Справа № 462/9591/13 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/3054/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Жукровській Х.І.,

за участю ОСОБА_3 представника ПАТ "Львівський локомотиворемонтний завод";

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 представників Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 квітня 2014 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства /ПАТ/ "Львівський локомотиворемонтний завод" до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_16, третя особа: Орган опіки і піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, про виселення та стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 02 квітня 2014 року позов Приватного акціонерного товариства /ПАТ/ "Львівський локомотиворемонтний завод" задоволено. Виселено ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_6, ОСОБА_16 із квартири АДРЕСА_1 (в подальшому «спірна квартира»).

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_15 на користь Приватного акціонерного товариства /ПАТ/"Львівський локомотиворемонтний завод" 11442, 42 грн. майнової шкоди та порівну 458, 80 грн. судових витрат (т.1, а.с. 111-112).

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2014 року вище згадане рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 квітня 2014 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_6, ОСОБА_15 на користь ПАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" 11 442 грн. 42 коп. майнової шкоди та судових витрат порівно в розмірі 458 грн. 80 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у даних позовних вимогах за спливом строку на звернення до суду.

В решті рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 квітня 2014 року залишено без змін (т.1, 166-169).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 грудня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_8 і ОСОБА_17, до якої приєднався ОСОБА_6, та касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» відхилено. Вище згаданірішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 квітня 2014 року в нескасованій частині та рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2014 року залишено без змін (т.1, а.с. 236-237).

31 березня 2016 року апеляційну скаргу на вище згадане рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 квітня 2014 року в нескасованій частині подав ОСОБА_6.

Апелянт просить оскаржуване рішення в нескасованій частиніскасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що йому не було відомо про оскаржуване рішення та вище згадане рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 липня 2014 року, оскільки на час їх ухвалення він був мобілізований до Збройних Сил України та перебував на сході України в зоні проведення антитерористичної операції.

Вважає, що позивач не є власником спірної квартири, а «власником квартири є Держава».

Стверджує, що став проживати в спірній квартирі «на правових підставах, оскільки його батько ОСОБА_7 … отримав дозвіл на тимчасову оренду цієї площі», а також стверджує, що в 6-ти кімнатній квартирі АДРЕСА_2 «жити неможливо, не вклавши коштів в облаштування».

Звертає увагу на те, що апелянт, захищаючи Батьківщину від збройної агресії російсько-терористичних військ, 09.07.2014 року в бою отримав поранення, в результаті чого йому було встановлено 3 (третю) групу інвалідності, а відтак вважає, що у відповідності до чинного законодавства має право на позачергове отримання житла (т.2, а.с. 115-118).

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 13 квітня 2016 року апелянту ОСОБА_6 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Залізничного районного суду міста Львова від 02 квітня 2014 року (т.2, а.с. 154)

Апелянт і його представник, а також інші відповідачі, будучи своєчасно належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (т.3, а.с. 44-59), в судове засідання не зявилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Задоволення позовної вимоги про виселення відповідачів (в тому числі і апелянта ОСОБА_6) з квартири АДРЕСА_1 суд першої інстанції мотивував тим, що відповідачі у спірну квартиру вселилися самоправно і без відповідних на те правових підстав (т.1, 111-112).

З вище наведеними висновками погодились, як Апеляційний суд Львівської області у своєму рішенні від 03 липня 2014 року (т.1, а.с. 166-169), так і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 10 грудня 2014 року (т.1, а.с. 236-237).

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_6 стосовно незаконності оскаржуваного рішення суду першої інстанції вище наведених висновків судів не спростовують.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні і апеляційну скаргу ОСОБА_6 на це рішення в нескасованій його частині слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити та залишити рішення Залізничного районного суду м. Львова від 02 квітня 2014 року в нескасованій частинібез змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: