Справа № 2/359/817/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей та сім»ї Бориспільської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 є батьком їхньої спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами було розірвано 26 вересня 2000 року. За час спільного подружнього життя ОСОБА_2 проявив себе неврівноваженою людиною, яка не переймається інтересами сім'ї, якій сім'я взагалі не потрібна. ОСОБА_2 не брав участі у веденні домашнього господарства. З моменту народження дитини відповідач жодного разу не провідав дитину та не цікавився станом її здоров'я. ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої батьківські обов'язки, що полягає в тому, що станом на 2014 рік у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що змусило ОСОБА_1 звертатись до суду з позовом про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів. З часу народження дитини та протягом сімнадцяти років, не зважаючи на те, що відповідач проживає в одному місті, він жодного разу не провідав дитину, не цікавився її уподобаннями, моральним та духовним розвитком. Відповідач свідомо не бажає брати участі у вихованні ОСОБА_3, не виявляє жодної ініціативи у спілкуванні з дитиною. Тому ОСОБА_1 просить суд постановити рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти позову в обґрунтування своїх заперечень вказав на те, що неврівноваженість та безвідповідальність відповідача, про що зазначено у тексті позовної заяви, не підтверджена жодними доказами, а тому є безпідставним обвинуваченням ОСОБА_2 Заборгованість зі сплати аліментів у 2014 році, про яку вказала позивач, як на обставину, що свідчить про ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків, виникла не внаслідок не сплати чи умислу відповідача, а саме у зв'язку з неправильним розрахунком відповідачем аліментів, оскільки він самостійно сплачував аліменти. На намагання ОСОБА_2 поспілкуватись з дочкою та колишньою дружиною, останні не виявили відповідного бажання спілкуватись з ним. Крім цього, на його утриманні перебувають дружина ОСОБА_6, яка знаходиться у декретній відпусті та троє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідач працює в ТОВ «Підприємство «Троїцька Артіль» з 01 грудня 2014 року, аліменти з його заробітної плати утримуються щомісячно та перераховуються на користь ОСОБА_1 Згідно характеристики з місця роботи ОСОБА_2 спокійний та врівноважений, відповідально відноситься до поставлених завдань. 01 березня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до органу опіки та піклування з заявою, якою просив визначити йому графік спілкування з дочкою ОСОБА_3 Тому представник відповідача просив суд відмовити у задоволені позову.

Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Бориспільської міської ради Погребняк А.Ю. при вирішенні справи поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що у задоволенні пред'явленого позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26 вересня 2000 року. За час перебування у шлюбі у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7) та копією свідоцтва про народження (а.с.6).

26 червня 2010 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 (а.с.8).

На даний час неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою, виданою службою у справах дітей та сім'ї Бориспільської міської ради №01-14-529 від 13 листопада 2015 року (а.с.10).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Крім того, відповідно до п.15 вищевказаної постанови Пленуму Верхового Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що вона проживає в будинку навпроти будинку позивача. При цьому батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідок ніколи не бачила, він не приходив в гості до дочки, ніколи з нею не гуляв, на свята не приїжджав. Лише один раз приїздив на день народження доньки, колі ОСОБА_3 було близько 10 років. Більше відповідача свідок не бачила. У вихованні дитини приймали участь її дідусь та бабуся.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що він є братом позивача, а тому з дитинства знає ОСОБА_3 Відповідача останній раз бачив близько п'яти років назад, випадково, оскільки ОСОБА_2 працює водієм на маршруті «Бориспіль-Київ», про дочку не розпитував, так поговорили про різне, що не стосується цієї справи. ОСОБА_2 як покинув дочку, так більше його не бачили. ОСОБА_3 не має поняття про батька. Для своїх дітей ОСОБА_2 є хорошим батьком, а для першої дружини ОСОБА_1 він ніхто.

Допитана у судовому засіданні, в присутності представника органу опіки та піклування, неповнолітня ОСОБА_3, показала, що батька не пам'ятає. Зі слів матері їй відомо, що батько залишив її, коли їй виповнилось 7 місяців. Ні до дитячого садочку, ні до шкоди батько не приходив її відвідувати, не цікавився її здоров'ям, не вітав з святами. Свідок зазначила, що батька не знала і знати не бажає. Аліменти на її утримання батько сплачував. Свідок бачила батька приблизно тоді, коли вона ходила до третього класу, вона з матір'ю випадкового його зустріла в центрі міста та матір представила його як батька. Тоді ОСОБА_2 пообіцяв, що буде приїжджати до неї, цікавитись її життям, але після цього вона батька не бачила. З 1-го класу свідок займається спортивно-бальними танцями у зв'язку з цим виникала необхідність їздити на змагання по Україні та за кордон. Проте батьку про це нічого не відомо, згоду на виїзд її за кордон батько надав, проте сказав, що жодних грошових коштів на проїзд він не дасть. ОСОБА_3 вказала, що жодних почуттів до батька не має, це чужа для неї людина.

З характеристики ОСОБА_3, учениці 11 класу Бориспільського НВК «Ліцею «Дизайн-освіта» ім. Павла Чубинського спеціалізованої шкоди І-ІІІ ступенів (а.с.35) та психологічної характеристики ОСОБА_3 (а.с.70) встановлено, що ОСОБА_1 систематично відвідує класні батьківські збори та бере участь в обговоренні та вирішенні питань, що стосуються класу та особисто її дочки. При цьому, ставлення ОСОБА_3 до батька є негативним, оскільки він не проявляє участі у її вихованні. Дитина з раннього дитинства потребувала любові та піклування батька, яку їй заміняв дідусь та мама. За період навчання ОСОБА_3 вліцеї батько жодного разу не з'явився на батьківські збори та не цікавиться життям дитини.

Дані письмові докази суд оцінює критично оскільки відвідування батьків навчального закладу керівництвом не фіксується, а тому дані характеристики не підтверджують факту ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За правилами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч цьому, ОСОБА_1 та її представник не надали суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 свідомо та умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків.

Зокрема, судом критично сприймається вказівка позивача на те, що ОСОБА_2ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, зокрема з довідок-розрахунків заборгованості з аліментів від 07 жовтня 2013 року (а.с.27-28), від 06 жовтня 2008 року (а.с.29), від 26 листопада 2012 року (а.с.30), від 17 квітня 2009 року (а.с.31). Розмір заборгованості становив незначний характер та погашався відповідачем. Тому суд вважає, що зазначена заборгованість з аліментів не має систематичного характеру, що не може свідчити про умисне ухилення від сплати аліментів на утримання дочки.

Водночас суд погоджується з доводами ОСОБА_1та її представника щодо неналежності доказу, зокрема заяви ОСОБА_2 до органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 01 березня 2016 року з проханням визначити йому години спілкування з дочкою (а.с.54).

Оскільки, вказана заява подана до органу опіки та піклування вже після відкриття провадження в даній цивільній справі, а саме 15 лютого 2016 року, а тому не може свідчити про те, що ОСОБА_2 вживав заходів для спілкування з дочкою.

З пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, встановлено, що підставою для звернення до суду з даним позовом, є побоювання того, що в майбутньому ОСОБА_2 буде мати претензії майнового характеру до її неповнолітньої дочки.

На спростування даної обставини ОСОБА_2 надав до суду нотаріально завірену заяву, в якій повідомив, що він зобов'язується не мати будь-яких претензій майнового та не майнового характеру до своєї дочки ОСОБА_3, в тому числі щодо його утримання (а.с.80).

Суд вважає, що за наведених обставин немає достатніх підстав, підтверджених належними та допустимими доказами, для безумовного визнання наявним факту ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню ОСОБА_3 та нехтування своїми батьківськими правами.

Крім цього, враховуючи положення ч.8 ст.7 СК України у відповідності до якого регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Орган опіки та піклування повідомив суд, що питання про можливість позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини від 15 березня 2016 року та від 12 квітня 2016 року. При цьому, орган опіки та піклування вказав, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 є недоцільним за відсутності відповідної доказової бази (а.с.59).

Як роз'яснив Верховний Суд України в Узагальненні «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» від 11 грудня 2008 року, при розгляді справ про позбавлення батьківських прав для встановлення обставин справи суду потрібно ретельно перевіряти докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, обов'язково здійснювати необхідні дії для залучення відповідача у справі та з'ясування його позиції та обґрунтувань. Також згідно із ч.4 ст.19 СК обов'язковою є участь у справі органу опіки та піклування. Суду слід витребовувати від цього органу письмовий висновок відповідно до ч.5 ст.19 СК, а також може допитати представника цього органу в судовому засіданні. Слід звернути увагу на те, що згідно з ч.6. ст.19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Тому, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Водночас, судом не вбачається правових підстав для задоволення позовних вимог щодо залишення за відповідачем зобов'язання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, за виконавчим листом №2-590, виданим 03 березня 2000 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області.

Відповідно до положення ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Оскільки вказана позовна вимога є похідною від позовної вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, в задоволенні якої судом відмолено. Крім цього, також враховуючи, що навіть у разі позбавлення батьківських прав це не припиняє обов'язок особи щодо сплати аліментів.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З квитанції №ПН1823 від 18 січня 2016 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.8 ст.7, п.2 ч.1 ст.164, ч.2 ст.166 СК України, ст.ст.8, 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей та сім»ї Бориспільської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський