Провадження № 2/752/979/16
І м е н е м У к р а ї н и
09 червня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Новак А.В.,
при секретарі - Закаблуківській О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Мотивував свої вимоги тим, що, відповідно до реєстраційного свідоцтва Київського міського бюро технічної інвентаризації від 26.08.1993 року він є власником квартири АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у вказаній квартирі з 26 травня 2011 року і є колишнім чоловіком його дочки ОСОБА_4 та був зареєстрований, як член сім'ї власника квартири.
06 квітня 2013 року шлюб між його дочкою та відповідачем було розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 80.
Починаючи з часу розлучення відповідач не проживає за місцем реєстрації, особистих речей в приміщенні квартири немає, квартплату не сплачує, кореспонденцію не отримує.
Позивач надіслав до суду клопотання про слухання справи у відсутність його представника. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення та просив суд позовні вимоги задовольнити, визнавши ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася через оголошенняу пресі, про що долучено до матеріалів справи відповідні докази. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причини неявки суд не повідомив. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України та в порядку частини 4 ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований у АДРЕСА_1 з 26 травня 2011 року.
Відсутність відповідача за місцем реєстрації стверджується матеріалами справи, а саме актами затвердженими головою правління ОСББ «Молодіжний», відповідно до відомостей яких відповідач не проживає за адресою реєстрації з квітня 2013 року.
Таким чином, суд обґрунтовано дійшов категоричного висновку, що відповідач більше одного року без поважних причин відсутній в приміщенні квартири АДРЕСА_1, покинув її добровільно, не сплачує комунальні послуги та не цікавиться вказаним жилим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.
Наявність реєстрації відповідача за місцезнаходженням квартири АДРЕСА_1, позбавляє позивача права на вільне розпорядження та користування своєю власністю і вимушує нести зайві витрати пов'язані зі сплатою квартирної плати та витрат на житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду(про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.
Судові витрат між сторонами розподілити за правилами ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1117(одна тисяча сто сімнадцять) гривень 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Голосіївським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.
Суддя А.Новак