Справа № 1007/7475/2012
Провадження № 4-с/361/14/16
УХВАЛА

16 травня 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Маценко Н.П.

при секретарі Телепі Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даною скаргою, в якій з урахуванням зменшень просить зобовязати державного виконавця Шкред І.Ю. впродовж двох місяців звернути стягнення на заставне нерухоме майно боржника, ОСОБА_3, а саме земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0056, що розташована за адресою Київська область, Обухівський район, с. Ленди провул. Зелений та трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом його продажу на прилюдних торгах; звернути стягнення на рухоме майно боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що було арештоване та описане у ході здійснення виконавчих дій шляхом його продажу з прилюдних торгів.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що на виконанні у ВДВС Броварського МРУЮ перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/1007/2460/2012, виданого Броварським міськрайонним судом Київської області від 16.01.2013 року про солідарне стягнення із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь боргу на суму 662161,32 грн.

У ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем виявлено, що за боржником ОСОБА_3 зареєстроване на праві власності нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :07:002:0056, що розташована за адресою Київська область, Обухівський район, с. Ленди провул. Зелений та квартира АДРЕСА_2. Згідно із витягами із Державного реєстру обтяжень нерухомого майна вказана земельна ділянка перебуває у заставі ПАТ КБ «Надра» на підставі договору іпотеки № 4979 від 12.09.2008 року, а квартира у заставі АКІБ «УкрСиббанк» на підставі договору іпотеки від 12.03.2007 року.

У порядку ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець неодноразово надсилала повідомлення до ПАТ КБ «Надра» та ПАТ «УкрСиббанк» щодо згоди чи відмови від реалізації іпотечного майна. При цьому останні заперечували проти звернення стягнення на предмет іпотеки. Разом з тим, вважає, що незгода заставодержателів у реалізації заставленого майна не може бути підставою для відмови державного виконавця у її здійсненні. Реалізація заставленого майна здійснюється у порядку, визначеному ЗУ «Про виконавче провадження», а заставодержатель лише має право на звернення до суду із позовом про зняття арешту із майна, чого до цього часу здійснено не було. Вважає, за таких обставин жодних перешкод у реалізації заставного майна не має.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним, просив її задовольнити.

Головний державний виконавець ВДВС Броварського МРУЮ ОСОБА_2 на початку слухання справи по суті скаргу не визнала, однак у подальшому після зменшення скаржником вимог проти скарги не заперечила. Пояснила, що на примусовому виконанні у відділі перебуває зведені виконавчі провадження боржниками за яким є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 У ході здійснення виконавчих дій винесено постанову про відрахування із заробітної плати боржника ОСОБА_4, описано та арештовано її майно актами від 28.11.2013 року, 17.06.2014 року та 12.03.2015 року.

Згідно із реєстрами речових прав за боржником ОСОБА_3 рахується нерухоме майно, а саме земельна ділянка, що перебуває у іпотеці ПАТ КБ «Надра» та квартира, що перебуває у іпотеці АКІБ «УкрСиббанк». Вона неодноразово направляла вимоги та запити щодо згоди чи відмови від реалізації іпотечного майна, однак будь-якої відповіді не надходило.

Боржник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву у якій просила залишити без задоволення скаргу, так як стягнення на користь ОСОБА_1 відбувається із її заробітної плати.

Боржник ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд скарги у його відсутності до суду не направив.

Заінтересовані особи ТОВ «Кей-Колект», ПАТ КБ «Надра» та ПАТ «УкрСиббанк» у судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду даної скарги повідомлялися належним чином, заяв про розгляд справи у відсутності їх представників до суду не направили.

Вислухавши пояснення скаржника, заперечення державного виконавця, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» провадження являється завершальною стадією судового провадження.

Виконавче провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Закону України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.

Тобто, при примусовому виконанні рішень суду державний виконавець має діяти на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.01.2013 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчі листи про солідарне стягнення із ОСОБА_4К та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 боргу у розмірі 603219 грн.

Постановами старшого державного виконавця від 22.01.2013 року відкрито виконавчі провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа та накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 у межах суми стягнення та оголошено заборону на його відчуження.

Виконавче провадження боржниками за якими є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зведене № 48907364.

Постановою державного виконавця від 21.10.2015 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 663590,90 грн.

28.11.2013 року, 17.06.2014 року та 12.03.2015 року державним виконавцем описано та арештовано майно боржника ОСОБА_4, про що свідчать відповідні акти.

У ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем встановлено належність боржнику ОСОБА_3 нерухомого майна. Відповідно до витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_2. Вказаний обєкт нерухомого майна значиться під забороною; підстава обтяження договір іпотеки від 12.03.2007 року. Із вказаного реєстру також вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер :07:002:0056, що розташована за адресою Київська область, Обухівський район, с. Ленди провул. Зелений. Згідно із відомостями про іпотеку вказана земельна ділянка перебуває у іпотеці ВАТ КБ «Надра» згідно із договором іпотеки від 12.09.2008 року.

У рамках здійснення виконавчого провадження 13.06.2013 року державним виконавцем описано та накладено арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_3, про що свідчить акт опису і арешту майна.

Згідно із ч. 3 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет перед незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до Інструкції "Про проведення виконавчих дій" № 74/5 від 15 грудня 1999 року та ч. 3 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Частиною 4 статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Повідомленнями від 21.08.2013року, 28.11.2013 року, 25.02.2014 року, 23.07.2014 року та 23.01.2015 року державні виконавці ВДВС Броварського МРУЮ зверталися до ТОВ «Кей-Колект» правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» як обятжувача нерухомого майна із повідомленнями про надання погодження або відмову у реалізації майна, що знаходиться у заставі та можливу реалізацію по порядку виконавчого провадження для задоволення вимог стягувача.

Листом від 19.06.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» повідомив ВДВС відступлення боргу ТОВ «Кей-Колект» згідно із договором факторингу.

Листами від 08.10.2013 року, 12.04.2014 року та 13.08.2015 року ТОВ «Кей-Колект» повідомляло про заперечення проти звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_4 та припинення звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що 29.01.2016 року між ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_3 укладено договір про припинення зобовязання переданням відступного, за умовами вказаного договору сторони дійшли згоди про припинення первісних зобовязань боржника, які виникли на підставі кредитного договору № 0 від 12.03.2007 року із всіма змінами та доповненнями шляхом передачі боржником кредитору суми відступного до 30.01.2016 року.

Пунктом 2.1 вказаного договору передбачено, що після виконання умов цього договору, припиняються всі та кожне із зобовязань, визначені кредитним договором № 0 від 12.03.2007 року у тому числі і договір іпотеки № 49280 від 12.03.2007 року, а сам кредитний договір вважається таким, що припинив свою дію.

Згідно із довідкою від 29.01.2016 року, виданою ТОВ «Кей-Колект» станом на 30.01.2016 року ОСОБА_3 за кредитним договором від 12.03.2007 року не має заборгованості перед ТОВ «Кей-Колект». Таким чином у результаті припинення основного кредитного зобовязання, припинено і похідне від нього зобовязання за іпотечним договором.

20.11.2013 року, 25.11.2013 року та 25.02.2014 року відділ ДВС у рамках здійснення виконавчого провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_3 та ОСОБА_4К, на користь ОСОБА_1 звертався до ПАТ КБ «Надра» із повідомленнями про накладення арешту на майно ОСОБА_3, яке перебуває у іпотеці ПАТ КБ «Надра», а саме земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0056, що розташована за адресою Київська область, Обухівський район, с. Ленди провул. Зелений та направлення доручення до Обухівського ВДВС для опису даного майна та реалізації у порядку виконавчого провадження.

Заявою від 16.09.2013 року ПАТ КБ «Надра» повідомив ВДВС Броварського МРУЮ про ненадання згоди та заперечення щодо стягнення заборгованості по іншому виконавчому провадженню за рахунок вищевказаної земельної ділянки.

Разом з тим, з часу повідомлення іпотекодержателя про накладення арешту на земельну ділянку останнім не було предявлено вимогу про звільнення майна із під арешту у порядку ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження».

Оцінюючи наведене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість забезпечення доводів скаржника та необхідність зобовязання державного виконавця з метою виконання судового рішення про стягнення боргу на користь ОСОБА_1 звернути стягнення на заставлене нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_3 Разом з тим, суд вважає за доцільне не конкретизувати спосіб реалізації нерухомого майна, а зазначити про реалізацію у порядку виконавчого провадження. Вимога про зобовязання звернення стягнення та реалізацію рухомого майна боржників також є обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 383-386 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

скаргу задовольнити.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 звернути стягнення на заставне нерухоме майно боржника ОСОБА_3: земельну ділянку кадастровий номер :07:002:0056, що розташована за адресою Київська область, Обухівський район, с. Ленди провул. Зелений та трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 шляхом його реалізації у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 звернути стягнення описане, арештоване та оцінене рухоме майно боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом його реалізації у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Н. П. Маценко