Справа №592/2587/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1012/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 травня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

15 березня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні. Остання навчається в Сумській загальній школі І-ІІІ ступенів №18 і потребує матеріальної допомоги. В зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання на час навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно з 18 березня 2016 року по 31 травня 2016 року.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 травня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання, починаючи стягнення з 18 березня 2016 року та до закінчення навчання ОСОБА_6 31 травня 2016 року.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,20 грн. в дохід держави.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність дійсним обставинам справи, просить його скасувати та зменшити розмір стягнутих аліментів.

При цьому зазначає, що в мотивувальній частині рішення суд необґрунтовано зазначив обставини відносно ОСОБА_8, яка навчається на 1-му курсі у Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка по 30 червня 2018 року.

Крім того, суд дійшов помилкового висновку про те, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від обовязку утримувати дочку. Не надав належну оцінку доказам, які свідчать, що на його утриманні перебуває хвора дружина, не врахував стан його здоров'я та матеріальне становище матері дитини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6, які проти скарги заперечували, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вищевказаним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні (а.с. 3,8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 18 березня 2016 року виповнилося 18 років, але вона до 31 травня 2016 року продовжує навчатися в Сумській загальній школі І-ІІІ ступенів №18 (а.с. 7). Із заробітної плати ОСОБА_3 за місцем його роботи відраховувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки за виконавчим листом (а.с. 72-73).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працює і має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів повністю погодитись не може.

Так, відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд першої інстанції, виходячи з положень ст. ст. 199, 200 СК України, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_6 у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батька, проте при визначенні розміру аліментів не врахував, що ОСОБА_3 має іншу сім'ю (а.с. 51), його дружина ОСОБА_9 є інвалідом третьої групи з дитинства, не працює (а.с. 52-54) та знаходиться на його утриманні.

Крім того, сам ОСОБА_3 має захворювання початкового остеохондрозу хребта, лівостороннього С-образного сколіозу 1 ст. та протрузії хребта (а.с. 55-57).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює в ТОВ «ГУАЛА КЛОЖЕРС УКРАЇНА» та його середня заробітна плата за 2014 рік становила 4825,74 грн. на місяць (а.с. 73).

Позивачем, в свою чергу, не надано доказів матеріального становища та неможливості утримання повнолітньої дочки.

Тому, враховуючи надані сторонами докази та положення вищенаведених норм закону, колегія суддів приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини є завищеним, в зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні із зменшенням розміру стягнутих аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що в мотивувальній частині рішення суд першої інстанції помилково зазначив обставини відносно ОСОБА_8, яка навчається на 1-му курсі у Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка, однак це не вплинуло на правильність ухваленого рішення, оскільки аліменти стягнуто на утримання дочки відповідача ОСОБА_6, а не ОСОБА_8

Таким чином, рішення суду на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 травня 2016 року в частині визначення розміру аліментів.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання, починаючи стягнення з 18 березня 2016 року та до закінчення навчання 31 травня 2016 року.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 травня 2016 року залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді -