Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та різниці між заробітною платою та виплатами по безробіттю, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вона займала посаду головного спеціаліста відділу земельно-кадастрового обліку управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради.

Розпорядженням Херсонського міського голови від 06 червня 2011 року її було звільнено із займаної посади. При цьому її, як вагітну, всупереч закону працевлаштовано не було.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року встановлена неправомірність дій Херсонського міського голови щодо відмови у працевлаштуванні ОСОБА_3 на підставі ч. 3 ст. 184 КЗпП України; зобов'язано Херсонського міського голову працевлаштувати її з 08 червня 2011 року без розриву трудового стажу за спеціальністю у департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності із заробітною платою не менше, ніж вона отримувала за попередньою посадою, та не гіршими умовами праці; стягнуто з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2011 року по день виходу у відпустку у зв'язку із вагітністю та пологами; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 допомогу у зв'язку із вагітністю та пологами як застрахованій особі.

Також вказувала, що у період з 19 липня по 05 грудня 2011 року вона перебувала на лікарняному у зв'язку із вагітністю та пологами, а вже з 01 лютого 2012 року перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення для отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Таким чином, у період з 06 грудня 2011 року по 31 січня 2012 року вона не отримувала від держави соціальних виплат.

Крім того, у період з 25 березня 2014 року по 05 березня 2015 року вона перебувала на обліку як безробітна у Херсонському міському центрі зайнятості, та з 01 квітня 2014 року по 04 березня 2015 року отримувала допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі - 544 грн.

Звертала увагу на те, що відповідно до розпорядження Херсонського міського голови від 03 березня 2015 року її призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 05 березня 2015 року із заробітною платою згідно із штатним розписом, яка є меншою, ніж на попередній посаді, а саме: 1 218 грн.

Таким чином, за період з 01 квітня 2014 року по 04 березня 2015 року вона недоотримувала щомісяця 856грн, які становлять різницю між отримуваною допомогою по безробіттю у розмірі 544 грн та заробітною платою за останнім контрактом у розмірі 1 400 грн.

Враховуючи наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у період з 06 грудня 2011 року по 31 січня 2012 року в сумі 2 958 грн 51 коп., а також суму недоотриманої заробітної плати за період з 01 квітня 2014 року по 04 березня 2015 року - 12 639 грн 89 коп.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 28 квітня 2015 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що згідно із контрактом з працівником від 27 січня 2011 року ОСОБА_3 обіймала посаду головного спеціаліста відділу земельно-кадастрового обліку управління земельних відносин департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради.

Термін дії контракту був визначений до 07 червня 2011 року.

Розпорядженням Херсонського міського голови від 06 червня 2011 року ОСОБА_3 було звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Відповідно до довідки департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради від 03 березня 2015 року середня заробітна плата ОСОБА_4 до звільнення складала 1 400 грн.

Згідно із довідкою для призначення і виплати державної допомоги у зв'язку із вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування від 19 липня 2011 року ОСОБА_3 перебувала на обліку у зв'язку із вагітністю. Період надання державної допомоги - з 19 липня по 21 листопада 2011 року.

Відповідно до довідки для призначення і виплати державної допомоги у зв'язку із вагітністю та пологами жінкам, які не застраховані в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування від 15 вересня 2011 року у ОСОБА_3 відбулися пологи 05 вересня 2011 року. Період надання державної допомоги - з 22 листопада 2011 року по 05 грудня 2011 року.

З довідки про отримання (неотримання) допомоги, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Комсомольської районної у м. Херсоні ради від 16 травня 2014 року, вбачається, що за період з 01 лютого 2012 року по 01 квітня 2014 року ОСОБА_3 призначена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 грн на місяць на загальну суму 3 380 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року встановлена неправомірність дій Херсонського міського голови щодо відмови у працевлаштуванні ОСОБА_3 на підставі ч. 3 ст. 184 КЗпП України

Зобов'язано Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_3 з 08 червня 2011 року без розриву трудового стажу за спеціальністю у департаменті містобудування та землекористування Херсонської міської ради або інших органах виконавчої влади, у підзвітних Херсонській міській раді установах, підприємствах, організаціях на посаді відповідно до її спеціальності із заробітною платою не менше, ніж вона отримувала за попередньою посадою, та не гіршими умовами праці.

Стягнуто з Виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2011 року по день виходу у відпустку у зв'язку із вагітністю та пологами; зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_3 допомогу у зв'язку із вагітністю та пологами як застрахованій особі.

Згідно із довідкою Херсонського міського центру зайнятості від 22 січня 2015 року ОСОБА_3 була зареєстрована як безробітна, у вказаній установі з 25 березня2014 року з виплатою 544 грн на місяць, та всього за період з 01 квітня по 31 грудня 2014 року отримала дохід на суму 4 896 грн, а за період з січня по березень 2015 року - 1 158 грн 19 коп.

Розпорядженням Херсонського міського голови від 03 березня 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 05 березня 2015 року з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позивачем не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

При цьому суди звертали увагу на те, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року в частині виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу та допомоги у зв'язку із вагітністю та пологами фактично виконана, крім того, розпорядженням Херсонського міського голови від 03 березня 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради з 05 березня 2015 року з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Проте ухвала апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року зобов'язано Херсонського міського голову працевлаштувати ОСОБА_3 з 08 червня 2011 року, стягнуто з виконавчого комітету Херсонської міської ради на користь останньої середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 червня 2011 року по день виходу у відпустку у зв'язку з пологами.

Проте розпорядженням Херсонського міського голови від 03 березня 2015 року ОСОБА_3 призначено на посаду відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради лише з 05 березня 2015 року з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

У період з 01 квітня 2014 по 05 березня 2015 року була зареєстрована як безробітна у Херсонському міському центрі зайнятості.

Переглядаючи рішення районного суду, апеляційний суд у порушення вимог ст. 303 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не врахував, що невиконання відповідачем вимог постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2014 року в частині працевлаштування ОСОБА_3 з 08 червня 2011 року призвело до втрати останньою частини доходу, що є різницею між сумами виплат по безробіттю та заробітною платою за вказаний період.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд міг усунути допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, проте, не врахувавши доводів апеляційної скарги, залишив без змін рішення суду першої інстанції.

Крім того, переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційному суду необхідно перевірити, чи відноситься посада відповідального чергового служби оперативного реагування Херсонської міської ради до публічної служби, і залежно від цього визначитися, чи підлягає даний спір розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська