Справа № 344/2081/16-ц
Провадження № 2/344/2799/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого-судді: Островського Л.Є.

секретаря: Гули Р.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-Центр про стягнення не нарахованої та невиплаченої заробітної плати, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-Центр про стягнення не нарахованої та невиплаченої заробітної плати.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задоволити дану заяву.

Відповідач в судове засідання не зявився, у поданому запереченні вказав про розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення позивача, ознайомившись із запереченням відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що, в період з 10 липня 2012 року по 18 листопада 2013 року ОСОБА_1 працював на посаді директора Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр». У відповідності до наказу від 03.12.2012 року № 245-к позивача було звільнено з посади за прогул по ст. 40 п. 4 КЗпП України.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2013 року, яке набрало законної сили 11 липня 2013 року, зокрема, скасовано наказ № 37-с від 30.11.2012 року товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1.

Скасовано наказ № 245-к від 03.12,2012 року товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» про звільнення ОСОБА_1.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Івано-Франківської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр».

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4875 грн.08 коп. допущено до негайного виконання.

Вказане вище судове рішення в частині поновлення на роботі виконане відповідачем 16 жовтня 2013 року шляхом видачі наказу № 152 .

Вказаний наказ позивач отримав рекомендованим листом № 297 25 жовтня 2013 року о 9 годині 10 хвилин та відразу приступив до виконання посадових обов'язків. Після поновлення позивача на роботі відповідач в односторонньому порядку, без попередження позивача, змінив істотні умови праці останнього, зменшивши розмір його заробітної плати. Таке зменшення було допущено через припинення виплати бонусної доплати та премії.

Відповідно до ч. З ст. 32 КЗпП України системи та розмір оплати праці віднесено до істотних умов праці. Про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці, однак відповідач порушив вказану норму Закону.

За період з 25 по 31 жовтня 2013 року відповідач нарахував заробітну плату в розмірі 347 гривень 83 копійки та з урахуванням сум податків та обов'язкових платежів, виплатив позивачеві 08.11.2013 року 285 грн 01 коп., що підтверджується випискою із зарплатного карткового рахунку позивача наданою ВАТ «Креді ОСОБА_2».

У відповідності табелю обліку робочого часу за листопад 2013 року позивач працював з 01 по 18 листопада, всього дванадцять робочих днів.

Відповідач провів нарахування заробітної плати за цей період без врахування бонусної доплати та премії, в розмірі 1142 гривні 86 копійок та з урахуванням сум податків та обов'язкових платежів виплатив позивачеві 18.11.2013 року 936 гривень 41 копійку, що підтверджується випискою із зарплатного карткового рахунку позивача наданого ВАТ «Креді ОСОБА_2».

Відповідно до ст. 2 закону України «Про оплату праці» встановлено, що до структури заробітної плати входять: основна заробітна плата (оклад), додаткова заробітна плати (доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій), інші заохочувальні та компенсаційні виплати (винагорода за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які проводяться понад встановлені зазначеними актами нормами). У відповідності ст. 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку прийняти рішення з питань оплати праці, що погіршують умови встановлені законодавством, угодами, колективним договором.

Відповідно до ст. 103 КЗпП України та частини другої ст. 29 закону України «Про оплату праці» про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни. Цього зроблено не було.

З огляду на наведене заробітна плата позивача за період з 25 жовтня по 18 листопада 2013 року повинна бути не меншою його середнього заробітку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці», за правилами передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року (надалі по тексту Порядок). У відповідності п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два місяці (календарні) роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Пунктом 3 Порядку встановлено, що всі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати в тому розмірі, в якому вони нараховані без виключення сум нарахування на податки, а п.5, - що нарахування виплат в усіх випадках збереження середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством , - на число календарних днів за цей період. Відповідач зменшив заробітну плату позивача у жовтні-листопаді 2013 року таким чином двома місяцями, які передували цій події були вересень та серпень 2013 року. За 21 робочий день серпня відповідач нарахував позивачу заробітну плату в розмірі 4875,08грн. За 21 робочий день вересня відповідач нарахував позивачу заробітну плату в розмірігрн. Визначаємо середньоденну заробітну плату позивача (4875,08 + 4875,08) : (21 + 21) = 232,15 грн.

Визначаємо середній заробіток позивача за чотири робочих дні жовтня 2013 року які включені у розрахунок заробітної плати відповідачем після допущення позивача до роботи. 4 дні х 232,15 грн. = 928,6 грн.

Визначаємо середній заробіток позивача за дванадцять відпрацьованих робочих днів у листопаді 2013 року.

12 днів х 232,15 грн. = 2785,80 грн.

У жовтні 2013 року, після допуску позивача до роботи, відповідач нарахував заробітну плату у розмірі 347,83 грн., що на 580,77.грн. менше від належної йому суми (928,6 - 347,83). У листопаді 2013 року відповідач нарахував позивачу заробітну плату у розмірі 1142,86 грн., що на 1642,94 грн. менше від належної йому суми (2785,80 - 1142,86).

Не нарахована та невиплачена заробітна плата за жовтень - листопад 2013 року в розмірі 2223,63 грн., без врахування сум податків та обов'язкових платежів, підлягає стягненню з відповідача.

Стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за період з 25 жовтня по 18 листопада 2013 року на рівні середнього заробітку не потребує доказування . Відповідно норми ч.З ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2013 року, яке набрало законної сили 13 липня 2013 року стягнуто на користь ОСОБА_1 заробітну плату в розмірі 656 гривень 39 копійок за період з 01 по 07 листопада 2012 року. Після виконання відповідачем рішення Івано-Франківського міського суду від 08 травня 2013 року та перерахування 14.11.2013 року суми в розмірі 656 грн. 39 копійок заробітна плата позивача за період з 01 по 07 листопада 2012 року склала 1059,8 грн., що відповідає його середньому заробітку. Також відповідач нараховуючи заробітну плату позивачу за жовтень 2013 року провів нарахування тільки за чотири дні цього періоду, що доводиться відповідними розрахунками.

2000 грн.(посадовий оклад) : 23 ( кількість робочих днів у жовтні) = 86,96 грн. (розмір заробітної плати за один день).

36 96 грн. х 4 = 347,83 грн.

3-Г 53 грн. - 3,6 % ЄСВ (12,52 грн.) = 335,31 грн.

335,31 грн. - 15 % податок на прибуток (50,30 грн.) = 285,01 грн. (сума виплачена позивачу). Позивач відпрацював у жовтні 2013 року, після його допуску до роботи п'ять робочих днів, а це означає, що заробітна плата за один день, в розмірі середньоденного заробітку, в сумі 232,15 грн. має бути стягнута з відповідача.

Судом встановлено, що на момент прийняття рішення про звільнення керівник, керувався КЗпП України, Законом України «Про оплату праці».

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови впровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами. У разі, коли колективний договір на підприємстві не укладено, роботодавець зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), шо представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво органом.

Згідно ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, і сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри к. доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і йних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

На підставі викладеного суд вважає необхідним задовольнити частково позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,60,88,212-215 ЦПК України. ст.97, 103 КЗпП України, ст..ст. 2,27 ЗУ Про оплату праці ст. 215-218 ЦПК, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-Центр про стягнення не нарахованої та невиплаченої заробітної плати задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-Центр , місце знаходження місто Київ 03067, провулок Чугуївський, 21 на користь ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 не нараховану та невиплачену йому заробітну плату за період з 25 по 30 жовтня 2013 року в розмірі 580.77 грн., та за період з 01 по 18 листопада 2013 року в розмірі 1642.94 грн., разом 2123.71 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-Центр , місце знаходження місто Київ 03067, провулок Чугуївський, 21 на користь ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 не нараховану та невиплачену йому заробітну плату за один відпрацьований робочий день в жовтні 2013 року в розмірі середньоденного заробітку 232 гривні 15 копійок, а разом 2355,86.

Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю Арсенал-Центр , місце знаходження місто Київ 03067, провулок Чугуївський, 21 в користь держави 551 грн.20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Є. Островський