У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року у справі позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2014 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитними договорами станом на 25 червня 2014 року в розмірі 81 769,78 доларів США та 3 549 301 грн 44 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 04 грудня 2014 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором від 20 липня 2007 року № МL-600/1250АО/2007 в розмірі 55 696,92 доларів США, заборгованість по відсотках в сумі 3 276,5 доларів США, пеню в розмірі 30 тис. грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором від 02 серпня 2007 року № МL-600/1370АО/2007 в сумі 21 813,47 доларів США, заборгованість по відсотках 982,89 доларів США, пеню в сумі 20 тис. грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій вказував на те, що в мотивувальній частині рішення апеляційного суду Рівненської області від 04 грудня 2014 року суд вказав розрахунок заборгованості по тілу кредиту та відсотках в доларах США та її еквівалент в національній валюті по курсу НБУ, однак, в резолютивній частині рішення апеляційний суд стягнув з нього на користь позивача заборгованість по тілу кредиту та відсотках лише в іноземній валюті.

З наведених підстав просив ухвалити додаткове рішення, в якому встановити суму його заборгованості по тілу кредиту та відсотках по кредитних договорах від 20 липня 2007 року № МL-600/1250АО/2007 та від 02 серпня 2007 року № МL-600/1370АО/2007 в національній валюті України - гривні згідно розрахунку, наведеного в мотивувальній частині рішення.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовлено на підставі ст. 220 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та вирішити питання по суті, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, апеляційний суд правильно виходив із того, що жодної із підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення заявником не наведено, а його доводи спрямовані на ухвалення фактичного нового рішення про стягнення грошових коштів в іншій валюті.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 квітня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак