Справа № 203/298/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Карпенка С.Ф.

при секретарі Булеці А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,-

В С Т А Н О В И В :

25 січня 2016 року головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Соловей О.О. звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про тимчасове обмеження права виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України до повного виконання останнім виконавчого листа №2-2363/11 виданого 01.07.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму у розмірі 3 048 966,96 грн. (а.с. 1-3)

Сторони у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду подання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. (а.с. 34)

Суд враховуючі питання, яке поставлене для вирішення перед судом та вимоги закріплені в ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вважає необхідним розглянути дане подання за такою явкою сторін. (а.с. 35)

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 49618831, яке відкрито на підставі виконавчого листа №2-2363/11 виданого 01.07.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму у розмірі 3 048 966,96 грн., що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 4,7)

Судом встановлено, що протягом здійснення виконавчого провадження № 49618831 державним виконавцем при зверненні до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 винесено постанову державного виконавця від 11.12.2015 про арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчудження, а також направлено запит до установ банків про надання інформації щодо стану рахунків боржника. (а.с. 14-16)

21 січня 2016 року, державним виконавцем в порядку ст.ст.5, 11, 12, 90 Закону України «Про виконавче провадження» в ході здійснення примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження ВП №49618831 направлялись на адресу боржника ОСОБА_2 копія постанови про відкриття виконавчого провадження, письмова вимога державного виконавця про явку боржника до виконавчої служби, надання державному виконавцеві відомостей щодо місця фактичного проживання, роботи боржника, інформації про його майновий та фінансовий стан (відомості про належне майно, джерела та розмір доходів, перелік рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, наявні майнові та корпоративні права, цінні папери тощо) (а.с. 6-7,12-13).

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем направлені запити та зясовано, що за боржником ОСОБА_2 автотранспортні засоби, сільськогосподарська техніка, нерухоме майно, а також великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування в числі зареєстрованих не значаться. (а.с. 29-31)

В ході судового засідання встановлено, що боржник ОСОБА_2 документований паспортом гомадянина України для виїзду за кардон (а.с. 9)

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не надано доказів про отримання документів виконавчого провадження боржником, а отже твердження заявника щодо ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є не обґрунтованими, крім того, заявником не була підтверджена відсутність боржника за місцем свого мешкання, враховуючи, що передбачені законом юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду застосовуються не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

При розгляді подання суд виходить з того, що заявником не надано доказів, що боржник має намір виїхати за межі України.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню даного факту.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З розяснень викладених в листі Верховного Суду України «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 року (надалі Лист ВСУ від 01.02.2013 року) в розділі «Форма і зміст подання ДВС» зазначено, що подання повинно містити підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань шляхом подання копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження, а також інших документів виконавчого провадження, які, на думку державного виконавця, підтверджують ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, відомості про характер та розмір невиконаних зобовязань боржником. Окрім цього, державний виконавець повинен повідомити боржника про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду.

Відповідно до листа ВСУ від 01.02.2013 року в розділі «Ухилення боржника від виконання зобовязань» розяснено, що значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. Особа, яка має невиконанні зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Оцінюючи всі докази досліджені у судовому засіданні, у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що державним виконавцем не надано достатніх доказів необхідності застосування обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон України та того, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не вжито ряд заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання за виконавчим листом №2-2363/11 виданого 01.07.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» суму у розмірі 3 048 966,96 грн., суд дійшов висновку про недоцільність застосування обмеження боржника ОСОБА_2 права для виїзду за кордон України, тому вважає необхідним відмовити у задоволенні подання за недоведеністю саме ухилення боржника від виконання зобовязань.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Цивільним кодексом України, ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну прикордонну службу», Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», суд,-

У Х В А Л И В:

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.Ф. Карпенко