Справа № 148/2112/16-ц Провадження № 22-ц/772/3488/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Вавшка В.С., Нікушина В.П.,

при секретарі: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.10.2016 року у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаною позовною заявою.

Ухвалою судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.10.2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погодившись із зазначеною ухвалою і вважаючи її незаконною, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і справу передати на розгляд за підсудністю.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість ухвали суду.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що за характером правовідносин спір виник з суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, а саме позивачем фактично оскаржується акт індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, відтак справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.

Судова колегія вважає, що ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) (далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

У правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 27.01.2016 року у справі №6-2750цс15, визначено, що за загальним правилом у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (статті 3, 15 ЦПК України).

Справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (частина друга статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані субєкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи видно, що позивачем оскаржується акт індивідуальної дії субєкта владних повноважень, а саме наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, відтак судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті провадження у справі вірно було визначено, що справа не підсудна Тульчинському районному суду Вінницької області.

Щодо викладених в апеляційній скарзі тверджень про те, що вказаний спір не є публічно-правовим, а витікає із цивільно-правових відносин, то дане твердження не заслуговує на увагу, оскільки позивачем предявлено вимогу до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області саме як до субєкта владних повноважень щодо оскарження його рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що ухвала суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.10.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_3

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

Згідно з оригіналом: