Справа №477/2066/15-ц 12.01.2016 12.01.2016 12.01.2016
Провадження №22-ц/784/97/16
Справа № 477/2066/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Козаченко Р.В.
Провадження № 22ц-784/97/16 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

12 січня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

- представника відповідача Ткаченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Колос» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Фермерського господарства «Колос» (далі -ФГ «Колос») про розірвання договору оренди землі.

Позивачка зазначала, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 20 листопада 2001 року вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,55 гектарів, яка розташована в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області.

01 січня 2010 року між нею та ФГ «Колос» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок (паїв) Жовтневого відділу ДЗК за № НОМЕР_1. Згідно п.2.2 цього договору сторони домовилися, що орендна плата виплачується у розмірі 3% від вартості земельної ділянки, або 1669 грн.75 коп. до 30 грудня звітного року.

Посилаючись на те, що відповідач протягом трьох років не виконував умови договору щодо сплати орендної плати, позивачка просила його розірвати.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно Державного акту серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 6,55 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області

01 січня 2010 року між ОСОБА_2 та ФГ «Колос» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на десять років.

Вказаний договір 19 лютого 2010 року зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок паїв Жовтневого районного відділу ДЗК за № НОМЕР_1.

Наполягаючи на задоволенні позову, як на підставу для розірвання договору, позивачка посилалась на несвоєчасну сплату відповідачем орендної плати починаючи протягом 2014- 2015 років.

Згідно п.2.2. цього договору за користування вказаною земельною ділянкою Орендар зобов'язався сплачувати Орендодавцю орендну плату у розмірі 3% від вартості земельної ділянки або 1669 грн.75 коп. щорічно до 30 грудня звітного року.

Згідно з ст.13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з положеннями ст..15 Закону однією з істотних умов договору оренди землі є умова щодо орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно зі ст..21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Натомість, як встановлено судом першої інстанції між позивачкою та ФГ «Колос» існувала взаємна домовленість за якою відповідач погодився тимчасово зупинити користування земельною ділянкою Орендодавця і передати цю земельну ділянку останній для самостійного обробітку, за умови, що Орендодавець відмовляється від отримання орендної плати та компенсує ФГ «Колос» сплату земельного податку.

Така домовленість відбулася на прохання Орендодавця у зв'язку із фінансовими труднощами останньої і тривала протягом 2014-2015 років. При цьому договір між ними не було розірвано в установленому законом порядку, доповнення та зміни умов договору не вносилися.

Оскільки позивачка не компенсувала відповідачу земельний податок за 2015 рік, відповідач звернувся до неї з вимогою про повернення земельної ділянки.

Даний факт не оспорювався позивачкою як в суді першої так і апеляційної інстанції та був підтверджений відповідачем, тому визнані сторонами обставини у відповідності до вимог ч. 1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Встановивши, що позивачка самостійно обробляла належну їй земельну ділянку протягом 2014-2015 років, отримувала прибуток, сплачувала податок, а виконання умов договору відповідачем було тимчасово зупинено, суд дійшов правильного висновку про відсутність передбачених п.1 «д» ч. 1 ст.141 ЗК України підстав для розірвання договору оренди.

Доводи апеляційної скарги щодо систематичної невиплати відповідачем орендної плати, є безпідставними, оскільки зобов'язання по оплаті орендної плати виникають за користування земельною ділянкою, а відповідач не використовував земельну ділянку позивачки, то відсутні підстави для виплати орендної плати.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, то підстав для його скасування немає.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :