватися на ремонт квартири.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору оренди відповідачем було сплачено позивачу загальну суму коштів у розмірі 9496,00 грн. (а.с.23-24).
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором.
Що стосуються вимоги позивача про відшкодування йому завданої відповідачем моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно положень п. 5. Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
В силу положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, суду не надано.
Крім того, відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює спірні правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, суд вважає заявлені вимоги в цій частині необґрунтовані.
З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610-611, 759, 762, 810, 820 ЦК України, ст. 150, 158, 162 Житлового кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218, 223, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди та відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.
В іншій частині позову, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: