Справа № 727/7739/16-ц
Провадження № 2/727/2102/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

11 листопада 2016 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про включення до списку вкладників, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці із вказаним вище позовом в якому посилається на те, що 20 травня 2016 року між ним та відповідачем ПАТ «Банк Михайлівський» в особі начальника Чернівецького відділення №2 було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-089-000245100, у відповідності до умов якого ним були внесені грошові кошти у сумі 180 000 грн. на депозитний рахунок №0102 на строк по 03.06.2016р., а відповідач, ПАТ «Банк Михайлівський», мав нараховувати та виплачувати проценти за ставкою 5% річних. Причому, відповідно до Додаткової угоди до вищеназваного договору банківського вкладу, якщо позивач не буде ініціювати дострокове повернення вкладу та відбудеться пролонгація договору на новий термін, то ПАТ «Банк Михайлівський», мав нараховувати та виплачувати проценти за бонусною ставкою 24,81% річних.

По закінченню строку дії договору сума банківського вкладу йому повернута не була.

23 травня 2016 року рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №812 у ПАТ «Банк Михайлівський» було введено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговані повноваження тимчасового адміністратора Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Виплати гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» розпочалися 18 липня 2016 року.

26 липня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 із заявою про включення до реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на гарантоване відшкодування коштів за вкладом.

Зазначений лист ОСОБА_2 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб отримано 01.08.2016 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, ОСОБА_2 особою зазначена заява була залишена без реагування, йому кошти не були повернуті, а сам позивач не був включений до реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський».

Просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», в особі ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський», подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо нього, як вкладника публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», що має право на відшкодування коштів у розмірі 180 000 грн. за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» N9980-089-000245100 від 20.05.2016 року. Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в установлений законом спосіб виплатити йому кошти за вкладом у розмірі 180 000 грн.

В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, від позивача надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував, одночасно подав заперечення на доводи та заяви відповідачів, які просив долучити до справи.

Також в судове засідання не з'явилися відповідачі, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Надали письмові заперечення на позовну заяву. Просили в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення на підставі поданих до суду доказів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1, та відповідачем ПАТ «Банк Михайлівський» в особі начальника Чернівецького відділення №2 було укладено 20 травня 2016 року договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №980-089-000245100, у відповідності до умов якого позивач мав внести на депозитний рахунок №0102 суму 180 000 грн. на строк по 03.06.2016р., а відповідач, ПАТ «Банк Михайлівський», мав нараховувати та виплачувати проценти за ставкою 5% річних. Причому, відповідно до Додаткової угоди до вищеназваного договору банківського вкладу, якщо позивач не буде ініціювати дострокове повернення вкладу та відбудеться пролонгація договору на новий термін, то ПАТ «Банк Михайлівський», мав нараховувати та виплачувати проценти за бонусною ставкою 24,81% річних (а.с.8-10).

На виконання зазначеного договору позивачем були внесені грошові кошти у сумі 180 000 грн., що підтверджується квитанцією № 5042265 від 20.05.2016 р. (а.с.11) а також випискою по особовим рахункам позивача (а.с.12). По закінченню строку дії договору сума банківського вкладу позивачу повернута не була.

Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною першою ст.. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною першою ст.1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

23 травня 2016 року рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №812 у ПАТ «Банк Михайлівський» було введено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговані повноваження тимчасового адміністратора Ірклієнку Юрію Петровичу на один місяць з 23 травня 2016 року до 22 червня 2016 року включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ОСОБА_4 та делегування повноважень ліквідатора банку». Виплати гарантованого відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» розпочалися 18 липня 2016 року.

26 липня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 із заявою про включення до реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на гарантоване відшкодування коштів за вкладом.(а.с.13).

Зазначений лист ОСОБА_2 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб отримано 01.08.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, (а.с.14).

Проте, ОСОБА_2 особою зазначена заява була залишена без реагування, ОСОБА_1 кошти не були повернуті, а сам позивач не був включений до реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський».

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3 було фактично відмовлено у включені до реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на гарантоване відшкодування коштів за вкладом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Пунктом 1.4 Положення № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Згідно п.1.17 розділу IV Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 року №174 (далі Інструкція №174), за операціями з видачі готівки або приймання її для зарахування на відповідний рахунок із застосуванням платіжних пристроїв формується та роздруковується відповідний касовий документ (квитанція/чек банкомата, сліп) на паперовому носії, який видається клієнту. За операціями з видачі готівки із застосуванням банкомата формується і роздруковується чек банкомата на вимогу клієнта.

Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174 передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнтові після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «після операційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з'являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника).

Отже, підтвердженням факту укладання договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №9980-089-000245100 від 20.05.2016 року є квитанція №5042265 від 20 травня 2016 року (а.с.11).

В своїх заявах та запереченнях на позов відповідачі зазначають, що справа повинна розглядатися за місцем знаходження відповідачів та в порядку адміністративного судочинства.

Проте, на думку суду, твердження відповідачів є помилковим, виходячи з наступного.

Юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ст.92 ЦК України).

Відповідно до ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

З огляду на зазначене вище, ПАТ «Банк Михайлівський» на момент розгляду позову, як юридична особа продовжує своє існування, органами управління якого є ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів.

Порядок відшкодування вкладів вкладникам банків врегульовано Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012р. за №4452-VI.

Згідно п.2.6. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. за № 2 (з наступними змінами та доповненнями), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій(им) особі(ам) Фонду на ліквідацію банку складає протягом одного робочого дня з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК позови про захист прав споживачів можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З огляду на те, що договір банківського вкладу, за яким відповідачами повинні бути проведені дії по поверненню внесених коштів, був укладений з позивачем як із споживачем фінансових послуг, позов поданий ним на захист прав споживача і у відповідності до процесуального закону повинен розглядатися за його місцем проживання, тобто Шевченківським районним судом м.Чернівці.

Також слід зазначити, що спір щодо повернення коштів за банківським вкладом або вчинення органами управління дій по поверненню коштів за договором банківського вкладу повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства. Саме такої позиції дотримуються і суди України.

Так, колегія Судової палати в адміністративних справах і Судової палатою в господарських справах Верховного Суду України на спільному засіданні вже вирішувала питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у спорі цієї ж категорії і у постанові від 16 лютого 2016 року (справа № 21-4846а15) вказала, що виходячи із системного аналізу частини третьої статті 2 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" статті 1 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки та банківську діяльність», пункту шостого статті 2 Закону № 4452-VI та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічну позицію висловила Судова палата в адміністративних справах Верховного суду України в постанові від 15 червня 2016 року по справі № 826/20410/14.

За таких обставин, доводи викладені в запереченнях та заявах відповідачів суд не приймає до уваги.

Таким чином, з урахуванням укладеного договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» №9980-089-000245100 від 20.05.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ«Банк Михайлівський» суд вважає, що ОСОБА_1 є вкладником ПАТ«Банк Михайлівський» у зв'язку із чим ОСОБА_4 зобов'язаний повернути йому суму вкладу в розмірі 180 000 грн.

Згідно з п.16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 17 ст.2 Закону уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс-15.

Згідно ч.1 ст.26 Закону №4452-VI ОСОБА_2 особа Фонду гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. ОСОБА_2 особа Фонду відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Відповідно до ст. 27 Закону №4452-VI, ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

ОСОБА_2 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Згідно п.2.6. ОСОБА_2 особа Фонду на ліквідацію банку складає не пізніше ніж через три дні з дня свого призначення перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. ОСОБА_2 особа Фонду на ліквідацію банку протягом процедури ліквідації неплатоспроможного банку може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно зменшення (збільшення) належних їм сум відшкодування у межах гарантованої суми, зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати, зміни особи вкладника та інформацію зі зміненими реквізитами вкладників.

Враховуючи, що всупереч вимог закону відомості про особу позивача вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» із сумою банківського вкладу за договором депозиту «Перше знайомство» №9980-089-000245100 від 20.05.2016 року не було включено до реєстру, належним способом захисту порушеного права в рамках подібних правовідносин, є саме зобов'язання ПАТ «Банк Михайлівський», в особі ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (58002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як вкладника публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», що має право на відшкодування коштів у розмірі 180 000 грн. за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» N9980-089-000245100 від 20.05.2016 року а також зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в установлений законом спосіб виплатити ОСОБА_1 (58002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти за вкладом у розмірі 180 000 грн.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи в судовому засіданні суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11, 15-16, 629,631, 1058-1064 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 1, п. 4 ч.1ст. 2, ч.1 ст.26 , ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», 1.4 Положення «Про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яке затверджено постановою правління Національного банку України за № 516 від 03.12.2003 р., п.1.17 розділу IV Інструкції про касові операції у банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 р. №174, п.2.6. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, яке затверджене рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 р. за № 2, ст.ст. 3-5, 32, 38, 57-61, 64, 88, 113, 130,197, 208-209, 212-215, 218, 223, 224-226, 233, 294-295 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк Михайлівський», в особі ОСОБА_2 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (58002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), як вкладника публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», що має право на відшкодування коштів у розмірі 180 000 грн. за договором банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» N9980-089-000245100 від 20.05.2016 року.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в установлений законом спосіб виплатити ОСОБА_1 (58002, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти за вкладом у розмірі 180 000 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ СЕМЕНКО О.В.