РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року Провадження №2/425/701/16

Справа №425/2620/16-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Овчаренко О.Л. при секретарі Гайворонській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.12.2011 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 09.12.2011 року та до повноліття сина. 29.12.2011 року між ним та ОСОБА_4 шлюб розірвано. 31.08.2013 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 Від шлюбу у них 04.10.2014 року народилась донька ОСОБА_5 Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.06.2016 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 09.06.2016 року та до досягнення дитиною повноліття.На даний час він ніде не працює, не має постійного доходу, у сукупності з нього стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини від всіх видів заробітку. Посилаючись на викладене позивач просить суд зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Рубіжанського міського суду від 23.12.2011 р. на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, постановивши рішення, яким стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку(доходу ) щомісячно до повноліття сина.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві, та додатково пояснив, що відповідачка на даний час перебуває в офіційному шлюбі. Тобто у неї є чоловік, який її утримує. Його теперішня дружина ОСОБА_3, з якою він хоча і перебуває у зареєстрованому шлюбі, але не проживає однією сім,єю, живе одна з їх дочкою, якій ще не виповнилось трьох років. Він, окрім того, що платить ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 його доходу, ще допомагає матеріально і самій ОСОБА_3, оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Аліменти на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трирічного віку з нього за рішенням суду не стягнуті. Дійсно, коли в 2016 році судом були стягнуті аліменти на утримання його другої дитини ОСОБА_6, він офіційно вже не працював, але не заперечував проти стягнення з нього аліментів саме в розмірі 1/4 його доходів. Згоден платити аліменти на другу дитину в розмірі 1/4 частини його доходу і на теперішній час. Раніше не звертався до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7, оскільки аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 були стягнуті з нього тільки в 2016 році. Він має задовільний стан здоров,я, є працездатним, але не може знайти в даний час роботу. Окрім того, позивач зазначив, що відповідачка аліменти, стягнуті на її користь на утримання сина ОСОБА_7, не витрачає на дитину. Хлопчик живе з бабусею, яка його утримує. Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце слухання справи була повідомлені належним чином. Заяв про розгляд справи за її відсутність від відповідача не надходило. Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дочкою ОСОБА_8 до досягнення нею трьох років, тому не працює. Позивач ОСОБА_1 сплачує їй аліменти на утримання їх спільної дитини ОСОБА_6 в розмірі 1/4 заробітку. Окрім того, позивач допомагає їй матеріально в добровільному порядку, оскільки вона не працює. Тому вона не зверталася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на своє утримання. Суд, вислухавши пояснення позивача, третьої особи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 21.02.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.12.2011р. (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.12.2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх доходів, починаючи з 09.12.2011 року, тобто з дня подачі заяви до повноліття сина.(а.с.7). З інформації, наданої адресно довідковим підрозділом територіального органу ДМСУ в Луганській області, вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, змінила прізвище з «Сапєлкіної» на «»Гусєву». (а.с.16) 31.08.2013 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9, яка після укладення шлюбу прийняла прізвище «Сапєлкіна», що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.9).

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 04.10.2014 року народилася донька ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.10).

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.06.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 09.06.2016 року до повноліття дитини (а.с.12). З копії трудової книжки позивача вбачається, що з 24.11.2015 року і по теперішній час він офіційно ніде не працює. (а.с.43-44) З довідки Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області від 14.11.2016р. № 1017 та копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Рубіжанському УПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн., ніде не працює з 12.07.2014 року (а.с.45,46). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цих Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Позивач наполягає на зменшенні розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7, мотивуючи свої вимоги відсутністю постійної роботи і доходу, тим, що з нього стягуються аліменти в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), а також зміною сімейного стану, оскільки у шлюбі з ОСОБА_3 у нього в 2014 році народилась дочка ОСОБА_8, яку він разом з ОСОБА_3, що перебуває у декретній відпустці, повинен утримувати. Окрім того, позивач посилається на те, що відповідачка, отримуючи від нього аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), на дитину, яка проживає з бабусею, не використовує, а витрачає їх на свої потреби. Суд бере до уваги, що сімейний стан позивача після стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 дійсно змінився, оскільки в 2014 році у нього народилася донька ОСОБА_6. Разом з тим зі змісту рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 17.06.2016 року, яким з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, вбачається, що ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій погодився на стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) і не просив стягнути аліменти в меншому розмірі. При цьому в зазначеній заяві не посилався на його незадовільне матеріальне становище чи на інші обставини, зокрема, наявність рішення суду про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_7. Також суд зазначає, що позивач при розгляді даної справи пояснив, що не заперечує проти того, що з нього стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), але просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання старшого сина ОСОБА_7.

Суд вважає, що в даному випадку зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 призведе до звуження прав цієї дитини щодо отримання матеріального утримання від батька і поставить її у нерівне становище у порівнянні з іншою дитиною позивача дочкою ОСОБА_8, що є неприпустимим. Суд не приймає до уваги посилання позивача як на одну з підстав для задоволення позовних вимог на те, що він не працює та не має постійного доходу, оскільки зазначене не є підставою для зменшення розміру аліментів згідно вимог ч. 1 ст.192 СК України. Більше того, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач на момент розгляду справи в суді є дієздатним, має можливість працювати та отримувати постійний заробіток. Окрім того, і на даний час, і на час ухвалення Рубіжанським міським судом Луганської області рішення від 17.06.2016 року про стягнення з позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_8 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), позивач офіційно ніде не працював, але не заперечував проти стягнення аліментів в такому розмірі.

Що стосується посилань позивача на те, що з нього стягуються аліменти в розмірі 1/2 частки його заробітку (доходу), а він зобов,язаний окрім сплати аліментів на утримання двох дітей ще утримувати і ОСОБА_3, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за їх дочкою ОСОБА_8 до досягнення нею трирічного віку, то суд зазначає наступне. Як пояснив позивач і не заперечувала третя особа ОСОБА_3, ОСОБА_1 в добровільному порядку надає ОСОБА_3 матеріальну допомогу і в судовому порядку аліменти на утримання ОСОБА_3 з позивача не стягнуті. При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Положеннями ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, суд враховує і ту обставину те, що розмір аліментів на неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в цілому не перевищує розмір стягнення із заробітку (доходу) позивача ОСОБА_1, який встановлений ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи позивача в тій частині, що відповідачка не використовує стягувані з нього на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7 на дитину, суд відхиляє, оскільки у разі доведеності таких обставин вони не є підставою для зменшення розміру аліментів, передбаченою ст. 192 СК України. Отже, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, що визначені рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 23.12.2011 року, а тому в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити. Керуючись ст. ст.8,10,60,81,88,213-215 ЦПК України, ст.ст.182,192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Овчаренко