Справа №2-116/09
Провадження № 2-р/451/14/16
УХВАЛА

іменем України

09 червня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Палюх К.П.

з участю представника заявниці ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення суду від 20 травня 2009 року, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просить розяснити рішення Радехівського районного суду Львівської області від 20.05.2009 року у справі №2-116/09.

В обґрунтування заяви посилається на обставини, що 20.05.2009 року судом, за наслідками розгляду її позову, винесено рішення, відповідно до якого, у задоволенні вимог було відмовлено. Вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій не захистили її інтересів і прийняті із порушенням процесуальних норм. Оскільки рішення суду є для неї незрозумілим та для вжиття подальших процесуальних дій, просить таке розяснити.

Заявниця та її представник у судовому засіданні вимоги підтримали в повній мірі та виклали свої пояснення аналогічно, зазначеним у заяві, яку просять задоволити.

Також представник додатково наголосив, що рішення суду від 20.05.2009 року не відповідає позовним вимогам та у такому його довірительці не зрозумілі підстави відмови у задоволенні її вимог.

Представник відповідача за первинним позовом ОСОБА_3 щодо вимог заявниці заперечила та зазначила, що рішення суду є цілком зрозумілим. У наступне судове засідання представник не зявилася, надавши суду письмову заяву, просила про розгляд заяви за її відсутності.

Крім цього, ОСОБА_4 вирішення вимог заяви про розяснення рішення покладає на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявниці та її повноважного представника, дослідивши подані докази та матеріали справи №2-116/09, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їх заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про розяснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Механізм, визначений статтею 221 ЦПК України не може використовуватись, якщо хтось з осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане ЦПК України.

Так, як вбачається із позовної заяви, предметом позовних вимог було покладення обовязку на нотаріуса Радехівської державної нотаріальної контори перереєструвати представлену частину спадщини та стягнення збитків (т.2 а.с.14-16).

У подальшому за результатом розгляду вимог позивачки, у рішенням суду від 20.05.2009 року у задоволенні таких було відмовлено (т.2 а.с.6-8), яке рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 20.08.2009 року змінено із уточненням норм матеріального права, на підставі яких вирішувався спір (т.2 а.с.4-5).

Тобто, рішення суду у справі №2-116/09 від 20.05.2009 року набрало законної сили.

З цих підстав суд критично відноситься до обґрунтувань представника заявниці, що вказане рішення не відповідає позовним вимогам.

При вирішенні питань, викладених у заяві про розяснення процесуального документу суду, суд виходить із пояснень ОСОБА_1, яким останній уточнив прохальну частину заяви, зокрема, що а ні йому, а ні його довірительці, не зрозумілі підстави відмови у задоволенні позовних вимог, викладені у мотивувальній частині рішення.

У розумінні рекомендацій, викладених у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Також, слід зазначити, що суд може відмовити у роз'ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю.

Рішенням ж суду від 20.05.2009 року, як уже було зазначено вище, відмовлено у задоволенні позовних вимог і таке формулювання викладене у резолютивній частині процесуального документу суду не можливо тлумачити у декількох інтерпретаціях.

З огляду на наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви про розяснення рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.208-210,221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розяснення рішення Радехівського районного суду Львівської області від 20 травня 2009 року у справі №2-116/09, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області на протязі пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_5