Справа № 301/925/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2016 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа Іршавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа Іршавська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що 08 червня 2014 року помер ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого в с. Смологовиця, № 26 Іршавського району Закарпатської області.

ОСОБА_3 був рідним братом матері позивача ОСОБА_1 (дівоче Пінзенік) ОСОБА_4, яка померла 12.06.2010 року. Після його смерті спадкоємців першої черги не залишилося, оскільки він не був одружений та не мав дітей. Залишились тільки спадкоємці за правом представництва, одним з яких є позивач ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 11.11.2015 року встановлено, що після смерті ОСОБА_3, такими, що прийняли спадщину є ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, яким належить кожному по 1/3 частині спадкового майна. Оскільки ОСОБА_5 відмовився від своєї частки на користь ОСОБА_2, то останній належить 2/3 частини спадкового майна, а позивачу ОСОБА_1 1/3 частина спадкового нерухомого майна.

Після набрання законної сили вказаного рішення Апеляційного суду ОСОБА_1 звернувся до Іршавської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину спадщини за законом, однак йому було відмовлено, так як попереднє визначення часток спадщини відбувалося в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засідання позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, наведених у заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила, позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи Іршавської Державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 34, 41), причини неявки до суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 08 червня 2014 року помер ОСОБА_3, що стверджується копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 2 від 18.03.2016 року (а.с. 8). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку, розташованого в с. Смологовиця, № 26 Іршавського району Закарпатської області.

ОСОБА_3 був рідним братом матері позивача ОСОБА_1 (дівоче Пінзенік) ОСОБА_4, яка померла 12.06.2010 року. Після його смерті спадкоємців першої черги не залишилося, оскільки він не був одружений та не мав дітей. Залишились тільки спадкоємці за правом представництва, одним з яких є позивач ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 11.11.2015 року (а.с. 19-23) встановлено, що після смерті ОСОБА_3, такими, що прийняли спадщину є ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, яким належить кожному по 1/3 частині спадкового майна. Оскільки ОСОБА_5 відмовився від своєї частки на користь ОСОБА_2, то останній належить 2/3 частини спадкового майна, а позивачу ОСОБА_1 1/3 частина спадкового нерухомого майна.

Після набрання законної сили вказаного рішення Апеляційного суду ОСОБА_1 звернувся до Іршавської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину спадщини за законом, однак йому було відмовлено, так як попереднє визначення часток спадщини відбувалося в судовому порядку (а.с. 10).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України, Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1266, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину спадкового нерухомого майна житловий будинок № 26 у с. Смологовиця Іршавського району Закарпатської області, який належав спадкодавцю ОСОБА_3, що помер 08.06.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М. М. Золотар