02.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/6791/16-ц
Справа №2/205/3056/16
02 листопада 2016 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Шавули В.С.
за участю секретаря Мікунової К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -
12 вересня 2016 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 2-3).
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12 лютого 2009 року померла її мати - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння №33 в по вул.. 9-го Травня у м. Дніпропетровську.
Зазначила, що зверталась до ДДДНК із заявою про прийняття спадщини, але спадкова справа заведена не була.
Позивачка в вересні 2016 року звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із пропуском нею строку для прийняття спадщини.
На підставі викладеного та посилаючись на обґрунтування викладені у позові, позивачка просить суд, визначити їй додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 12.02.2009 року, протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.
В ході судового розгляду справи суд замінив неналежного відповідача - ОСОБА_2 державну нотаріальну контору на належного ОСОБА_2 міську раду.
У судове засідання позивачка не зявилась. Про час та місце судового розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду її представник за довіреністю ОСОБА_5, подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17).
Відповідач в особі свого представника у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Крім того, представник за довіреністю ОСОБА_6 27.10.2016 року ознайомлювався із матеріалами справи та робив фотокопії, про що свідчить письмова розписка в матеріалах справи (а.с.31). До суду представник не з'явився, причини неявки не повідомив.
Третя особа - приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності, у зв'язку із виробничою зайнятістю (а.с.18).
У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.
Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист його особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини.
Суд зясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).
На підставі договору міни від 08.08.2000 року у власність ОСОБА_4 перейшло домоволодіння №33 по вул.. 9-го Травня у м. Дніпропетровську (а.с. 7).
12 лютого 2009 року ОСОБА_4 померла (з.а.с.6).
За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).
Із матеріалів спадкової справи №51/2016, яка витребувана судом у приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_3 (а.с. 19-27) вбачається, що ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини 08.09.2016 року, але їй було відмовлено, у звязку із пропуском нею встановленого строку для прийняття спадщини (а.с. 19).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини.
За ст..1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку щодо поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини.
Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані позивачкою у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивачка дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе надати ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 12.02.2009 року, рівний трьом календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1228, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, ч.1 ст. 61, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, для звернення до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 12.02.2009 року, надати додатковий строк рівний 3 (трьом) календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня одержання копії рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Шавула