Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/663/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

06.04.2016 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Мурашка С.І.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акта на право власності на землю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26 січня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акта на право власності на землю.

Зазначав, що він є власником домоволодіння по вул.Айвазовського,5 та користувачем належної земельної ділянки, а власником сусіднього домоволодіння по вул. Ватутніа,2б являється відповідач, якій земельна ділянка належить згідно державного акту на право власності на землю. Посилався на те, що відповідач декілька років тому порушила межі суміжних земельних ділянок, збудувавши на його (позивача) території гараж та дві господарські споруди. Крім того, 20 серпня 2013 року відповідачем було фактично знесено самовільну побудову на його (позивача) території, у звязку з чим, він як землекористувач збудував на своїй території паркан з метою недопущення в майбутньому самовільного захвату суміжним землекористувачем належної йому на праві постійного користування території. В свою чергу, відповідач 16 вересня 2013 року звернулася до нього з позовом до суду про усунення перешкод у користуванні приватною власністю та під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції було призначено повторну комісійну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, за висновками якої від 17 квітня 2015 року площа та розміри земельної ділянки по вул.Айвазовського, 5 згідно фактичного користування не відповідають площі та розмірам, зазначеним в технічному паспорті від 26 листопада 1992 року, в свою чергу площа фактичного користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою вул.Ватутіна, 2б також не відповідає площі даної земельної ділянки згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії КР №109838. При цьому, експерт при проведенні експертизи взяв за основу державний акт на право власності на землю і не врахував рішення виконавчого комітету районної ради народних депутатів м.Кіровограда від 08 серпня 1983 року №400 про зміну конфігурації земельних ділянок по вул.Айвазовського, 5 та по вул.Ватутіна, 2б, на підставі чого зробив висновок про порушення межі між суміжними домоволодіннями саме з його (позивача) боку. Разом з тим, при виготовленні земельно-кадастрової документації та видачі відповідачу на її основі державного акта на право власності на землю в порушення вимог чинного законодавства не було отримано погодження меж між сусідніми домоволодіннями по вул.Ватутіна, 2б та по вул.Айвазовського, 5, що призвело до порушення його законних прав та інтересів, що полягає у протиправному виділенні належної йому на праві постійного користування частини земельної ділянки у власність відповідача.

Тому і просив визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії КР №109838, виданий 13 липня 2005 року ОСОБА_3

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26 січня 2016 року позов залишений без задоволення.

Суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів щодо прав позивача на користування земельною ділянкою по вул.Айвазовського, 5, її площі та меж, та недоведеність його тверджень про передачу відповідачу у власність частини земельної ділянки, яка перебуває у його (позивача) користуванні.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду через порушення судом норм матеріального і процесуального права з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, зокрема, що при виготовленні земельно-кадастрової документації та видачі на її основі державного акта в порушення вимог чинного законодавства не було отримано погодження меж між сусідніми домоволодіннями, що призвело до порушення його законних прав, що полягає в протиправному виділенні належній йому на праві постійного користування частини земельної ділянки у власність відповідачу. У зв»язку з цим порушення меж та незаконне привласнення сусідньої земельної ділянки мало місце виключно з боку домоволодіння по вул.Ватутіна,2б.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач посилалась, зокрема, на відсутність будь-яких порушень прав та законних інтересів позивача з її боку. Крім того, предявлення позивачем позову про визнання недійсним державного акта на право власності на землю, повязує з небажанням позивачем виконувати рішення суду, яке набрало законної сили, та за яким його зобовязано усунути їй перешкоди у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться по вул.Ватутіна, 2б.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, яка заперечувала проти доводів скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником домоволодіння по вул.Айвазовського, 5, а відповідач - власником сусіднього домоволодіння по вул.Ватутіна, 2б у м.Кіровограді, у звязку з чим користуються суміжними земельними ділянками, на яких розташовані їхні домоволодіння.

