Провадження № 2/161/3930/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Крупінської С.С.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд до відповідача з позовом про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 26 серпня 2013 року о 02.30 в м. Луцьку по вул. С.Бандери відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «ВАЗ 21043» та VOLKSWAGEN TRANSPORTER. На момент скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ВАЗ 21043» належав на праві власності ОСОБА_4. Сама пригода відбулась за результатами порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності Луцьким міськрайонним судом 13 вересня 2013 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди її автомобіль зазнав механічних пошкоджень на суму 23 567 грн. 35 коп. Крім того, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, у переживаннях та стресах з приводу того, що особи, відповідальні за збитки не поновлюють порушене право позивача та не сплачують в добровільному порядку шкоду завдану їй.

Просить стягнути з відповідача на її користь 23 567 грн. 35 коп. матеріальної шкоди, 15 000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив суд, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

26.08.2013 року, о 02 год. 30 хв., ОСОБА_5 в м. Луцьку, по вул. С. Бандери, керуючи транспортним засобом, марки ВАЗ 21043, номерний знак НОМЕР_1, в порушення п.п.12.1, 13.1 ПДР України не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення автомобілів, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 13 вересня 2013 року його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номер НОМЕР_2, який належить на праві приватної власності ОСОБА_3 З акту огляду колісного транспортного засобу від 02.09.2013 року та звіту № 2013/2046 про оцінку транспортного засобу вбачається, що сума збитків завданих позивачу становить 23 567 грн. 35 коп.

Виходячи із загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду слід констатувати, що у відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Обовязок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки. Власне ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об?єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В даній ДТП транспортним засобом керував ОСОБА_5В, якого визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с. 10), а тому обовязок відшкодувати шкоду лежить на винній особі, а не на власнику транспорнтого засобу.

Заочним рішення Луцького міськрайонного суду від 11.09.2014 року у справі за № 161/12718/14-ц з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 було стягнуто завдану матеріальну шкоду в розмірі 23 567 грн. 35 коп. та моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. Дане рішення знаходиться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби. Тобто, вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди позивачу за вчинення даного ДТП вирішено, а тому підстав, для покладення обовязку по відшкодуванню спричиненої шкоди на власника транспортного засобу в даному випадку діючим законодавством не передбачено, незалежно від того, що рішення по даній справи не виконано.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська