АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/67/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 63 Бассак Т. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

03 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

з участю прокурора Архипенко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси клопотання ОСОБА_6 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи у справі за заявою ОСОБА_7, зацікавлена особа: Департамент соціальної політики Черкаської міської ради, про визнання громадянина ОСОБА_9 недієздатним та призначення опікуна, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про визнання його батька ОСОБА_9 недієздатним та призначення опікуна.

Свою заяву обґрунтовував тим, що його батько ОСОБА_9, перебуває на обліку в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері та є інвалідом 1 групи у зв'язку з психічним захворюванням, а саме: хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок чого він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги та контролю.

Зазначав, що дружина його батька, ОСОБА_10, похилого віку, а тому за взаємною домовленістю із нею опікуном ОСОБА_9 необхідно призначити його.

Просив визнати ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, недієздатним.

Встановити опіку на ОСОБА_9

Призначити його, ОСОБА_7, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 опікуном над ОСОБА_9

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2013 року заяву задоволено.

Визнано ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Матусів, Шполянського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, недієздатним.

Задоволено подання Опікунської ради виконавчого комітету Черкаської міської ради.

Призначено ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку.

Вважає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначала, що заявник ОСОБА_7 нічим не обґрунтовує підстави визнання ОСОБА_9 недієздатним, лише тим, що останньому надано 1 групу інвалідності, інших допустимих доказів заявником не надано.

Просила рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2013 року скасувати.

Крім того, в апеляційній скарзі було заявлено клопотання про призначення по справі повторної судово-психіатричної експертизи. Зазначене клопотання ОСОБА_6 підтримала і в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування клопотання вказувала, що висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11 жовтня 2013 року є необґрунтованим, недійсним і не може являтися доказом, тому, що ОСОБА_9, її батько, є психічно здоровою людиною.

У двох цивільних справах з різними предметами спора з однією ж стороною по справі ОСОБА_9 - є дві амбулаторні судово-психіатричні експертизи, які у якійсь мірі протирічать одна одній, а саме: рік визнання особи недієздатною та можливості керувати та усвідомлювати свої дії та взагалі не встановлений правильний діагноз.

Вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання, заслухавши думку сторін та їх представників, прокурора колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: психічний стан особи.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 вересня 2013 року, призначено ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

Чи страждає ОСОБА_9 яким-небудь психічним захворюванням, якщо так, то яким саме? Чи може він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

Згідно Акту №453 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 11 жовтня 2013 року, за своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_9 виявляє ознаки набутого недоумства, у вигляді помірно-вираженої судинної деменції внаслідок хронічної дисциркуляторної, атеросклеротичної та гіпертонічної енцефалопатії ІІ-ІІІ ступеню та перенесеного у 2009 році гострого порушення мозкового кровообігу, що позбавляє на теперішній час його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними(а.с.26-31).

Відповідно до Акту №12 судово-психіатричної експертизи від 10 січня 2014 року, на момент складання та посвідчення Другою Черкаською державною нотаріальною конторою договору дарування від 08 травня 2007 року ОСОБА_9 у вказаний період часу був позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними(а.с. 50-60).

ОСОБА_6 у своєму клопотанні, як на підставу для проведення повторної експертизи у даній справі, посилалась на порушення допущені при складанні Акту №12 судово-психіатричної експертизи від 10 січня 2014 року викладені у висновку спеціаліста лікаря судово-психіатричного експерта №6 від 12 травня 2014 року(а.с.191-205).

Даний висновок не береться до уваги судовою колегією, оскільки дослідження здійснювалось відносно Акту №12 судово-психіатричної експертизи від 10 січня 2014 року, а не судово-психіатричної експертизи проведеної у даній справі, дане дослідження проводилось поза межами судового розгляду, експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області від 30 травня 2014 року постановленої у справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6, третя особа Друга Черкаська державна нотаріальна контора про визнання договору дарування недійсним, зазначено, що Акт №12 судово-психіатричної експертизи від 10 січня 2014 року є повним, ясним і достатнім для встановлення всіх обставин справи та зазначено, що клопотань щодо проведення повторної експертизи жодною зі сторін в суді першої інстанції не заявлялось, хоча ОСОБА_6 брала в ній участь як відповідач.

Таким чином, даних про те, що Акт №12 судово-психіатричної експертизи від 10 січня 2014 року визнаний судом необґрунтованим чи таким, що суперечить нормам чинного законодавства, матеріали справи не містять.

Крім того, згідно довідки КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» №582/01-37 від 03 квітня 2013 року, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 1994 року з приводу неврозоподібних розладів, з 2009 року з приводу судинної деменції(а.с.9).

У відповідності до ч. 2 ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Як роз'яснено у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року N 8, повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Вирішуючи заявлене клопотання про призначення по справі повторної судово-психіатричної експертизи, на стадії апеляційного розгляду справи, колегія суддів враховуючи пояснення сторін, вимоги наведеного законодавства, в результаті оцінки сукупності доказів - при порівнянні висновків експерта з іншими отриманими доказами у справі, приходить до висновку про відмову в його задоволенні.

Керуючись ст. 143 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

В задоволенні клопотання ОСОБА_6 про призначення повторної судово-психіатричної експертизи - відмовити.

Головуючий :

Судді :