Справа № 357/2531/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві, в залі суду № 3 справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 14.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем було укладено договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач виконав умови договору. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язувався сплачувати кредит, відсотки, нараховані за обслуговування кредиту, однак, позичальник умови договору не виконав, і загальна сума заборгованості відповідача перед банком з нарахуванням процентів, штрафів становить, станом на 31.12.2015 року 28957 грн. 87 коп.. Оскільки боржник не виконав свої зобов'язання за договором, то позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 28957 грн. 87 коп. та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн. 00 коп..

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Крім того, представник позивача, додав до позовної заяви письмове клопотання, в якому просив суд розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлено належним чином, від його представника надійшли письмові заперечення проти позову та пояснення, в яких вона заперечує проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 cт. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, судом встановлено, що позивачем до суду була подана вищевказана позовна заява, в якій представник позивача зазначив, що 14.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № б/н, на підставі якого позичальнику було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, яка додається до позову, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачем підписано Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком, що підтверджується його копією.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 умов та правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид вказаний в памятці клієнта про умови кредитування і заяві, підписанням якого клієнт і банк заключають договір про надання банківських послуг. Датою заключення договору являється дата отримання карти, вказана в заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, підписання даного договору являється прямою та безумовною згодою держателя відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до п. 2.1.1.2.6 умов та правил надання банківських послуг, карта може бути використана держателем для оплати товарів та послуг, отримання/внесення готівкових грошових засобів в банківських установах та через банкомат, для здійснення інших банківських операцій, передбачених договором. З використанням карти клієнт отримує можливість здійснювати операції через видалені канали обслуговування.

Відповідно до п. 2.1.1.2.12 умов та правил надання банківських послуг, по закінченню терміну дії відповідна картка продовжується банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), по зверненню клієнта в банк, згідно діючим тарифам. Перевипуск карти на новий термін здійснюється банком при дотриманні клієнтом умов обслуговування картки, передбачених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.3.5 умов та правил надання банківських послуг, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах сум, встановлених договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»зується, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

В даному випадку, позивачем не надано до суду доказів того, що відповідачу направлялася вимога банку виконати зобовязання з повернення кредиту.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 умов та правил надання банківських послуг, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за договором.

Відповідно до п. 2.1.1.12.12 умов та правил надання банківських послуг, процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за звітним, вказується банком в щомісячній виписці по картрахунку за звітний місяць.

На підтвердження суми утвореної заборгованості позивач надає суду розрахунок кредиторської заборгованості, який ним і проведено. Згідно розрахунку позивача заборгованість за договором, станом на 31.12.2015 року становить 28957 грн. 87 коп.(заборгованість за кредитом 14309 грн. 14 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом 12421 грн. 40 коп.; заборгованість з пені та комісії за користування кредитом 372 грн. 19 коп.; штрафи, відповідно до умов кредитного договору : штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова - 1355 грн. 14 коп.).

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію/передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оцінка поданих позивачем доказів не дає підстав стверджувати, що відповідач звернувся до позивача для отримання кредитних коштів саме у розмірі 15 000,00 грн., який пізніше було змінено до 14130 грн., як це вказано у довідці про зміну умов та кредитування та обслуговування кредитної карти. Підписана відповідачем ОСОБА_2 від 14.11.2012 року, також, не передбачає обсяг грошових коштів, які банк надає ОСОБА_1. Крім того, умови та правила з якими ніби-то погодився ОСОБА_1 не містять його підпису, а в матеріалах справи немає будь-яких доказів, які б підтверджували, що саме ці умови та правила, а не інші розумів відповідач, підписуючи Анкету-заяву від 14.11.2012 року, і те що вони були діючими в момент підписання заяви. Відсутність підпису під умовами та правилами банківських послуг не лише підтверджує ту обставину, що ОСОБА_1 з ними не ознайомлений, а і позбавляє можливості суд переконатись в тому, що додані до позову умови та правила не є відмінними від тих, з якими ніби-то ознайомлений ОСОБА_1.

Викликає сумнів і сам факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів від позивача, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази отримання ОСОБА_1 кредитних коштів. Надана позивачем довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки не може підтверджувати факт отримання відповідачем кредитних коштів, а будь-яких інших доказів на підтвердження цієї обставини позивач суду не надав.

Передчасним є висновок позивача про ознайомлення ОСОБА_1 з умовами та правилами надання банківських послуг, оскільки його підпис є в Анкеті заяві від 14.11.2012 року, так як підпис в ній останнього свідчить лише про приєднання ОСОБА_1 до цих умов та правил.

Та обставина, що відповідач ОСОБА_1 не ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» свідчить і те, що він не виявив бажання скористатись жодною з послуг, передбачених Анкетою-заявою, оскільки відсутня галочка чи інша позначка в графі Анкети-заяви, де передбачено вибір банківської послуги.

За викладених обставин, немає підстав вважати, що ОСОБА_1 виявив бажання отримати кредитну картку та встановлення на неї кредитного ліміту із зазначенням бажаної суми кредиту. Таким чином, підпис ОСОБА_1 в Анкеті-заяві від 14.11.2012 року, свідчить лише про те, що останній проінформований про продукти ПАТ КБ «ПриватБанк», однак, не обрав бажаний для себе продукт.

Важливим є те, що в Анкеті-заяві від 14.11.2012 року не зазначено умов надання кредиту, розміру ліміту та процентної ставки за користування кредитом, а, також, терміну дії. Позивач посилається на довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», однак, вона не містить підпису відповідача, і тому немає підстав вважати, що ОСОБА_1 виявив бажання скористатись такою послугою банку. Дана довідка не є доказом, на підставі якого визначається розмір нарахування відсотків на суму встановленого кредитного ліміту, тип кредитної лінії, розмір щомісячних платежів, строки погашення/внесення щомісячних платежів, розмір комісій, пені, штрафів.

За викладених обставин, суд не може взяти до уваги і проведений позивачем розрахунок утвореної заборгованості, оскільки первинні документи виникнення кредитної заборгованості ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 платіжної карти, та що саме ним здійснювались операції за даним договором.

Відповідно до ч.3 Постанови НБУ № 223 від 30.04.2010 року передбачено, що користувачі мають право користуватися спеціальними платіжними засобами для здійснення платіжних операцій відповідно до режимів рахунків та умов договору. Залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням спеціальних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Позивач не надає суду підтвердження того, за якою саме вибраною відповідачем схемою здійснювалось використання спеціального платіжного засобу, що є однією із істотних умов для правильного розрахунку заборгованості.

Крім того, в письмових поясненнях представник відповідача зазначає про те, що позивачем подано вищевказану позовну заяву після спливу позовної давності.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Однак, ні відповідачем, ні його представником до суду не було подано заяву про застосування строків позовної давності, і тому суд не розглядає вказане питання щодо застосування строків позовної давності.

Отже, з врахуванням всього наведеного, суд вважає що позивач належними доказами, викладені в позові обставини не довів, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити судові витрати за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 79, 88, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3