Справа №705/6036/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді Годік Л.С.

секретар Музичук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Уманської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: служба у справах дітей Уманської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 травня 2011 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04 серпня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано та після розірвання шлюбу їхній син постійно проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Оскільки їхній син інвалід дитинства, має ряд захворювань, які потрібно лікувати, проходити безліч реабілітацій для одужання, а відповідач зовсім не надає матеріальну допомогу на дитину, не дбає про його стан, тому дбаючи в інтересах сина та задля забезпечення йому належного лікування та проживання в неї виникло питання переїхати з сином на постійне місце проживання до своєї бабусі ОСОБА_5 до Російської Федерації.

Позивачка, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву в якій просила розгляд заяви проводити у її відсутність, позовні вимоги позивача підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте, на адресу суду подав заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява, згідно якої просили справу розглядати за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, враховуючи процесуальну позицію позивачки та відповідача, представника третьої особи, дослідивши надані письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. В графі «батько» вказано ОСОБА_3, а в графі «мати» вказано ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 серпня 2016 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до довідки про склад сім'ї ОСОБА_2, виданої РЕУ № 1 за № 410 від 05.09.2016 року, позивачка ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 разом із сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_1 виданого управлінням праці та соціального захисту населення Уманської міської ради ОСОБА_4, 2015 року народження, призначено державну соціальну допомогу як дитині - інваліду до 18 років(а.с.16).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», одинокою матір'ю слід вважати жінку, яка не перебуває у шлюбі і у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері; вдову; іншу жінку, яка виховує і утримує дитину сама.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції ООН).

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України", за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Підпунктом 2 пункту 4 "Правил перетинання державного кордону громадянами України", затвердженими постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови від 25 серпня 2010 року № 724) передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій (оригіналів) рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до п. 18 "Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 (у редакції постанови КМУ від 24.03.2004 року № 380), оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

Враховуючи все вище наведене, а також те, що відповідач в позасудовому порядку відмовляється дати згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон для лікування та проживання на період лікування, суд вважає, що це суперечить інтересам дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі наведеного, ст.ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 123, 135 СК України, ст.ст. 2, 4, 7 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволити.

Надати дозвіл на виїзд з України малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3, у супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 до Російської Федерації для довготривалого лікування та проживання до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Л.С. Годік