Справа № 509/1077/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Іванченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою, посилаючись на те, що 10.12.2014 року між ним та відповідачем, в простій письмовій формі було укладено договір позики, відповідно до якого позивач позичив відповідачу суму у розмірі 4000 долларів США, що еквівалентно 62587,60 гривень, строком до 10.12.2015 року зі сплатою 1,5 процентів за користування грошима щомісяця від суми боргу, що становить 60 долларів США щомісяця, що в квіваленті становить 938,81 гривень.

Позивач надав відповідачу зазначену суму позики, при цьому відповідач сплачував позивачеві проценти за користування кредитом за період з січня місяця 2015 року і до вересня місяця 2015 року включно, але свої зобов"язання щодо повернення боргу на умовах передбачених договором не виконав та борг не повернув.

З наведених підстав позивач в позовній заяві просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму позики у розмірі 62587,60 гривень, а також залишок за процентами у розмірі 5632,86 гривень, а всього 68220,46 гривень.

Позивач в судове засідання не з"явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з положеннями ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх тверджень та заперечень.

Згідно з положеннями ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку, вставлені договором.

Згідно з положеннями ст. 530 ЦК України якщо у зобов"язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов"язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 10.12.2014 року позивач позичив відповідачу суму у розмірі 4000 долларів США, що еквівалентно 62587,60 гривень,строком до 10.12.2015 року зі сплатою 1,5 процентів за користування грошима щомісяця від суми боргу, що становить 60 долларів США щомісяця, що в квіваленті становить 938,81 гривень.

Позивач надав відповідачу зазначену суму позики, при цьому відповідач сплачував позивачеві проценти за користування грошима за період з січня місяця 2015 року і до вересня місяця 2015 року включно, при цьому отримання процентів позивачем від відповідача за період з січня по вересень місяці 2015 року позивачем не заперечуються.

Отримання відповідачем зазначеної суми та умови повернення позики підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки від 10.12.2014 року, складеною відповідачем ОСОБА_2

Докази повернення позики відповідачем в матеріалах справи відсутні, у зв"язку з чим суд вважає за необхіде стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму боргу у розмірі 62587,60 гривен.

Окрім цього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за прострочений період до дати звернення позивача до суду із зазначеним позовом, що становить 5632,86 гривень (938,81 грн Х 6 місяців=5632,86 грн).

З урахуванням обставин справи та на підставі наявних у справі письмових доказів суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім цього позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 682,50 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,60,88, 208,209, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.530, 625, 1046, 1047,1049 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який мешкає за адресою: вул. Оборонна, 99, с. Прилиманське Овідіопольського району Одеської області на користь ОСОБА_1, який мешкає за адресою: вул. Шевченка,3, с. Барабой Овідіопольського району Одеської області суму боргу за договором позики від 10.12.2014 року у розмірі 62587,60 гривень, а також проценти за користування грошима в сумі 5632,86 гривень, а всього 68220,46 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 682,50 гривень.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.І. Бочаров.