22-ц/775/890/2016(м)
Категорія 72 Головуючий у 1 інстанції Дрюк П.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Кочегарової Л.М.,

суддів: Ігнатоля Т.Г., Попової С.А.,

з участю секретаря Герасимова Г.Є.,

розглянувши у судовому засіданні справу за заявою територіальної громади с.Новопетриківка, в особі Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання спадщини відумерлою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року територіальна громада с. Новопетриківка, в особі Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді. Заявник посилався на те, що ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, належала на праві власності земельна ділянка в розмірі 5,160 га, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, кадастровий номер НОМЕР_2. Оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори, територіальна громада вважала, що спадкоємці ОСОБА_2 за законом та за заповітом відсутні. Просили визнати спадкове майно у вигляді земельної ділянки, що залишилася після смерті ОСОБА_2, відумерлою спадщиною та передати її територіальній громаді Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 травня 2014 року заяву територіальної громади с. Новопетриківка задоволено. Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді земельної ділянки площею 5,160 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої за межами населених пунктів на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, яка належала померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та передано її територіальній громаді в особі Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

На вказане рішення суду ОСОБА_1, яка не приймала участі у справі, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити заявнику в задоволенні заяви. Зазначає, що вона проживала з ОСОБА_2, який є її сином на час його смерті,

а тому, вирішення питання в судовому порядку щодо належного йому майна, без її участі, порушує її права та інтереси.

Представник територіальної громади с. Новопетриківка до апеляційного суду не з'явився. На адресу суду надійшов лист з проханням розглянути справу у відсутність представника заявника та апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, яка підтримала скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з відмовою територіальній громаді с. Новопетриківка у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають з встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказане судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі державного акту на право власності на землю НОМЕР_3 ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 5,160 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташована за межами населених пунктів на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с.26,30).

Відповідно до відомостей, наданих Великоновосільківською державною нотаріальною конторою та інформаційної довідки від 13 жовтня 2016 року спадкова справа ОСОБА_2 відсутня (а.с.31-32).

Задовольняючи заяву територіальної громади, суд виходив з того, що ніхто зі спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не заявив про свої спадкові права на земельну ділянку, а тому, є підстави для визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді с. Новопетриківка.

Однак, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не дослідив обставини, які мають значення для вирішення справи та дійшов висновків, що не узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права, які регулюють вказані правовідносини.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином підставами визнання спадщини відумерлою є: фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2.(а.с.27).

Згідно довідки Новопетриківської сільської ради від 15 серпня 2016 року ОСОБА_2 мешкав по АДРЕСА_1. Разом з ним за вказаною адресою з 1960 року до смерті ОСОБА_2 та після його смерті до 03 квітня 2006 року проживала ОСОБА_1 (а.с.24,29).

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факту відмови ОСОБА_1 від спадщини, яка відкрилася після смерті сина ОСОБА_2 під час розгляду справи не встановлено.

Принцип безперешкодного доступу до правосуддя визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (п. 1 ст. 14 ): кожен у випадку спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним, неупередженим і компетентним судом, створеним на підставі закону, при дотриманні принципу рівності всіх перед судом.

Гарантуючи державний, у тому числі судовий, захист прав і свобод людини і громадянина, Конституція України одночасно закріплює право кожного захищати свої права і свободи всіма способами, не забороненими законом (ст. 55). Способи захисту цивільних прав зазначені у ст. 16 ЦК України.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою ОСОБА_1 вказує на те, що судом неправильно застосовано закон відносно спадкодщини ОСОБА_2, а саме зроблено висновок про відсутність у нього спадкоємців на прийняття спадщини за законом. Заявник вважає, що вона після її смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України як особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З доводами ОСОБА_1 не можна не погодитися, оскільки вони ґрунтуються на нормах матеріального права.

Враховуючи вище зазначене, у суду першої інстанції не було підстав для визнання спадщини у вигляді земельної ділянки площею 5,160 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, відумерлою, оскільки його матір ОСОБА_1, проживаючи за вказаною адресою на час смерті спадкодавця, успадкувала вказане майно.

Отже, суд першої інстанції, розглянувши справу у відсутності ОСОБА_1, помилково дійшов висновків щодо можливості задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою та визнання права власності на нерухоме майно за територіальною громадою с.Новопетриківка, в особі Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Крім того, у заяві про визнання спадщини відумерлою не можуть ставитись вимоги позовного характеру, зокрема, вимоги про передачу спадкового майна у власність територіальної громади. Суд лише визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування у передбачених законом випадках.

З огляду на зазначене, вимоги заяви територіальної громади с.Новопетриківка про визнання за нею права власності на вказану земельну ділянку безпідставні, оскільки вказані наслідки є опосередкованими від визнання спадщини відумерлою.

Тобто, матеріали справи свідчать про те, що спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 є його мати - ОСОБА_1, яка постійно проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується даними із довідки № 985 від 15 серпня 2016 року, яка була видана виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, визнаючи спадщину після смерті ОСОБА_2 відумерлою, суд першої інстанції не перевірив наявність у спадкодавця спадкоємців і не вирішив питання про їх залучення до участі в справі, а зокрема, матері померлого ОСОБА_1, вирішив питання про її права та обов'язки, чим порушив норми процесуального права та ухвалив неправильне рішення.

За встановлених обставин, підстави для визнання спадщини відумерлою відсутні.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважає встановленими

3) невідповідність висновків суду обставинам справи

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому, рішення суду першої інстанції про визнання спадщини у вигляді земельної ділянки площею 5,160 га, що розташована за межами населених пунктів на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, що належала ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з Державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 1 березня 2005 року Великоновосілківською районною державною адміністрацією, відумерлою з передачею у

власність територіальної громади Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви територіальної громади с. Новопетриківка.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ст. 309 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 травня 2014 року скасувати.

У задоволенні заяви територіальної громади с. Новопетриківка, в особі Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання відумерлою спадщини у вигляді земельної ділянки площею 5,160 га, кадастровий номер НОМЕР_2, яка розташована за межами населених пунктів на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 і передачу земельної ділянки територіальній громаді с. Новопетриківка - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.М. Кочегарова

Судді: Т.Г.Ігнатоля

С.А. Попова Доповідач Кочегарова Л.М.