УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобов'язання надати достовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили зобов'язати ПАТ «Дніпрогаз» надати достовірну інформацію та відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Дніпрогаз» надати ОСОБА_2, ОСОБА_3 достовірну інформацію відповідно до заяви, направленої ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз» від 11 серпня 2015 року, а саме: повідомлено ОСОБА_2, ОСОБА_3 реквізити для оплати послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» (рахунок ПАТ «Дніпрогаз») відповідно до умов договору про надання послуг з газопостачання від 28 квітня 2000 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ПАТ «Дніпрогаз» про зобов'язання надати достовірну інформацію скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Додатковим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області

від 01 березня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПАТ «Дніпрогаз» на користь держави судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. скасовано.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати рішення та додаткове рішення апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, заявник просить поновити строк касаційного оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК України).

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов'язання надати достовірну інформацію, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відповідач відповідно до Закону України «Про звернення громадян» направив позивачу ґрунтовну письмову відповідь на звернення, у якій надано роз'яснення щодо порядку надання послуг з газопостачання та їх оплати з наведенням банківських реквізитів, на які з 01 липня 2015 року здійснюється оплата послуг (в тому числі й заборгованості, яка раніше утворилась) та запропоновано укласти новий договір, у зв'язку з чим дійшов правильного висновку про відсутність порушення прав споживача, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в цій частині.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні, оскільки права споживачів у даному випадку не порушені.

Оскільки питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалося, суд апеляційної інстанції відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК ухвалив додаткове рішення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, ОСОБА_3 строк касаційного оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року та додаткового рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобов'язання надати достовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року та додаткове рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня