Провадження № 2/161/3925/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.

при секретарі - Педич Ю.С.,

з участю представника позивача - Хамази С.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд з цивільним позовом до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплаченої допомоги.

Свій позов мотивує тим, що 18.10.2012 року відповідач звернувся з заявою про призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 року № 261 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд» (далі - Порядок) дана виплата призначається громадянам, які не одержують пенсію або соціальні виплати, що призначаються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам».

Згідно п. 8 Порядку соціальна допомога встановлюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у такому розмірі: 100 відсотків - інвалідам І групи; 80 відсотків - інвалідам ІІ групи; 60 відсотків інвалідам ІІІ групи.

Відповідно до п. 11 Порядку соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою.

Враховуючи подані документи, йому було призначено соціальну допомогу як інваліду ІІІ групи (відповідно до виписки із акту огляду МСЕК від 13.07.2012 № 1573) з 18.12.2012 року по 30.11.2012 року в розмірі 513,60 грн., з 01.12.2012 року по 31.07.2015 року в розмірі 530,40 грн.

Під час проведення перевірки достовірності поданої відповідачем інформації

державними соціальними інспекторами департаменту було встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2012 засуджено та призначено йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, відповідачу за період з 18.10.2012 року по 31.07.2015 року виплачено 30940,58 грн. соціальної допомоги, на отримання якої він не мав права.

Просить стягнути з ОСОБА_3 надміру виплачену допомогу в розмірі 30940,58 грн.

В судовому засіданні представник позивача Хамаза С.Г. підтримала позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову, з підстав викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши думку учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що до департаменту соціальної політики Луцької міської ради 18.10.2012 року звернувся відповідач ОСОБА_3 із заявою про призначення державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам (а.с. 5, 6).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 року № 261 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд» (далі - Порядок) дана виплата призначається громадянам, які не одержують пенсію або соціальні виплати, що призначаються відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам».

Згідно п. 8 Порядку соціальна допомога встановлюється виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у такому розмірі: 100 відсотків - інвалідам І групи; 80 відсотків - інвалідам ІІ групи; 60 відсотків інвалідам ІІІ групи.

Відповідно до п. 11 Порядку соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою.

Враховуючи подані документи, Департаментом соціальної політики Луцької міської ради ОСОБА_3 було призначено соціальну допомогу як інваліду ІІІ групи (відповідно до виписки із акту огляду МСЕК від 13.07.2012 № 1573) з 18.12.2012 року по 30.11.2012 року в розмірі 513,60 грн., з 01.12.2012 року по 31.07.2015 року в розмірі 530,40 грн. (а.с. 17 - зворот, 18, 19).

Згідно з п. 12 Порядку соціальна допомога призначається інвалідам - на весь час інвалідності.

Під час проведення перевірки достовірності поданої відповідачем інформації державними соціальними інспекторами департаменту було встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2012 року засуджено та призначено йому покарання у видгляді позбавлення волі (а.с. 10-16, 17).

Відповідно до п. 36 Порядку у разі застосування до одержувача соціальної допомоги такого виду покарання, як позбавлення волі, виплата допомоги припиняється з дня набрання сили обвинувальним вироком.

Враховуючи викладене, відповідачу за період з 18.10.2012 року по 31.07.2015 року виплачено 30940,58 грн. соціальної допомоги, на отримання якої він не мав права.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідача повідомлено про переплату (а.с. 20), яка виникла з його вини, проте сума незаконно отриманих відповідачем коштів не повернута.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Крім того, посилання представника відповідача на ту обставину, що вимога про стягнення надмірну виплачених коштів за період з 18.10.2012 року по кінець серпня 2013 року не підлягає до задоволення, у зв'язку з пропуском трьохрічного строку позовної давності, а також, що зайва виплата допомоги проведена з вини позивача, який знав про перебування ОСОБА_3 у місцях позбавлення волі, однак продовжував здійснювати виплати, суд не приймає до уваги, оскільки про застосування до останнього покарання у вигляді позбавлення волі позивачу стало відомо після звернення його матері ОСОБА_4 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради з заявою про призначення житлової субсидії від 27.07.2015 року, до якої було додано довідку від 03.03.2014 року Вінницької виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області, на підставі чого 23.02.2016 року проведено перевірку правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення допомоги.

Також, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на підставі ст. 1212 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради суму в розмірі 30940 (тридцять тисяч дев'ятсот сорок) гривень 58 копійок соціальної допомоги.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту соціальної політики Луцької міської ради суму в розмірі 1378 (однієї тисячі триста сімдесят вісім) гривень понесених витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк