набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2078/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2016 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі: судді - Томашевського В.А.,

секретарі - Покотун Р.І., Ткаченко Л.Г.

прокурора - Шатунського В.В.,

третя особа:

представника

Чаплинської РДА - Лісової Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа - Чаплинська районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 1960 року народження в інтересах малолітніх дітей, її онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 звернулась з позовними вимогами до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Чаплинська районна державна адміністрація Херсонської області з позовними вимогами про позбавлення їх батьківських прав, посилаючись на те, що:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 народились в селі Червоний Чабан Каланчацького району Херсонської області від батьків - матері ОСОБА_6 та батька - ОСОБА_5.

Батьки дітей ОСОБА_5, який є сином позивачки, та ОСОБА_6 перебувають у шлюбі з 24 листопада 2007 року. З листопада 2007 року по жовтень 2013 року сім'я ОСОБА_6 разом із дітьми проживала в селі Червоний Чабан Каланчацького району Херсонської області. Починаючи з 2011 року батьки дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом почали надміру вживати алкогольні напої, ухилятися від догляду за власними дітьми, не дбали про створення умов для проживання своїх дітей, через що позивач, будучи повідомленою сусідами про стан справ в родині її дітей та онуків, змушена була втрутитися в ситуацію в жовтні 2013 року.

Позивачка встановила, що мати дітей ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, влаштувавши бійку в родині, покинула дітей, через що діти не маючи їжі та будучи недоглянутими вимушені були спати в нетопленому будинку у верхньому одязі. Враховуючи ситуацію, що склалася та відсутність умов проживання в будинку для дітей, позивач вимушено забрала дітей, своїх онуків до свого місця проживання і з жовтня 2013 року до квітня 2014 року діти перебували під її наглядом за місцем її проживання в АДРЕСА_1. В даній квартирі разом із позивачкою проживає також і чоловік позивачки ОСОБА_8, 1955 року народження, дідусь дітей, який також проявляє турботу про них та матеріально утримує.

У подальшому, батьки дітей переїхали проживати в АДРЕСА_2 та у зв'язку із обіцянками батьків про створення умов для проживання, забрали від позивачки своїх дітей до нового місця їх проживання.

Через деякий час у квітні 2014 року позивачка ОСОБА_2 дізналася про те, що відповідачі знову покидають дітей напризволяще, на догляд сторонньої особи, надміру вживають алкогольні напої і свій батьківський обов'язок з виховання та утримання дітей, виявлення турботи про дітей виконують неналежно, у зв'язку з чим позивачка запропонувала батькам дітей повернути їх для проживання знову у її родину, на що відповідачі погодились.

З травня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 проживають з кровноспорідненими дідом та бабою, ОСОБА_2 та ОСОБА_8, а батьки дітей знову рідко їх навідують, обмежуючи зустрічі з ними 15 - 40 хвилин, не цікавляться, чим діти харчуються, як вони розвиваються, чи відповідає фізичний розвиток дітей віковим та медичним показникам, чи забезпечені діти предметами та речами елементарної необхідності - одягом та взуттям, предметами гігієни, чи не хворіють, чи добре сплять, чи не плачуть, чи наявні в них іграшки та предмети розвивальної функції для дітей (олівці, книги, пластилін, фарби, альбоми, тощо), які необхідні маленькій людині для розвивання психічно - когнітивної функції, як складової психіки дитини.

Відповідачі продовжують не виконувати батьківські обов'язки по догляду, вихованню та утриманню своїх дітей, а починаючи з травня 2014 року батьки самоусунулися від обов'язку виховання та матеріального утримання дітей, не навідуються до дитячого садочку «Вишенька» де перебувають щоденно діти, не цікавляться у вихователів про стан розвитку дітей, їх інтересами, дозвіллям, психо - емоційним станом, не відвідують загальні збори, не відводять та не забирають дітей із садочка, не проводять з дітьми час відпочинку, не проявляють зацікавленість до дитячих питань, тем, ситуацій, що складаються в їх житті, наочно демонструючи, що батьки дітей не люблять та не цікавляться ними.

Позивачка звернулась до суду з вимогами про позбавлення батьківських прав відповідачів у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_7, посилаючись на факти, викладені у позовній заяві, не заперечуючи проти врахування висновку органу опіки і піклування Чаплинської РДА про можливість відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав, що на її думку буде сприяти зміні їх відношення до дітей, зазначаючи, що в разі не покрашення такого відношення та постановлення судом іншого рішення, позивачка буде наполягати на первісних своїх вимогах.

Відповідачі у справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позовні вимоги визнали частково, пояснивши, що дійсно не приділяли належної уваги своїм дітям, що дітям дійсно краще у бабусі і дідуся, але вони мають наміри змінити своє відношення до дітей, погодившись, що на даний час дітей можливо від них відібрати.

Представник Чаплинської РДА Лісова Є.С. у судовому засіданні заявила, що їй відомо про стан порушення батьками малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_7 законодавства про охорону дитинства, але зазначила, що на день розгляду даної справи відсутні підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і що найкращим способом впливу на батьків означених дітей буде рішення суду про відібрання дітей до кровноспоріднених баби та діда, що забезпечить належні умови утримання і виховання дітей, без позбавлення їх батьківських прав.

Прокурор Генічеської місцевої прокуратури ОСОБА_9 у судовому засіданні визначив думку, що ефективним заходом впливу на батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 має стати відібрання їх дітей до бабусі, позивачки у справі ОСОБА_2, без позбавлення батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу.

Заслухавши сторони у справі, представника органу виконавчої влади на території Чаплинського району та думку прокурора з питань позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи - копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6, копію свідоцтва про народження ОСОБА_4, копію свідоцва про народження ОСОБА_3, характеристику ОСОБА_2, довідку про доходи ОСОБА_2, характеристику ОСОБА_8, довідки Чаплинської селищної ради № 4448, 4462, про склад сім'ї, з дитячого садка, характеристику ОСОБА_4, характеристику ОСОБА_3, акти обстеження матеріально - побутових умов № 17, 18 від 2 листопада 2015 року, копії свідоцтв про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_8 - суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав означених осіб необхідно відмовити, натомість ухвалити рішення суду про відібрання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від батьків, без позбавлення батьківських прав з таких мотивів:

Згідно вимог Конвенції «Про права дитини» та Закону України «Про охорону дитинства», дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.

Відповідно до ст. 1-5 Закону України «Про охорону дитинства» малолітні діти є особливою категорією населення, яка характеризується соціальною вразливістю та неспроможністю внаслідок власного віку звернутися до суду з метою реалізації процесуального права, що гарантоване ст. З Цивільного процесуального кодексу України, що зумовлює право ряду осіб на звернення до суду з позовом в інтересах дітей з метою захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав дітей.

Згідно ч. 2 ст. 262 СК України, ряд суб'єктів, у тому числі кровноспоріднені баба та дід дитини, наділені правом захисту законних прав та інтересів дітей, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом без спеціальних на те повноважень.

Ст. 152 СК України визначає, що дитина має гарантоване право на належне батьківське виховання. Тобто, ніякі обставини, які складаються у батьків не можуть вважатися такими, що беззаперечно звільняють чи унеможливлюють виконання ними батьківських обов'язків з виховання, догляду та утримання дітей.

Ст. 150 СК України, законодавчо закріпила існування обов'язків, що їх юридично породжує факт батьківства, а саме :

1. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної

середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов'язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Ст. 155 СК України передбачає також, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків має ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Право на належне виховання є як правом дитини так і правом та обов'язком батьків. Дитина має право на належне виконання батьками своїх батьківських обов'язків, а батьки в свою чергу мають реалізовувати батьківські права та обов'язки як в якості права так і в якості обов'язку.

П. 2 ч. 2 ст. 163 СК України передбачає можливість позбавлення батьків батьківських прав у випадку ухилення ними від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та догляду за дітьми.

Разом із тим, згідно висновку Чаплинської РДА №63/01-30 від 01.02.2016 року та рішення №1 комісії з питань захисту прав дитини Чаплинської РДА від 25.12.2015 року, встановлена недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо їх малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_7, оскільки враховано, що батьки дітей пройдуть наркологічне лікування та змінять своє ставлення до потреб та інтересів дітей.

Згідно ч.4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленою законом. Ч.1 ст.170 СК України передбачає можливість відібрання дитини від батьків, не позбавляючи їх батьківських прав, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина може передаватися бабі, дідові, іншим родичам.

Згідно ст.. 150 СК України, відібрання дітей від батьків не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про них.

За таких обставин, суд вважає, що відібрання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та передача малолітніх дітей до їх баби ОСОБА_2 є в інтересах дітей.

Згідно ч.3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 218, 221 ЦПК України, ст.51, 52 Конституції України, ст. 8, 24 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 150, 155, 163, 170 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, третя особа - Чаплинська районна державна адміністрація, про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Відібрати у батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 без позбавлення батьківських прав.

Неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9 передати на виховання ОСОБА_2, їх бабусі, проживаючої АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Чаплинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення

С У Д Д Я: