Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Черновського Г.В.,

при секретар Пісчанській Т.М.,

за участю : позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеденою відповідальністю «ОСОБА_3 Батери» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ТОВ «ОСОБА_3 Батери» про стягнення заборгованості по заробітній платі (а. с. 3-4).

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні посилався на те, що в період з 17 листопада 2014 року по 16 лютого 2016 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «ОСОБА_3 Батери», обіймав посаду налагоджувальника акумуляторного виробництва комплексу № 3 за сумісництвом, відповідно до наказу № 41-к від 17 листопада 2014 року. Оскільки відповідачем тривалий час не виплачувалась заробітна плата, позивач був змушений звільнитись з підприємства 16 лютого 2015 року. Станом на день звільнення загальна заборгованість відповідача по заробітній платі становить 12 950,30 грн., проте відповідач вказану заборгованість не погасив, виплати всіх належних позивачу сум підприємства в день звільнення відповідачем не було проведено. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 40 818,14 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив, викладене позивачем у позовній заяві, проте позов визнав частково.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог з наступних вимог.

Судом встановлено, що в період з 17 листопада 2014 року по 16 лютого 2015 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «ОСОБА_3 Батери», обіймав посаду налагоджувальника акумуляторного виробництва комплексу № 3 за сумісництвом, відповідно до наказу № 41-к від 17 листопада 2014 року (а.с. 10-11).

Наказом від 16 лютого 2015 року № 21-к позивача було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Відповідно до довідки про заробітну плату № 132 від 04 грудня 2015 року заробіток позивача з листопада 2014 року по лютий 2015 року, з урахуванням обовязкових платежів, складає 12 950,30 грн. (а.с. 31).

Оскільки сума обовязкових платежів, які підлягають сплаті підприємством за період з 17 листопада 2014 року по 16 лютого 2015 року складає 2 350,39 грн, то заборгованість по заробітній платі позивача за вказаний період з складає 10 599,91 грн.

Відповідно до наданого представником відповідача розрахунку сума середньої заробітної плати за затримку виплати заробітної плати позивача становить 17 479,62 грн. (а.с.37), сума індексації заборгованої заробітної плати ОСОБА_1 становить 6 212 грн. (а.с.29-30).

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.

У відповідності зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, оцінюючі докази, досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача задовольнити частково, а саме стягнути з ТОВ «ОСОБА_3 Батери» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 34 291,53 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Батери» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 34 291 (тридцять чотири тисячі двісті девяносто однієї) гривні 53 коп.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий суддя: Г.В. Черновськой