Провадження № 2/752/4888/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.10.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до КМР про визнання права власності.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 1963 р. він побудував житловий (садовий) будинок, позначений літ. "Г", загальною площею 75,1 кв.метрів, житловою площею 43,5 кв.метрів, за адресою: АДРЕСА_1, а також господарські будівлі сарай, погріб та вбиральня.

Рішенням Московської райради народних депутатів м. Києва № 193 від 31.03.1987 р. вказаний житловий будинок був узаконений, у зв"язку з чим вирішено видати свідоцтво про право власності на дане домоволодіння на ім"я позивача. Однак, після отримання рішення Московської райради народних депутатів м. Києва позивач так і не отримав свідоцтво про право власності на цей будинок, у зв"язку з чим 10 серпня 2016 року рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жердєвої Н.О. йому було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій на будинок за вказаною адресою.

За таких підстав, позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок під літ. "Г", загальною площею 75,1 кв.метр, житловою площею 43,5 кв.метрів, розташований за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними будівлями сараю, погребу та вбиральні.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, надіслав письмові заперечення, в яких просить розглянути справу без їх представника.

Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням № 193 від 31.03.1987 року Московської райради народних депутатів м. Києва вирішено узаконити будинок під літ. "Г" по вул. Набережно-Корчуватській, 108 в м. Києві та видати свідоцтво про право особистої власності на вказане домоволодіння. (а.с. 5)

Позивач зазначає, що після отримання зазначеного рішення Московської райради народних депутатів м. Києва він так і не отримав свідоцтво про право власності на цей будинок.

З відповіді від 05.10.2016 р. № 12845 (И-2016) Київського міського бюро технічної інвентаризації на запит суду вбачається, що будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований.

10 серпня 2016 року рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Жердєвої Н.О. ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій на будинок за вказаною адресою. (а.с. 12)

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з абзацем 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності 03 серпня 2004 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), чинній на день ухвалення рішення райради, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

За таких обставин, вимога позивача про визнання за ним права власності ґрунтується на законі.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 392 ЦК України (в редакції 2003 року), ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року), статтями 3, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (іден.номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок під літ. "Г", загальною площею 75,1 кв.метр, житловою площею 43,5 кв.метрів, розташований за адресою: АДРЕСА_1, з надвірними будівлями сараю, погребу та вбиральні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: