У Х В А Л А

9 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2016 року та рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права особистої власності,

в с т а н о в и л а :

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області рішенням від 10 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2016 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив: визнав за нею право особистої власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 11 травня 2016 року рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2016 року залишив без змін.

31 травня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2016 року та рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції статей 57, 60 Сімейного кодексу України та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2013 року.

На підтвердження підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на постанови Верховного Суду України від 1 липня і 25 листопада 2015 року.

Перевіривши наведені в заяві ОСОБА_4 доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Постановляючи ухвалу від 11 травня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, суд касаційної інстанції, залишивши без змін судові рішення судів попередніх інстанцій, погодився з їх висновками, зробленими на підставі встановлених фактичних обставин та доказів, про наявність правових підстав для визнання за відповідачкою права особистої власності на спірну квартиру, придбану під час шлюбу з позивачем, оскільки відповідачкою доведено факт придбання цієї квартири за особисті кошти, отримані нею за договором купівлі-продажу іншої квартири, набутої до шлюбу з позивачем.

Разом із тим в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2013 року, наданій заявником для порівняння, касаційний суд скасував судові рішення судів попередніх інстанцій з направленням справи на новий розгляд з підстав допущення ними порушень норм 212-214, 315 ЦПК України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи; при цьому суд зазначив, що безспірних, достовірних та достатніх доказів, що спірна квартира придбана за особисті кошти, позивач не надав.

Отже, наведене судове рішення не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції вказаних вище норм у подібних правовідносинах. Порівняння цього рішення з оскаржуваними судовими рішеннями не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

Крім того, відсутні підстави й для перегляду зазначених судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеним у постановах Верховного Суду України від 1 липня і 25 листопада 2015 року висновкам, оскільки судове рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, не суперечить зазначеним висновкам.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску вказаної вище справи до провадження Верховного Суду України в частині перегляду судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права особистої власності за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 травня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 1 лютого 2016 року та рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Л.І. Охрімчук

А.Г. Ярема