Номер провадження: 22-ц/785/7665/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Станкевича В.А.

суддів Варикаші О.Д.

-- ОСОБА_2

при секретарі Сідлецькій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним та визнання автомобіля спільною сумісною власністю, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 (діючого в інтересах ОСОБА_3) на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 07 вересня 2016 року,-

встановила:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 в якому просить визнати договір купівлі продажу автомобілю марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 від 24.02.2016 року №1685 недійсним з моменту його укладання, а також просив визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 спільною сумісною власністю у рівних долях.

Свої вимоги мотивував тим, що позивач та відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі з 16.05.2012 року по 09.03.2016 року, шлюбний контракт між сторонами не укладався.

З початку 2016 року подружжя фактично прийняло рішення про розірвання шлюбу та поділ майна. Відповідач з метою прискорення зазначених подій, незважаючи на відсутність розірвання шлюбу та відповідної домовленості, поставила вимогу перед позивачем, щодо термінового укладання угоди купівлі продажу автомобіля марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер НОМЕР_1.

24.02.2016 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу № 1685 автомобіля марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір

білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був оформлений та підписаний сторонами на стандартному бланку угоди купівлі продажу у сервісному центрі МВС в присутності адміністратора сервісного центру 5141.

На підставі викладеного просив суд визнати договір купівлі продажу автомобілю марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 від 24.02.2016 року №1685 недійсним з моменту його укладання, а також просив визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 спільною сумісною власністю у рівних долях.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити та зазначив, що відповідно до Сімейного кодексу при укладанні договорів одним із подружжя діє презумпція згоди другого з подружжя, однак така згода має бути надана у письмовому вигляді для укладання договорів щодо цінного майна, а для договорів з обовязковим нотаріальним посвідченням або державною реєстрацією така письмова згода має бути ще і нотаріально засвідчена. позивач нотаріально засвідчену згоду на купівлю - продаж автомобіля не давав (транспортного засобу), яка за результатами угоди потребує державної реєстрації не давав.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що відчуження даного автомобіля відбулось за взаємною згодою обох сторін, посилання позивача, щодо того що договір повинен бути нотаріально посвідчений не відповідає чинному законодавству.

Даний договір було укладено сторонами безпосередньо в сервісному центрі МВС у присутності адміністратора, повністю відповідає умовам закону та є законним підтвердженням правомірності придбання відповідачем вказаного автомобілю. Після купівлі автомобіля, відповідач провела державну реєстрацію даного автотранспорту, як передбачено законодавством. Тому на підставі викладеного просили суд в задоволені позову відмовити повністю.

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 07 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу автомобіля марки HYUNDAI модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 від 24.02.2016 року №1685 недійсним з моменту його укладення, а також про визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль марки HYUNDAI модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 спільною сумісною власністю у рівних долях відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.02.2016 року між сторонами було укладено договір купівлі продажу № 1685 автомобіля марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер НОМЕР_1, який був оформлений та підписаний сторонами на стандартному бланку угоди купівлі продажу у сервісному центрі МВС в присутності адміністратора сервісного центру 5141, що підтверджується копією договору купівлі продажу транспортного засобу №1685 від 24.02.2016 року (а.с. 9).

09.03.2016 року шлюб між сторонами був розірваний, що не заперечується сторонами та підтверджується, відміткою у копії паспорта позивача (а.с. 6).

Відповідно до п.1.1. даним Договором Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець зобовязується прийняти у власність транспортний засіб, який має такі характеристики: марка HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип ТЗ легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842, реєстраційний номер НОМЕР_1,зареєстрований за Продавцем 12.08.2015 року підрозділом МВС 702 та сплатити обумовлену цим договором грошову суму.

Згідно з п.1.2 Транспортний засіб належить на праві власності Продавцю, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) серії СТХ №307576 виданим 12.08.2015 року підрозділом МВС 7102.

