АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/903/15-ц Номер провадження 22-ц/786/32/16Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П. Я. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М. при секретарі: Діхтяр Т.В.

за участю представника позивача - Концевого В.Ю. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго"

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2015 року по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначало, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов, укладеного сторонами договору про надання послуг з теплопостачання, станом на 01 травня 2015 року утворилась заборгованість у сумі 5 534 грн. 95 коп.

Окрім того, вказувало, що за період з 01 квітня 2006 року по 01 травня 2015 року нараховано індекс інфляції в сумі 3 211 грн. 05 коп. та 3% річних в розмірі 789 грн. 53 коп. У зв'язку з цим, просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 9 535 грн. 53 коп.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 11 червня 2015 року задоволено клопотання представника позивача та до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_4.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2015 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 30 грудня 2015 року та додаткового рішення від 05 лютого 2016 року, позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" судовий збір у розмірі по 121 грн. 80 коп. з кожного.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Частково не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило змінити оскаржуване ним судове рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення індексу інфляції та 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання та стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" індекс інфляції в розмірі 3 211 грн. 05 коп. та 3% річних в розмірі 789 грн. 53 коп. Покласти на відповідачів витрати, понесені підприємством при подачі апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що 24 січня 2012 року між ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг тепло-постачання. Згідно договору позивач зобов'язався надавати споживачеві та особам, які фактично проживають в квартирі, послуги з теплопостачання. ОСОБА_3 зобов'язався такі послуги своєчасно оплачувати. Відповідно до договору, послуги надаються за адресою: АДРЕСА_1 /а. с. 15/.

Договір містить положення про тарифи на послуги підприємства, на момент укладення договору. Згідно п. 4.1 договору, тарифи на послуги централізованого опалення та підігріву води встановлюються уповноваженими органами місцевої влади, відповідно до чинного законодавства. При цьому до матеріалів справи долучено рішення про встановлення таких тарифів Полтавською обласною радою у 2008, 2009 та 2011 роках.

Згідно п. 4.1.1 договору, оплата послуг має здійснюватись щомісячно.

Також судом встановлено, що відповідач умови договору належним чином не виконував, плату за надані послуги вносив не регулярно, в зв'язку з чим, згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01 травня 2015 року становить 5 534 грн. 95 коп.

Окрім того, за весь час прострочення з 01 квітня 2006 року по 01 травня 2015 року нараховано індекс інфляції в сумі 3 211 грн. 05 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі - 789 грн. 53 коп., що в загальному розмірі становить 9 535 грн. 53 коп.

За нормами ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 5 ч. 3 зазначеного закону, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, наймач (власник) квартири зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України №630 від 21 липня 2005 року та п. 3.1 Договору про надання послуг теплопостачання від 24 січня 2012 року, визначено, що плата за надані послуги за вищевказаною адресою справляється відповідно до затверджених нормативів (норм) споживання: з централізованого постачання гарячої води (підігріву води) - з розрахунку на одного мешканця; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.м. опалювальної площі за місяць протягом періоду надання послуги.

Судом першої інстанції також встановлено, що до початку розгляду справи по суті, ОСОБА_3 сплатив суму основного боргу, що підтверджується наданими відповідачем копіями квитанцій про оплату, а також рахунком ПОКВПТГ "Полтаватепло-енерго" на оплату послуг теплопостачання, згідно якого борг за ОСОБА_3 по особовому рахунку НОМЕР_1 станом на 31 серпня 2015 року - відсутній.

Враховуючи відсутність заборгованості на час вирішення даного спору, суд відмовив у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в частині стягнення основного боргу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в частині стягнення індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, суд першої інстанції виходив як з відсутності основного боргу у відповідачів на момент розгляду справи, так і з їх майнового стану, взявши при цьому до уваги, що ОСОБА_3 є пенсіонером та потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, ОСОБА_4 не працює та є, як і його дружина, громадянами, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, мають дитину, яка тяжко хворіє і потребує на лікування значні суми коштів. Разом з тим, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду виходячи з наступного. Так встановлено, що взаємовідносини ПОКВПТГ "Полтаватепло-енерго" з ОСОБА_3 по наданню послуг з теплопостачання врегульовані укладеним сторонами 24 січня 2012 року договором, предметом якого, згідно п. 1.2 є послуги з центра-лізованого опалення та підігріву води.

Відповідно до п. 4.1.1 зазначеного договору споживач зобов'язувався сплачувати за надані послуги до 10 числа наступного за розрахунковим місяця. В той же час судом встановлено, що відповідач порушив умови укладеного договору, оскільки обов'язок по оплаті наданих послуг теплопостачання виконував не належним чином.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

За нормами ст. 610 ЦПК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. В свою чергу, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, отже не є штрафними санкціями.

Таким чином, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, помилково застосував до спірних правовідносин норми ч. 3 ст. 551 ЦК України, що регулюють стягнення неустойки, порушивши тим самим норми матеріального права, оскільки нормативне регулювання стягнення індексу інфляції та 3% річних за час прострочення зобов'язання, на відміну від неустойки, не передбачає зменшення чи звільнення від їх сплати.

З урахуванням наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції та 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання.

Перевіряючи правильність нарахування розміру індексу інфляції за весь час прострочення, колегія суддів враховує норми ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно яких індексація проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка.

Отже, обраховуючи вказану суму, колегія суддів виходить з того, що заборгованість підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції, у випадках, коли має місце перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 101 відсотка.

За весь період прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме: з 01 квітня 2006 року по 01 травня 2015 року, величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації у розмірі 101 відсотка лише: у вересні 2006 року - 102%, що складає 0,39 грн. (32,29 грн. /розмір заборгованості станом на 01.10.2006 року/ х 102: 100), у жовтні 2006 року - 102,6%, що складає 12,16 грн. (118,57 грн. х 102,6 : 100), у листопаді 2006 року - 101,8%, що складає 12,07 грн. (118,57 грн. х 101,8 : 100), у червні 2007 року - 102,2%, що складає 11,58 грн. (113,29 грн. х 102,2 : 100), у липні 2007 року - 101,4%, що складає 11,49 грн. (113,29 грн. х 101,4 : 100), у жовтні 2007 року - 102,9%, що складає 11,66 грн. (113,29 грн. х 102,9 : 100), у листопаді 2007 року - 102,2%, що складає 11,58 грн (113,29 грн. х 102,2 : 100), у грудні 2007 року -102,1%, що складає 11,57 грн. (113,29 грн. х 102,1:100), у січні 2008 року - 102,9%, що складає 11,66 грн. (113,29 грн. х 102,9 : 100), у лютому 2008 року - 102,7%, що складає 11,64 грн. (113,29 грн. х 102,7 : 100), у березні 2008 року - 103,8%, що складає 11,78 грн. (113,29 грн. х 103,8 : 100), у травні 2008 року - 101,3%, що складає 11,48 грн. (113,29 грн. х 101,3 : 100), у вересні 2008 року - 101,1%, що складає 15,01 грн. (148,51 грн. х 101,1 : 100), у жовтні 2008 року - 101,7%, що складає 10,23 грн. (100,60 грн. х 101,7 : 100), у листопаді 2008 року - 101,5%, що складає 15 грн. 07 коп. (148,51 грн. х 101,5 : 100), у грудні 2008 року - 102,1%, що складає 15,16 грн. (148,51 грн. х 102,1 : 100), у січні 2009 року - 102,9%, що складає 15,28 грн. (148,51 грн. х 102,9 : 100), у лютому 2009 року - 101,5%, що складає 15,07 грн. (148,51 грн. х 101,5 : 100), у березні 2009 року - 101,4%, що складає 15,06грн. (148,51 грн. х 101,4 : 100), у листопаді 2009 року - 101,1%, що складає 15,01 грн. (162,01 грн. х 101,1 : 100), у січні 2010 року - 101,8%, що складає 16,49 грн. (162,01 грн. х 101,8 : 100), у лютому 2010 року - 101,9%, що складає 16,50 грн. (162,01 грн. х 101,9 : 100), у березні 2011 року - 101,4%, що складає 18,09 грн. (178,45 грн. х 101,4 : 100), у квітні 2011 року - 101,3%, що складає 18,08 грн. (178,45 грн. х 101,3 : 100), у травні 2014 року - 103,8%, що складає 18,52 грн. (178,45 грн. х 103,8 : 100), у жовтні 2014 року - 102,4%, що складає 18,83 грн. (183,92 грн. х 102,4 : 100), у листопаді 2014 року - 101,9%, що складає 52,82 грн. (518,32 грн. х 101,9 : 100), у грудні 2014 року - 103%, що складає 51,86 грн. (503,54 грн. х 103 : 100), у січні 2015 року - 103,1%, що складає 53,44 грн. (518,32 грн. х 103,1 : 100), у лютому 2015 року - 105,3%, що складає 54,58 грн. (518,32 грн. х 105,3 : 100), у березні 2015 року - 110,8%, що складає 57,43 грн. (518,32 грн. х 110,8 : 100), у квітні 2015 року - 114%, що складає 19,70 грн. (172,78 грн. х 114 : 100), а всього - 641 грн. 27 коп. /а. с. 6-8/. Вказана сума підлягає стягненню на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерого».

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник несе тягар утримання належного йому майна, а тому заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_4, оскільки згідно довідки Карлівського виробничого управління житлово-комунального господарства від 23 березня 2016 року за №130, власником квартири АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_3 /а.с. 206-211/.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4, який мешкає та зареєстро-ваний у вказаній квартирі, - слід відмовити.

За встановлених обставин, рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" та стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача індексу інфляції за весь час прострочення з 01 квітня 2006 року по 01 травня 2015 року - 641 грн. 27 коп. та 3% річних від простроченої суми за вказаний період в розмірі - 789 грн. 53 коп.

У іншій частині позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" - належить відмовити з наведених вище підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 121 грн. 80 коп. - у відшкодування судового збору за подання позовної заяви та 267 грн. 96 коп. - за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" - задольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 18 вересня 2015 року - скасувати. Ухвалити у справі нове рішення.

Позовну заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" індекс інфляції за весь час прострочення з 01 квітня 2006 року по 01 травня 2015 року - 641 грн. 27 коп. та 3% річних від простроченої суми за вказаний період в розмірі - 789 грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" судові витрати у розмірі 389 грн. 76 коп.

У іншій частині позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: