РІШЕННЯ 2/524/877/16

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі судового засідання Недяк Д.І.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником квартири №9 на четвертому поверсі будинку №8/18 по вул. Леніна в м. Кременчуці.

10.08.2015 внаслідок необережних дій чи бездіяльності відповідачів, мешканців квартири №12 у вказаному будинку, сталось залиття його квартири.

26.08.2015 на підставі поданої позивачем 21.08.2015 заяви, ТОВ «Житлорембудсервіс» було проведено комісійне обстеження квартири позивача на предмет залиття. Актом обстеження встановлено факт залиття квартири та що внутрішньобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, центрального опалення, які обслуговуються ТОВ «Житлорембудсервіс», знаходяться в задовільному робочому стані. Під час обстеження причину залиття встановити не було можливості за відсутності мешканців квартири №12, що на поверх вище.

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №88-15 від 15.09.2016 вартість відновлювального ремонту приміщень квартири №9, що розташовані по вул. Леніна, 8/18 в м. Кременчуці у звязку із залиттям становить 18163 грн.

З метою добровільного вирішення питання щодо відшкодування шкоди між ним та ОСОБА_4 25.10.2015 укладено договір на проведення будівельних робіт після затоплення квартири АДРЕСА_1. Проте жодних дій, спрямованих на проведення будівельних робіт відповідачами вчинено не було.

26.11.2016 відповідачам направлено письмову вимогу відшкодувати завдану залиттям шкоду.

Просив стягнути з відповідачів на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 18163 грн., моральну шкоду у розмірі 2000 грн. та витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 800 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 15 Цивільного кодексу України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири №9, що знаходиться на четвертому поверсі пятиповерхового будинку №8/18 по вул. Леніна в м. Кременчуці.

10.08.2015 сталось залиття квартири позивача. Внаслідок залиття квартири позивачу було завдано матеріальної шкоди.

26.08.2015 на підставі поданої позивачем 21.08.2015 заяви, ТОВ «Житлорембудсервіс» було проведено комісійне обстеження квартири №9 на предмет залиття, під час якого встановлено:

- в коридорі: на стелі (оздоблення клейове фарбування): спостерігаються руді сухі сліди затікання, орієнтованою площеною0,9 м2; на стіні (оздоблення - шпалери): руді сухі сліди затікання з частковим відшаруванням шпалер орієнтованою площею 0,98 м2; в антресолі (оздоблення олійне фарбування): руді сухі сліди затікання , орієнтованою площею1,14 м2, нижня частина антресолі із ДСП деформувалась, двері не закриваються;

- в санвузлі: на стелі (оздоблення клейове фарбування): спостерігаються руді сухі сліди затікання, орієнтованою площею 0,84 м2; на стіні (оздоблення - шпалери): руді сухі сліди затікання, орієнтованою площею 0,95 м2;

- в ванній кімнаті: на стелі (оздоблення водоемульсійне фарбування): спостерігаються жовті сухі сліди затікання, орієнтованою площею 0,54 м2, облицювання із керамічної плитки на стіні в місці затікання при постукуванні «бухтить»;

- в кімнаті: на стіні (оздоблення - шпалери): спостерігаються руді сухі сліди невідомого походження на відстані 1,2 м від підлоги орієнтованою площею 0,26 м2.

Внутрішньобудинкові мережі водопостачання та водовідведення, центрального опалення, які обслуговуються ТОВ «Житлорембудсервіс», знаходяться в задовільному робочому стані.

Причину залиття під час обстеження встановити не було можливості за відсутності мешканців вище розташованої квартири №12 (а.с.13).

У судовому засіданні відповідачами підтверджено факт залиття ними квартири №9 на четвертому поверсі будинку №8/18 по вул. Леніна в м. Кременчуці.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З метою добровільного вирішення питання щодо відшкодування шкоди між позивачем та ОСОБА_4 25.10.2015 укладено договір на проведення будівельних робіт після затоплення квартири АДРЕСА_1. Проте жодних дій, спрямованих на проведення будівельних робіт відповідачами вчинено не було.

26.11.2016 відповідачам направлено письмову вимогу відшкодувати завдану залиттям квартири шкоду. Як вбачається з матеріалів справи письмову вимогу відповідачі не отримали, що підтверджується копіями конвертів, повернутими за зворотною адресою за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.48-51).

Згідно зі ст.319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Статтею 151 Житлового кодексу України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Так, статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №88-15 від 15.09.2016 вартість відновлювального ремонту приміщень квартири №9, що розташовані по вул. Леніна, буд. 8/18 в м. Кременчуці у звязку із залиттям становить 18163 грн. (а.с.14-44).

Водночас, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №6/6-16 від 12.07.2016 ринкова вартість відновлювального ремонту приміщень квартири №9, розташованої по вул. Соборній (Леніна), буд. 8/18 в м. Кременчуці у звязку з їх залиттям станом на момент надання висновку складає 13444 грн. (а.с.118-147).

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд бере до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №6/6-16 від 12.07.2016, як належний та допустимий доказ вартості відновлювального ремонту приміщень квартири №9. Водночас, наданий позивачем в обґрунтування своїх вимог висновок експертного будівельно-технічного дослідження №88-15 від 15.09.2016 суд не вважає доказом, в розумінні ст.57 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи визнання відповідачами факту залиття та небажання відшкодувати завдану шкоду в добровільному порядку, суд приходить до висновку, що відповідачі мають відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у сумі 13 444 грн.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України яка визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно вимог п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України№4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Внаслідок вищевказаних дій відповідачів, що призвели до залиття квартири позивача, небажання відповідачів в добровільному порядку відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, позивачеві заподіяно моральну шкоду, яка полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, що призвело до порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та для вирішення питання про відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. 15, 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст. 1, 14, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у сумі 13 444,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири у сумі 1000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 341,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у сумі 341,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Рибалка