Відповідно до п. 2.1. за домовленістю сторін ціна Транспортного засобу складає 100000 (сто тисяч) гривень. Також в даному договорі визначено, що сторони підписавши даний договір діють добровільно і перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміють значення своїх дій.

Пунктом 2.2 зазначеного договору купівлі-продажу підтверджується, що оплата Транспортного засобу здійснюється готівкою та підтверджується і підписом позивача. (а.с. 9)

Згідно копії розписки від 22.02.2016 року, відповідач у присутності свідків отримала від ОСОБА_6, в борг грошову суму в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, та зобовязалась їх повернути до 01.12.2016 року (а.с. 52-53).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Законом, зокрема ст. 657 ЦК України, не передбачено обов'язковість нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу автомобіля.

Також відповідно до Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

При таких даних суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що твердження представника позивача, щодо нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу, є не обґрунтованим, звязку з тим, що дана угода є не обовязковою для нотаріального посвідчення, також сторонами був укладений договір купівлі-продажу автомобіля, було досягнуто домовленості щодо усіх умов договору, були виконані всі обв'язки сторін за цим договором, відповідач (покупець) передала оговорену суму коштів за автомобіль, а його власник - позивач прийняв оплату та передав їй автомобіль, ключі від нього та документи, окрім цього в судовому засіданні представник позивача, не заперечив факту отримання коштів його довірителем, за продаж автотранспорту.

Щодо визнання за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 автомобіль марки HYUNDAY модель Elantra 2013 року випуску, тип легковий седан, колір білий, номер кузова (шасі, рама) KMHDH41EBDU 703842 спільною сумісною власністю у рівних долях, то виходячи з наданих доказів суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що в даній частині позову необхідно відмовити у звязку з тим, що даний автотранспорт був придбаний на гроші, які відповідачка взяла у борг, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справах, та які не є спільною сумісною власністю, а відповідно до п. 3

ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Крім того у судовому засіданні відповідачем та представником позивача було підтверджено той факт, що сторони на час укладання договору купівлі продажу автомобіля, а саме на 24.02.2016 року, не проживали як чоловік та дружина, перестали вести спільне господарство з початку 2016 року, але знаходились в зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 09.03.2016 року.

Відносно позовних вимог про визнання автомобіля спільною сумісною власністю, то зі змісту позовної заяви видно, що позивач просив визнати договір купівлі продажу транспортного засобу недійсним, що стане на його думку підставою для визнання права на автомобіль спільною сумісною власністю у рівних долях.(а.с. 4)

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується посилань зазначених в апеляційній скарзі стосовно того, що потрібна згода подружжя на здійснення угоди, то дані обставини судом не взяті до уваги оскільки сторонами укладеної угоди є саме подружжя та сторони не проживали як чоловік та дружина, перестали вести спільне господарство.

Заперечення зазначені в апеляційній скарзі стосовно того, що зазначена в договорі ціна автомобіля не є справедливою, колегія суддів не бере до уваги, оскільки таких вимог не було заявлено в позовній заяві.

Крім того відповідно до укладеного договору купівлі-продажу сторони дійшли згоди з приводу ціни автомобіля за яку продавець продає, а покупець його покупає.

Статтею 627 ЦК України встановлено принцип свободи договору, згідно якому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначеності умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім цього, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами, відступити від положень цих актів і врегулювати свої відносини на власний розсуд, і не можуть відступити від положень цих актів, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень цих актів відносин між сторонами.

Таким чином, позивач на момент його укладення договору не заперечував свого вільного волевиявлення та своєї вільної згоди щодо всіх умов даного договору купівлі-продажу автомобіля.

Що стосується інших обставин зазначених в апеляційній скарзі то вони або спростовуються матеріалами справи та викладеним, або не є підставою для скасування рішення суду.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 (діючого в інтересах ОСОБА_3) - відхилити.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 07 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Судді апеляційного суду Одеської області В.А. Станкевич

ОСОБА_7

ОСОБА_2