Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді: Бенца К.К.,

при секретарі: Бота О.І.

за участю :

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Холмецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до Холмецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Мотивуючи свої позовні вимоги вказує на те, що після смерті бабусі ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку, загальною площею 4,913 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка розташована в межах Холмецької сільської ради Ужгородського району за межами населеного пункту. За життя ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким заповіла все належне їй майно та майнові права позивачу, яка являється її онучкою. Позивач прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй відмовлено з мотивів відсутності правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Посилаючись на те, що позивач є спадкоємицею майна померлої бабусі за заповітом, оригінал правовстановлюючих документів на земельну ділянку відсутній, з причин його втрати, а оформлення та реєстрація права власності на земельну ділянку не можливі, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі - ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку загальною площею 4,913 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва що знаходиться в межах Холмецької сільської ради Ужгородського району за межами населеного пункту.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.

Представник відповідача Холмецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2 виданим виконкомом Холмецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, копія якого долучена до матеріалів справи./а.с. 8/

За життя ОСОБА_4 залишила на ім'я ОСОБА_4 заповіт посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Форкош М.М. 16.06.2012 року та зареєстрованого в реєстрі за №1051 . ( а.с.9)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом до складу якої входить належна ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого на підставі рішення 19 сесії XXIII скликання Холмецької сілської ради народних депутатів від 22 листопада 2001 року та сертифікату НОМЕР_4, земельну ділянку площею 4,913 га, на території Холмецької сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва./а.с. 12 /

Як стверджено позивачем в позовній заяві оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 року втрачений.

Враховуючи, що спадщина за померлою ОСОБА_4 відкрилася у 2015 році, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми ЦК України 2004 року.

Відповідно до ст. ст. 1217 - 1219 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із змісту ст. ст. 1223,1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 5)

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Cудам слід враховувати, що свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених ч. 2 ст. 1270, ст. 1276 ЦК, - не раніше зазначених у цих статтях строків. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини (п. 3 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Таким чином, аналіз норм права що регламентують порядок оформлення права на спадщину, що відкрилась після 1 січня 2004 року передбачає звернення спадкоємця як за законом так і за заповітом до нотаріуса і видачі ним відповідного свідоцтва.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_4 позивач спадщину відповідно до ст. ст. 1268 -1270 ЦК України прийняла, подавши заяву нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, однак постановою державного нотаріуса Ужгородської районної державної нотаріальної контори від 14 липня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів на спадкове майно - земельну ділянку, що розташована на території Холмецької сільської ради Ужгородського району./а.с. 13 /

Також з матеріалів справи слідує, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого на підставі рішення 19 сесії XXIII скликання Холмецької сілської ради народних депутатів від 22 листопада 2001 року та сертифікату НОМЕР_4, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 4,913 га, на території Холмецької сільської ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тому після смерті ОСОБА_4 вказана земельна ділянка входить до складу спадкового майна.

Проте оригінал вказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 втрачений.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено її цивільне право на отримання спадщини, яке згідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ викладеному у листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

З урахуванням всіх обставин справи, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позивачем доведені ті обставини які викладені в позові, а отже вона, як спадкоємець за заповітом має право на майно померлої ОСОБА_4, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині немає, приймаючи до уваги, що відповідно до діючого законодавства позивач має право на спадкування за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю, через відсутність правовстановлюючих документів позивач позбавлений можливості прийняти спадщину в установленому законом порядку, іншого порядку визнати за ним право власності на спадкове майно законодавством не передбачено, суд зважаючи на визнання відповідачем позову, дійшов висновку, що за позивачем слід визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 4,913 га., що розташована на території Холмецької сільської ради .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1217,1218,1261,1297 ЦК України , ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Холмецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, загальною площею 4,913 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Холмецької сільської ради, Ужгородського району відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца