Справа № 523/6541/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" червня 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.,

При секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської прокуратури №4, за участю третьої особи Головного управління державного казначейства України в Одеській області, про зобовязання Головне управління державного казначейства України в Одеській області відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить зобовязати Головне управління казначейства України в Одеській області відшкодувати йому матеріальну шкоду в сумі 3 745 гривень та моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що 01 листопада 2012 року він звертався до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок затоплення його квартири АДРЕСА_1. Рішенням суду від 06 грудня 2012 року, в задоволені його позову було відмовлено з підстав недоведеності вини відповідачки ОСОБА_2 Оскільки, під час розгляду вказаної цивільної справи, ОСОБА_2 надала суду недостовірну довідку начальника дільниці №7 Комунального підприємства житлово-комунального сервісу «Пересипський» ОСОБА_3 (надалі КП ЖКС), він у травні 2013 року звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до КП ЖКС, в особі начальника дільниці №7 ОСОБА_3, про визнання дій незаконними. Рішенням суду від 08 липня 2013 року, його позовні вимоги були задоволені та визнано неправомірними дії ОСОБА_3 в частині надання недостовірної інформації про відсутність у період з 01 по 16 жовтня 2012 року, як усних, так і письмових заявок від нього, ОСОБА_1, про факт затоплення його квартири.

У звязку з встановленням факту неправомірності дій начальника дільниці №7 КП ЖКС ОСОБА_3, він 09 серпня 2013 року подав до УМВС України в Одеській області письмову заяву про скоєння ОСОБА_3 кримінальних злочинів, передбачених ст. 366 КК України (службове підроблення) та ст. 364 КК України (зловживання службовим становищем). Його заява була направлена до Хаджибеєвського ВМ Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, яка 30 серпня 2013 року була внесена до Єдиного реєстру досудового розслідування (надалі ЄРДР) і розпочато кримінальне провадження.

Так, як під час проведення досудового розслідування, вказаного вище кримінального провадження, слідча Хаджибеєвського відділу міліції ОСОБА_4, на його думку скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст. 381-1 та ст. 382 КК України (невиконання судового рішення), він 10 квітня 2014 року подав прокурору Суворовського району м. Одеси заяву про вчинення нею вказаних злочинів. Однак, його заява не була внесена до ЄРДР і 16 квітня 2014 року він оскаржив бездіяльність прокурора до Суворовського районного суду м. Одеси. Слідчим суддею Деркачовим О.В., його скарга була задоволена і зобовязано прокурора внести відповідні відомості в ЄРДР. Однак ухвалу суду прокурор не виконав. В подальшому, протягом 20142016 років, у звязку з неправильним розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3, він неодноразово звертався до правоохоронних органів, в тому числі до прокуратури Суворовського району м. Одеси та прокуратури Одеської області з заявами про скоєння злочинів працівниками Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, які прокуратурою не вносились до ЄРДР, а рішеннями слідчих суддів Суворовського районного суду м. Одеси, дії працівників прокуратури визнавалися неправомірними та їх зобовязували внести відповідні відомості до ЄРДР. Крім того, слідчі Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області незаконно закривали кримінальне провадження, порушене ним відносно начальника дільниці №7 КП ЖКС ОСОБА_3 і ці постанови, на підставі його скарг, скасовувалися слідчими суддями Суворовського районного суду м. Одеси.

Вважає, що між неправомірними діями і бездіяльністю органів прокуратури протягом трьох та завданою йому матеріальною шкодою у розмірі 3 745 гривень, яка складається із вартості ремонтних-відновлювальних робіт в його квартирі АДРЕСА_2 і моральною шкодою у розмірі 20 000 гривень, завданих йому в результаті заливу квартири, існує причинний звязок, так як він тривалий час не може захистити свої порушені права затопленням квартири.

На підставі ст. ст. 1166,1167, 1176 ЦК України, просив його позовні вимоги про зобовязання Головного управління казначейства України в Одеській області відшкодувати йому вказану матеріальну та моральну шкоду, задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування.

Представник відповідача Одеської міської прокуратури №4, яка є правонаступником прокуратури Суворовського району м. Одеси, ОСОБА_6, в судовому засідання позовні вимоги та їх обґрунтування не визнала, посилаючись на їх необґрунтованість і незаконність та подала письмові заперечення, які приєднані до справи (л.с. №№148-152).

При цьому представник відповідача посилалася на те, що згідно ст. 1176 ЦК України, на яку посилається позивач ОСОБА_1, як на підставу своїх вимог до прокуратури, право на відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, має громадянин, внаслідок його незаконного засудження, незаконного повідомлення йому про підозру у вчинені кримінального правопорушення, незаконного взяття під варту і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують його права.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено причинний звязок між діями прокуратури та матеріальними і моральними збитками отримані ним в результаті заливу його квартири АДРЕСА_3.

На теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню №0005622 від 07 червня 2016 року триває, що свідчить про відсутність виникнення у позивача права на відшкодування шкоди, передбаченої Законом. Інші кримінальні провадження, які позивач зазначає у позовній заяві та додатках (№0000203, №0000036, №0000022, №00000651, №0000804), не знаходяться в проваджені Одеської міської прокуратури №4, яка є правонаступником прокуратури Суворовського району м. Одеси і не володіє інформацією щодо розслідування зазначених кримінальних проваджень.

Третя особа Головне управління казначейства України в Одеській області, в судове засідання не прибула. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку, встановленому законом, замовною поштою, про що свідчить поштове повідомлення (л.с. №134).

Вислухав сторони, вивчив матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

2. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.6 ст. 1176 ЦК України - шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органом досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою. яка її завдала, за наявності її вини.

Аналіз зазначених норм, а також обґрунтувань позовних вимог, на які неодноразово посилався позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні, в тому числі і на уточнюючі запити суду, вказує на те, що позивач повинен довести сукупність юридичних фактів, а саме: 1) наявність завданої шкоди; 2) протиправність дії (бездіяльність) особи, яка завдала такої шкоди; 3) наявність причинного звязку між протиправними діями (бездіяльністю) особи, яка завдала шкоди та наслідками, які настали; 4) вина особи, яка завдала шкоду.

Позивачем суду не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, що саме з вини Одеської міської прокуратури №4 (колишня назва - прокуратура Суворовського району м. Одеси), його майну та йому, була завдана матеріальна і моральна шкода, у звязку з затопленням його квартири АДРЕСА_1.

Із копії рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2012 року, наданого суду позивачем ОСОБА_1, яке набрало законної сили, спірні правовідносини з приводу затоплення квартири позивача 01 серпня та 28 вересня 2012 року, були предметом розгляду судом, під час якого, винна особа в завдані майнової та моральної шкоди позивачу встановлена не була і в задоволені його позову було відмовлено (л.с. №№13-15).

Визнання слідчими суддями Суворовського районного суду м. Одеси бездіяльність Одеської міської прокуратури №4, у звязку з не внесенням до ЄРДР заяв позивача про скоєні злочини та скасування постанови про закриття кримінального провадження відносно начальника дільниці №7 ОСОБА_7, на думку суду не може бути причинним звязком із завданою позивачу матеріальною і моральною шкодою в результаті затоплення його квартири.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, згідно ст. 30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідно до ст. ст. 34, 35 ЦПК України, треті особи можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення по справі може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї із сторін.

Таким чином законодавством України не передбачено зобовязання третьої особи, виконати певні дії, при ухвалені рішення по цивільній справі, що у своїх позовних вимогах просить позивач ОСОБА_1 відносно третьої особи Головного управління казначейства України в Одеській області.

З іншими позовними вимогами, позивач до суду не звертався.

При таких обставинах, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1176 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

В задоволені позову ОСОБА_1 до Одеської міської прокуратури №4, за участю третьої особи Головного управління казначейства України в Одеській області, про зобовязання Головного управління казначейства України в Одеській області відшкодувати матеріальну та моральну шкоду відмовити.

Копію рішення направити третій особі Головному управлінню казначейства України в Одеській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: