Справа № 2/489/1442/2016
Іменем України
14 червня 2016 р. м. Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді Тихонової Н.С.,
при секретарі - Бреженюк Н.С.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
ВСТАНОВИВ:
В квітні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Вказував, що 28.04.2015 р. померла його мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на 1/3 частку спадкового майна відсутні. В позасудовому порядку позивач позбавлений можливості захистити свої спадкові права, оскільки він не є власником вищезазначеної квартири.
Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.
Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.
Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, згідно заяви просив про розгляд справи без його участі, покладаючись на розсуд суду.
Третя особа ПН ММНО ОСОБА_4, згідно заяви, просила про розгляд справи без її участі.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
З матеріалів справи вбачається (Повідомлення ММБТІ від 22.02.2016 р. за вих. № 333, Інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно), що ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності б/н від 07.04.1995 р., виданого ЖКВ ВО «Заря» м. Миколаїв, належала 1/3 частка квартири АДРЕСА_2.
Згідно Свідоцтва про право власності на спадщину за законом, виданого 14.09.2004 р. державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 успадкувала після смерті її сина ОСОБА_6, 1/6 частку квартири АДРЕСА_1.
У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.05.2006 р. державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_7, 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.
Таким чином ОСОБА_3 на праві власності належала квартира АДРЕСА_3 в цілому. Вказане підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.04.2016 р.
26.12.2006 р. ОСОБА_3 було складено заповіт, відповідно до якого вона заповідала все належне їй майно, що на день смерті належатиме їй та на яке вона за законом матиме право, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось, - своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Другої МДНК Миколаївської області.
28 квітня 2015 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_2.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦПК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.
Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Після смерті матері позивач звернувся до ПН ММНО ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після матері ОСОБА_3
Згідно Роз'яснення нотаріуса за вих. № 37/02-14/12/16 від 03.02.2016 р. спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 за заявою позивача ОСОБА_1 - заведена. Однак оскільки останній постійно з померлою не проживав та своєчасно заяву про прийняття спадщини не подав, вважається спадкоємцем, який спадщину не прийняв.
В звязку з цим згідно Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.02.2016 р. позивачу ОСОБА_1 було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3
В подальшому позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.
Але, відповідно до Постанови нотаріуса від 01.03.2016 р. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцем не подані правовстановлюючі документи на 1/3 частку квартири, належної померлій.
Як вбачається з пояснень позивача, оригінал Свідоцтва про право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2, виданого 07.04.1995 р. ЖКВ ВО «Заря», втрачено. Дублікат вказаного Свідоцтва позивач отримати не може, оскільки не є власником зазначеної квартири.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті його матері - ОСОБА_3, якій на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, та підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.04.2015 р.
Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: