Справа № 589/5433/15-ц
Провадження № 2/589/150/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради

- про встановлення факту проживання однією сім'єю більше пяти років, факту належності на праві власності нерухомого майна померлому та визнання права власності в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом і свої вимоги мотивувала тим, що 08 травня 2015 року помер ОСОБА_3, з яким позивач до 17.12.2010 року перебувала в шлюбі, а потім, незважаючи на розірвання шлюбу, вони продовжували проживати однією сім'єю як чоловік і жінка до дня смерті ОСОБА_3

За життя ОСОБА_3 належала квартира АДРЕСА_1. Вказана квартира в 2008 році була приватизована ОСОБА_3 та його матірю ОСОБА_4, та їм належало по 1/2 частки квартири кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.08.2008 року. 23 січня 2011 року ОСОБА_4 померла. Єдиним спадкоємцем після неї був ОСОБА_3, який був зареєстрований та проживав з матірю, і, таким чином, спадщину прийняв. Але державну реєстрацію свого права власності на квартиру ОСОБА_3 за життя не здійснив.

Після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутній оригінал вказаного свідоцтва та інформація про нього не внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а без цього зазначена нотаріальна дія не може бути вчинена.

Позивачка є спадкоємицею четвертої черги, так як проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю більше пяти років до часу відкриття спадщини, але іншим чином ніж у судовому порядку встановити цей факт вона не може.

Тому вона булла змушена звернутися до суду, прохала встановити факт проживання її з ОСОБА_3 однією сім'єю з 14 квітня 2007 року по день його смерті 08.05.2015 року, тобто більше пяти років; факт належності належності за життя квартири померлому ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на квартиру у порядку спадкування за законом.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, прохали задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивачка також пояснила, що розлучення з ОСОБА_3 було формальним, оскільки вони продовжували проживати разом як чоловік і жінка. Розірвання шлюбу було необхідне лише для того, щоб оформити субсидію.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, заперечень проти позову не мають.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20.08.2008 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 кожному ОСОБА_3 та ОСОБА_4. (а. с. 7)

23.01.2011 року померла ОСОБА_4, а 08.05.2015 року ОСОБА_3 (а.с. 8, 9)

Відповідно до довідки від 12.11.2015 року, виданої ЖЕД № 1, у вказаній квартирі по день своєї смерті 23.01.2011 року проживала ОСОБА_4 З нею був зареєстрований ОСОБА_3 з 05.08.1967 року по день смерті 08.05.2015 року. (а.с. 11)

Вказаним підтверджується факт належності за життя ОСОБА_3 спірної квартири, 1/2 частину якої він набув у власність шляхом приватизації, іншу 1/2 частку він успадкував після смерті матері в силу положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ст. 1 264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 14.04.2007 року, а 18.01.2011 року даний шлюб було розірвано за спільною заявою. (а.с. 10)

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що з позивачкою по справі у них дружні відносини, свідок знає її з 1991 року і вже на той час позивачка жила разом з ОСОБА_3 Свідок постійно спілкувалась з ними, разом вони виїжджали на відпочинок. В 2007 році ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, з цього приводу був святковий обід. До самої смерті ОСОБА_3 вони проживали разом; свідок постійно бувала у них в гостях і ніяких змін у стосунках не помітила. Про те, що позивачка і ОСОБА_3 були розлучені, свідок дізналась згодом. Похоронами як ОСОБА_3, так і його матері займалась позивачка. Про наявність родичів у ОСОБА_3 їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_1 її хрещена мати. З ОСОБА_3 хрещена весь час жила по вул Горького. Свідок памятає, що ще в дитинстві вона зі своєю матірю приходила до них в гості. Вже після 2010 року хрещена і ОСОБА_3 зробили ремонт у квартирі по вул. Горького, а потім в квартирі, що належала хрещеній, по вул. Онупрієнко Останній раз вона (свідок) була у них в гостях 08 березня 2015 року: приходила вітати хрещену. А перед цим позивачка і ОСОБА_3 приходили до неї (свідка) на Новий рік. Будь-яких змін в їх відносинах не було. Вона дізналась про їх розлучення, лише коли позивачка попрохала бути її свідком. Хрещена займалась похоронами і ОСОБА_3, і похоронами його матері. Ні братів, ні сестер, ні дітей у ОСОБА_3 не було.

Крім показів свідків, проживання позивачки та ОСОБА_3 однією сім'єю по день його смерті не менше пяти років підтверджується оглянутими в судовому засіданні фотографіями, на яких зафіксовані позивачка та ОСОБА_3 разом в різні роки, в тому числі і після розірвання шлюбу. (а.с. 43, 44)

Крім того, наявність у позивачки таких документів як свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на житло, свідоцтв про смерть ОСОБА_3, лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_3, висновку про вартість квартири, підтверджує її стосунки з ОСОБА_3

Встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 має для заявниці юридичне значення, оскільки дає можливість успадкувати спадщину, що залишилась після померлого.

Згідно відповідей приватного нотаріуса ОСОБА_7 та завідувача Шосткинської міськдержнотконтори після померлого ОСОБА_3 була заведена спадкова справа на підставі заяви ОСОБА_1 від 23.06.2015 року. Дані про інших спадкоємців відсутні. Після померлої ОСОБА_4 спадкоємці з заявами не звертались, спадкова справа не заводилась. (а.с. 37-41)

Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 392 ЦК України, передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, а також у разі відсутності чи втрати документів, які посвідчують право власності.

Таким чином, дослідженими доказами підтверджено, що за життя ОСОБА_3 належала квартира, а позивач є спадкоємицею ОСОБА_3, оскільки проживала з ним однією сім'єю не менше пяти років по день його смерті, та спадщину прийняла.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який помер 08 травня 2015 року, однією сім'єю більше пяти років: з 14.04.2007 року до часу відкриття спадщини: 08 травня 2015 року.

Встановити факт належності на праві власності за життя ОСОБА_3, який помер 08 травня 2015 року в м. Шостка, квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом як спадкоємця четвертої черги після смерті ОСОБА_3, який помер 08 травня 2015 року в м. Шостка.

Рішення суду може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_8