У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Савченко В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Горіхівського районного суду Волинської області від 04 березня 2016 року та на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про розірвання кредитного договору,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 липня 2012 року в розмірі 17 843 грн 12 коп., яка виникла через неналежне виконання боржником зобов'язань за вказаним договором щодо його своєчасного й повного погашення.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Акцент-Банк» про розірвання кредитного договору, від 28 липня 2012 року, оскільки такий договір вона не укладала.

Рішенням Горіхівського районного суду Волинської області від 04 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року позов ПАТ «Акцент-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акцент-Банк» кредитну заборгованість у розмірі 9 065 грн 99 коп. Вирішено питання щодо судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані рішення в частині задоволення позову ПАТ «Акцент-Банк» та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшли вірного й обґрунтованого висновку, що через неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди вірно визначили, що ОСОБА_2 не довела факту неукладення кредитного договору.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Горіхівського районного суду Волинської області від 04 березня 2016 року та на ухвалу апеляційного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про розірвання кредитного договору.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.О.Савченко