Справа № 587/3039/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, відділ реєстрації актів цивільного стану Сумського РУЮ, Третя Сумська державна нотаріальна контора про встановлення факту визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду з заявою, посилаючись на те, що її мати ОСОБА_4 в 1992-1997 роках проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 Вони спільне господарство, мали спільний бюджет, працювали в КСП «Шпилівське». 26 липня 1993 року народилася заявниця. В звязку з тим, що батьки в шлюбі не перебували, згідно зі ст. 55 Кодексу про шлюб і сімю України, який діяв на той час, в актовому записі про її народження за заявою матері в «графі» батько-прізвище батька вказане «Кучерявенко», імя, по батькові «Микола Іванович». 20 вересня 2015 року помер батько позивачки ОСОБА_5 ОСОБА_6 його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями є заявниця, її бабуся ОСОБА_7- мати померлого і донька від першого шлюбу-Кисла ОСОБА_6 народження ОСОБА_5 визнавав заявницю своєю донькою. Посилаючись на ці обставини просила встановити факт визнання батьківства.

Заявниця в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримала, у попередніх судових засіданнях підтримала свої вимоги.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, проти заяви не заперечувала.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином.

Представник Третьої Сумської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, від нотаріальної контори надійшла заява з проханням слухати справу у відсутність представника.

Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Сумського РУЮ в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що мати заявниці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в 1992-1997 роках перебували у фактичних шлюбних відносинах, але шлюб між ними зареєстрований не був.

26 липня 1993 року народилася заявниця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-БП № 353166, в якому запис про батька - ОСОБА_5 - був вчинений згідно ст. 55 Кодексу про шлюб і сімю України, а саме запис про батька був вчинений за прізвищем та громадянством заявниці - ОСОБА_4, а ім'я та по батькові біологічного батька дитини було зазначено за її вказівкою ОСОБА_12 (ар. с. 44).

20 вересня 2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть( арк. с. 5).

ОСОБА_6 його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями є заявниця, її бабуся ОСОБА_7 - мати померлого і донька від першого шлюбу - ОСОБА_2 - заінтересовані особи по справі.

ОСОБА_6 народження ОСОБА_5 визнавав заявницю своєю донькою.

Відповідно до приписів ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Факт визнання ОСОБА_5 відносно заявниці підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11І, іншими доказами зібраними по справі та не оспорюється сторнами.

Так, свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_5 її рідний брат. Дійсно, він визнавав заявницю своєю дочкою, регулярно спілкувався з нею, забирав з пологового будинку, постійно вітав з днем народження, заявниця проживала в належній ОСОБА_5 квартирі під час свого навчання в училищі. Заявниця разом з батьком ОСОБА_5 приїздила в с. Камишанка Недригайлівського району, де проживає мати ОСОБА_5- ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що заявниця є її племінницею, а вона є сестрою покійного ОСОБА_5, який був батьком заявниці ОСОБА_13 З матірю заявниці ОСОБА_14 ОСОБА_5 проживав з 1992 по 1997 роки. Коли в 1993 році народилася заявниця, вона (ОСОБА_11І.) разом з покійним братом ОСОБА_5 їздили в с. Шпилівку, де на той час проживала ОСОБА_4 разом з заявницею малолітню ОСОБА_13М.В подальшому ОСОБА_5 піклувався про заявницю як про дочку, називав її своєю дочкою, вона проживала в його квартирі під час навчання в школі та в училищі, разом з нею він їздив в с. Камишанку Недригайлівського району до своєї матері ОСОБА_3 заінтересованої особи по справі.

Свідок ОСОБА_8пояснила суду, що ОСОБА_13 є її хресницею, вона була сусідкою ОСОБА_4- матері заявниці,яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання з 1992 року по 1997 рік перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, в 1993 році в них народилася дочка ОСОБА_13, заявниця по справі. ОСОБА_5 забирав її з пологового будинку, був присутнім як батько під час хрестин, завжди вважав себе батьком заявниці, а її своєю дочкою, постійно піклувався про неї як про свою дитину.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона є мешканкою с. Шпилівка Сумського району, знає, що заявниця народилася в 1993 році, знала її батька ОСОБА_5, який з 1992 року перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_4, матірю заявниці. Свідок пояснила, що її чоловік є хрещеним батьком заявниці. За життя ОСОБА_5 визнавав заявницю батьком, завжди цікавився як вона навчається, піклувався про неї, як про дочку.

З копії заповіту вбачається, що ОСОБА_5 складав заповіт, яким все свої майно заповідав ОСОБА_13, заявниці по справі( ар.с. 51).

З копії договору від 4 лютого 2014 року, укладеного між ОСОБА_13 та ТРК «Майбуття», вбачається, що договір укладався з приводу надання телекомунікаційних послуг абоненту за адресою АДРЕСА_1 місцем проживання покійного ОСОБА_5, що підтверджує факт проживання ОСОБА_13 разом з батьком ОСОБА_5І.( ар. с.75, 52-53, 54).

Таким чином, вимог заявниці є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 213,214, 215 ЦПК України, ст. ст. 234, 235, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим 20 вересня 2015 року відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя