РІШЕННЯ

Іменем України

25.05.2016 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді- Лозинського Б.М.

за участі секретаря судових засідань- Попика А.Б.

представника позивача- ОСОБА_7

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Галицького ВДВС ЛМУЮ про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд,-

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягувати з відповідача аліменти в сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, з проведенням індексації відповідно до закону починаючи з 01 березня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування заявленого позову з врахуванням уточнень зазначає, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 01 серпня 2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 567 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з 30.05.2012 року і до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що з часу призначення аліментів значно підвищилися ціни на продукти харчування, комунальні послуги, одяг, тому сума, яку сплачує відповідач є недостатньою для забезпечення всім необхідним спільних з відповідачем дітей. Також вказує, що з жовтня 2015 року Відповідач не сплачує аліменти, у зв'язку з чим просить суд також стягнути неустойку в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 7242,46 грн.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позову не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 01 серпня 2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 567 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з 30.05.2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись до суду з вимогою збільшити розмір аліментів з 567 грн. до 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, позивачем не надано достатніх доказів, які б підтверджували наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей по 1500 грн. на дитину.

Крім цього, згідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 184 СК України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У позовній заяві позивач зазначає, що витрачає на утримання кожної дитини близько 5000 грн. щомісячно, а отже її матеріальне становище дозволяє витрачати на утримання дітей значно більшу суму коштів, ніж відповідач. Водночас, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження матеріального стану відповідача, зокрема що дохід, який він одержує дозволятиме сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно.

Таким чином виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи матеріальне становище позивача та відповідача по справі, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, щодо збільшення розміру аліментів, частково, та проводити стягнення у твердій грошовій формі у розмірі 850 гривень щомісячно на кожну дитину.

Щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, позивачем не надано доказів, які б вказували на наявність заборгованості у ОСОБА_2. по сплаті аліментів за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року.

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості від 23.05.2016 року вбачається, що за період з 01.01.2013 року по 01.06.2016 року нараховано до сплати аліментів 46494,00 грн., а фактично сплачено 53140,00 грн., тобто заборгованість по сплаті аліментів відсутня, навпаки відповідачем сплачено аліментів на 6646,00 грн. більше.

Відтак, оскільки відсутнє порушення зобов'язань по сплаті аліментів відповідачем, суд не вбачає підстав для нарахування пені та відсотків за прострочення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 180-192 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Франківського районного суду м.Львова від 01 серпня 2012 року та стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 по 850 гривень з проведенням індексації відповідно до закону на кожну дитину щомісячно починаючи з 03.03.2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: Лозинський Б.М.