22-ц/775/211/2016(м)
Категорія 47 Головуючий у 1 інстанції Троян Л.Г.
Доповідач Ткаченко Т.Б.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

Головуючого - Ткаченко Т.Б.,

Суддів - Песоцької Л.І., Мальцевої Є.Є.

при секретарі - Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровське» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі діючим до дати припинення його в установленому законом порядку за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровське» на рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 січня 2016 року,

В с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровське» (далі СТОВ «Кіровське») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про продовження договору оренди землі, зареєстрованого 29 листопада 2010 року за № 34 строком до 2020 року, уточнивши позовні вимоги, просило визнати даний договір оренди землі діючим до дати припинення його в установленому законом порядку.

В обґрунтування позову зазначало, що між позивачем СТОВ «Кіровське» та відповідачем ОСОБА_1 01 червня 2010 року був укладений та 29 листопада 2010 року зареєстрований Волноваським районним відділом ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» договір оренди землі терміном дії на пять років, який сплинув 29 листопада 2015 року.

СТОВ «Кіровське» 01 липня 2015 року повідомило про свій намір продовжувати обробляти належну відповідачу земельну ділянку протягом наступних семи років та виконувати всі умови договору. Протягом одного місяця з дня отримання цього повідомлення, 06 серпня 2015 року, відповідач повідомила адміністрацію підприємства про свій намір самостійно обробляти належну їй земельну ділянку та відмовилась від переукладення договору оренди землі. Позивачем була підписана Угода про припинення договору оренди та 01 липня 2015 року направлена відповідачу для проведення державної реєстрації припинення договору оренди землі. З врахуванням того, що земельна ділянка відповідача знаходиться в єдиному земельному масиві без встановлення межових знаків в натурі (на місцевості), восени поточного року позивачем був здійснений обробіток всіх земель, що знаходяться в оренді відповідно до раніше укладених договорів, під врожай 2016 року.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 11 січня 2016 року в задоволенні позову СТОВ «Кіровське» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі, зареєстрованого 29 листопада 2010 року за № 4 діючим до дати припинення його в установленому законом порядку відмовлено за необґрунтованістю позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач СТОВ «Кіровське», посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, а також стягнути з відповідача на їх користь судовий збір в розмірі 2557,80 грн.

Зокрема зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що закінчення строку дії договору оренди землі є фактично його припиненням.

Судом не прийнято до уваги посилання СТОВ «Кіровське» на застосування п.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності відповідача, яка належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, відповідно до положень ч.5 ст.76 ЦПК України, через її представника (а.с.82, 83).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача СТОВ «Кіровське» - ОСОБА_2, який просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов СТОВ «Кіровське» задовольнити, заперечення представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, з таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Як передбачено ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Обєктом оренди є земельна ділянка.

За змістом статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно із положеннями статті 791 ЗК України земельна ділянка набуває ознак обєкта цивільних прав з моменту її формування з присвоєнням кадастрового номера та внесення в Державний земельний кадастр.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка виявила своє небажання продовжувати дію договору оренди, строк дії якого закінчився, а Закон України «Про оренду землі» не передбачає укладення угоди про його припинення або визнання його діючим до дати припинення.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 988417, виданого 15 березня 2006 року, належить земельна ділянка загальною площею 2,57 га, яка розташована на території Кіровської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с.14).

Між СТОВ «Кіровське» та ОСОБА_1 01 червня 2010 року укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,57 га, в тому числі ріллі 2,43 га та пасовищ 0,14 га, який зареєстровано у Волноваському районному відділі ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 29 листопада 2010 року за № 34 (а.с.9-10).

21 травня 2015 року відповідач звернулась до позивача із заявою про небажання продовжувати строк дії договору оренди, яка отримана позивачем 18 червня 2015 року (а.с.15).

01 липня 2015 року СТОВ «Кіровське» звернулось з пропозицією до ОСОБА_1 про переукладання договору оренди землі, а у разі відмови протягом одного місяця укласти з адміністрацією підприємства угоду про припинення договору оренди землі, здійснити її державну реєстрацію, додавши до листа проект угоди про припинення договору оренди землі (а.с.17,18).

На вказану пропозицію ОСОБА_1 06 серпня 2015 року повторно відповіла відмовою (а.с.21).

18 серпня 2015 року СТОВ «Кіровське» звернулось до ОСОБА_1 з пропозицією про підписання договору та реєстрацію припинення договору оренди в установленому порядку (а.с.23).

Статтею 15 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-Х1V «Про оренду землі», зі змінами і доповненнями на час укладення та реєстрації договору оренди землі (далі Закон України № 161-Х1V), встановлено, що істотними умовами договору оренди землі, крім іншого, є строк дії договору оренди.

Передача обєкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання передачі ( ст.17 Закону України № 161-Х1У).

Відповідно до положень ст.31 Закону України № 161-Х1V договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ст. 34 Закону України № 161-Х1V)

Як передбачено пунктами 8, 20, 21, 31, 35 договору оренди землі від 01 червня 2010 року, договір укладено на 5 (пять) років; передача земельної ділянки орендарю здійснюється під час державної реєстрації договору за актом її приймання-передачі; після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду; після закінчення терміну договору, орендар зобовязаний повернути земельну ділянку в належному стані за актом приймання-передачі; дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Отже, ні Законом України № 161-Х1V, ні договором оренди землі від 01 червня 2010 року не передбачено, що після закінчення терміну договору сторони повинні укласти угоду про припинення договору оренди, а також не передбачено і обовязок орендодавця щодо вчинення заходів направлених на реєстрацію угоди про припинення договору оренди та повернення своєї земельної ділянки, про що вимагає від нього позивач.

Згідно п.41, Прикінцеві положення договору оренди землі від 01 червня 2010 року, невідємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки; акт приймання-передачі обєкта оренди; акт визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості); кадастровий план земельної ділянки.

Зі справи вбачається, що акт встановлення в натурі меж земельних ділянок та акт прийому-передачі земельної ділянки від 29 листопада 2010 року було підписано сторонами договору. Вказаним земельним ділянкам присвоєні кадастрові номери та складено кадастрові плани ( а.с.5 - 7, 11, 12).

З огляду на наведене вище, позивач не був позбавлений можливості та зобовязаний, після отримання заперечення відповідача щодо поновлення строку договору оренди, виконати вимоги діючого законодавства, та відповідно до умов договору оренди, виділити земельні ділянки що належать ОСОБА_1 та повернути їй після закінчення строку дії договору, а саме 29 листопада 2015 року.

Безпідставні і доводи апеляційної скарги щодо не застосування судом положення п.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ухвалення рішення у порушення норм матеріального права.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-1У «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції Закону України № 834-УШ від 26 листопада 2015 року, який набув чинності 13 грудня 2015 року, (в редакції на яку посилається позивач в апеляційній скарзі) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч.2 ст.3 зазначеного Закону).

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей і на них не посилається позивач, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право СТОВ «Кіровське» на користування належними відповідачу земельними ділянками, що знаходились в оренді у позивача.

Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Волноваському районі Донецької області Головного управління Держгеокадасттру у Донецькій області від 29 грудня 2015 року № С-5/0-4/6-15 договір оренди між ОСОБА_1 та СТОВ «Кіровське» на земельну ділянку, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 988417 від 15 березня 2006 року за № 98 загальною площею 2,57 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 2,43 га рілля, кадастровий номер -04-000-0062; ділянка № 2 площею 0,14 га пасовища, кадастровий номер -04-000-0186, зареєстровано Волноваським районним відділом ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельним ресурсам» 29 листопада 2010 року строком на 5 років. Договір дійсний до 29 листопада 2015 року (а.с.56).

Зареєстрованої інформації про те, що СТОВ «Кіровське» має право на теперішній час на користування земельною ділянкою, що належить відповідачу, матеріали справи не містять.

За таких обставин, підстав проводити державну реєстрацію припинення договору оренди, не має. Факт припинення договору настав саме після закінчення терміну дії договору, що передбачено укладеним між сторонами договором оренди землі від 01 червня 2010 року.

Більш того, як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 16 грудня 2015 року державним реєстратором Волноваського районного управління юстиції Донецької області проведено державну реєстрацію договору оренди землі площею 2,43 га, кадастровий номер :04:000:0062, між орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ПрАТ «Екопрод», строк дії договору оренди земельної ділянки - 11 грудня 2022 року (а.с.57).

Колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотримання норм матеріального і процесуального права, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровське» відхилити.

Рішення Волноваського районного суду Донецької області від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Б. Ткаченко

Судді Л.І. Песоцька

ОСОБА_4