Також встановлено, що відповідачу належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 665, 98 кв.м в межах згідно з планом, що розташована в м.Кіровограді по вул.Ватутіна, 2б для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №109838, виданого 13 липня 2005 року на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 09 липня 2004 року №1104, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №390 (а.с.4).

Земельна ділянка, яка знаходиться за адресою м.Кіровоград, вул.Айвазовського, 5 не приватизована, правовстановлюючі документи на земельну ділянку за зазначеною адресою відсутні.

Згідно рішення цього ж суду від 10 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2В про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою зобовязано останнього усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 належною їй на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться в м.Кіровограді по вул.Ватутіна, 2б шляхом відновлення площі 31, 28 кв.м межі земельної ділянки по вул.Ватутіна, 2б в м.Кіровограді, який існував до порушення її права, змінивши конфігурацію межі між домоволодіннями по вул.Ватутіна, 2б та вул.Айвазовського, 5 у м.Кіровограді до початкового стану, відновивши паркан по межі, визначеній державним актом на право власності на земельну ділянку від 13 липня 2005 року (а.с.39-41).

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 13 серпня 2015 року зазначене рішення суду першої інстанції змінено. Зобовязано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_3 належною їй на праві власності земельною ділянкою, що знаходиться в м.Кіровограді по вул.Ватутіна, 2б шляхом відновлення площі 11,55 кв.м межі земельної ділянки по вул.Ватутіна. 2б в м.Кіровограді, який існував до порушення її права, змінивши конфігурацію межі між домоволодіннями по вул.Ватутіна, 2б та вул.Айвазовського в м.Кіровограді до початкового стану, відновивши паркан по межі, визначеній державним актом на право власності на земельну ділянку від 13 липня 2005 року. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с.42-43).

Висновком експерта №25 від 17 квітня 2015 року додаткової комплексної комісійної судової земельно-технічної експертизи, яка була призначена під час розгляду зазначеної вище справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_2, встановлено, що частина земельної ділянки, яка згідно з державним актом серії КР №109838 належить ОСОБА_3, площею 11, 55 кв.м фактично знаходиться в користуванні ОСОБА_2, власника житлового будинку по вул.Айвазовського, 5 у м.Кіровограді, зображена жовтим кольором на схемі у додатку №3 до даного висновку експерта (а.с.9-23).

Тобто, судовими рішеннями встановлено використання ОСОБА_2 земельної ділянки, що на праві власності належить ОСОБА_3, і саме з його боку має місце порушення меж та прав на належну ОСОБА_3 земельну ділянку, площа якої становить 11, 55 кв.м., у зв»язку з чим відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обгрунтованим є посилання суду щодо зазначених обставин.

Правильним є висновок суду і відносно того, що решта невідповідностей площі земельної ділянки по вул.Ватутіна,2б, та віднесені до вулично-дорожньої мережі, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_3, площі, визначеній у державному акті, на які посилається позивач, не пов»язана з межею між домоволодіннями сторін та не порушує прав та законних інтересів позивача.

Таким чином, будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов»язувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилався, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання недійсним державного акта на право власності на землю.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст.58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України дав правильну оцінку наданим доказам, в тому числі і письмовим, і відповідно до ст.ст.120,125,152 ЗК України дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем вимог про передачу відповідачу у власність частини земельної ділянки, яка перебуває у його (позивача) користуванні, та відсутність правових підстав для визнання недійсним державного акта на право власності на землю.

Безпідставним є посилання позивача на акт прийомки-передачі межових знаків, який не містить будь-якої інформації щодо предмету спору, відсутня дата його складання, як і його твердження щодо неврахування рішення виконкому від 8 серпня 1983 року щодо зміни конфігурації земельних ділянок, що мало місце до виготовлення наданого позивачем технічного паспорта від 26 листопада 1992 року на жилий будинок по вул.Айвазовського,5, виданого на іншого власника- Бєлоусова ОСОБА_4 (а.с.5-7).

Тому не ґрунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка.

Інші її доводи також не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу відхилити, а рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: