АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3062/15-ц Номер провадження 22-ц/786/710/16Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Пікуля В.П.,

суддів : Прядкіної О.В., Обідіної О.І.,

при секретарі Кальник А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЦ "Кремінь-інвест" на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЦ "Кремінь-інвест" про визнання незаконним та скасування наказу про стягнення дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "РТЦ "Кремінь-інвест" про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, посилаючись на те, що наказом директора товариства № 19 від 12 червня 2015 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання трудових обов'язків, однак, будь-яких порушень трудової дисципліни він не допускав, а оголошення догани не має законного підґрунтя і є наслідком неприязнених стосунків, що склалися між ним та його безпосереднім керівництвом.

У позові ОСОБА_3 просив визнати незаконним та скасувати наказ № 19 від 12 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо оголошення догани ОСОБА_3 головному інженеру ТОВ «РТЦ «Кремінь-інвест». Також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

В клопотанні про зменшення позовних вимог від 29.09.2015 року ОСОБА_3 просив стягнути з ТОВ «РТЦ «Кремінь-інвест» витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЦ «Кремінь-інвест» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ №19 від 12.06.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» щодо оголошення догани ОСОБА_3 головному інженеру Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЦ «Кремінь-інвест».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЦ «Кремінь-інвест» на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Кремінь-інвест»подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, оскільки вважає що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що рішення суду ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

ТОВ «Кремінь-інвест» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, надавши суду заяву про відкладення розгляду справи.

Розглянувши заяву про відкладення розгляду справи, колегія суддів приходить до переконання, що воно не підлягає задоволенню, оскільки повістку суду ТОВ «Кремінь-інвест» отримав завчасно - 12.02.16 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому мав достатньо часу для залучення представника для участі у справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення в апеляційному порядку і ухвалення нового або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм процесуального права.

За положеннями статті 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно з ст. 150 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Частинами 1,2 статті 151 КЗпП України визначено, що якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення. Якщо працівник не допустив нового порушення трудової дисципліни і до того ж проявив себе як сумлінний працівник, то стягнення може бути зняте до закінчення одного року.

Судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 листопада 2008 року ОСОБА_3 було прийнято на посаду головного інженера ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест».

Посадові обов'язки позивача визначені посадовою інструкцією головного інженера ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» за 2015 рік, з якою, як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, останній був ознайомлений 11 березня 2015 року.

Наказом № 19 від 12 червня 2015 року позивач був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов'язків, передбачених посадовою інструкцією інженера в редакції 2015 року ( розділ 2 п.2.1, п. 2.9, розділ 4 п.4.1).

Згідно оскаржуваного наказу, факт неналежного виконання посадових обов'язків ОСОБА_3 проявився в порушенні останнім організаційної технічної експлуатації та своєчасного ремонту інженерних мереж, в даному випадку каналізації, що на думку власника могло нанести значні збитки організації, а також майну орендарів.

Підставами для винесення наказу є лист ПрАТ «Нова лінія» № 13/68 від 9 червня 2015 року та пояснювальні записки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, складені останніми 9 червня 2015 року.

Відповідно до листа ПрАТ «Нова лінія» № 13/68 від 9 червня 2015 року на ім'я директора ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» директором зазначеного вище підприємства, як орендарем, було зроблено висновок про неналежне сервісне обслуговування майна відповідно до договору оренди, укладеного 6 листопада 2012 року між орендодавцем ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» та орендарем ТЦ ПрАТ «Нова лінія» та виконання своїх посадових обов'язків відповідальними особами останнього, що на думку, ініціатора звернення, могло мати надзвичайні наслідки для підприємства орендарів.

Як вбачається зі змісту акту поверхневого огляду технічного стану системи обладнання каналізації підприємства (фекальної системи) складеного 9 червня 2015 року, комісією у складі директора ТЦ ПрАТ «Нова лінія» ОСОБА_6, головного енергетика ТЦ ПрАТ «Нова лінія» ОСОБА_7, начальника відділу ТЦ ПрАТ «Нова лінія» ОСОБА_8, працівника ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» - ОСОБА_5 в ніч з 8 на 9 червня 2015 року було зафіксовано факт несправності фекальної системи, а саме, те, що каналізаційний колодязь понаднормово заповнений стоками у зв'язку з перебоями в роботі насосу зазначеної вище системи, що потребує термінової чистки для подальшої роботи, про що сповіщає звукова сигналізація; насоси фекальної системи забиті відходами які не роздроблюються решіткою-дробаркою РД200, що знаходиться перед насосами. За наслідками проведення зазначеного вище огляду, з метою упередження завдання збитків майну ТЦ ПрАТ «Нова лінія», ТОВ «Експансія» та ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» комісією було прийнято рішення про негайну чистку фекальних насосів та відкачування стічних вод, при виконанні яких було вийнято крупні відходи, що не були подрібненні решіткою-дробаркою.

Згідно із службовою запискою ОСОБА_3 будь-яких порушень трудової дисципліни він не допускав, одночасно зазначивши, що чистка засмічення насосу каналізації є поточною роботою, що відбувається у плановому режимі, відповідно до винесеного останнім розпорядження, за яким огляд систем енергопостачання ТЦ, а при необхідності і чистка, проводиться двічі на день, із відповідним записом у оперативному журналі.

Зазначений позивачем в пояснювальній записці факт підтверджується розпорядженням, за підписом головного інженера ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» ОСОБА_3 від 3 квітня 2015 року та ознайомленням з останнім відповідальних за виконання зазначених в ньому робіт, працівників підприємства.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив в судовому засіданні факт несправності фекальної системи та зупинку насосу, що сталася в ніч з 8 на 9 червня 2015 року, одночасно зазначивши, що на виконання розпорядження головного інженера ОСОБА_3 він з іншими працівниками двічі на день проводив огляд систем енергопостачання ТЦ, а при необхідності і чистку останніх, останній раз він проводив огляд 8 червня 2015 року, про що свідчить його запис та особистий підпис в оперативному журналі.

Відповідно до записів, зроблених в Журналі щоденно виконаних робіт ремонтною групою, остання чистка насосу проводилася відповідальними за виконання зазначених вище робіт працівниками підприємства 5 червня 2015 року, 8 червня 2015 року та в ніч з 8 на 9 червня 2015 року.

Наказом ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» №34 від 25 серпня 2015 року з нагоди святкування Дня Незалежності України з ОСОБА_3 знята догана, оголошена наказом № 19 від 12 червня 2015 року.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_3 не виконав своїх посадових обов'язків, чим порушив трудову дисципліну, а також, що відображена в оскаржуваному наказі обставина, а саме зупинка наносу господарсько - фекальної каналізації підприємства сталася саме з вини позивача, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є законними та підлягають до задоволення.

Не заслуговують на увагу та не ставлять під сумнів правильність рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги ТОВ «РТЦ «Кремінь-інвест» щодо неповного з'ясування судом обставин справи, в тому числі щодо недостатнього дослідження посадової інструкції головного інженера ТОВ «РТЦ «Кремінь-інвест» ОСОБА_3, показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4

Так, судом під час розгляду справи всебічно і повно було досліджено та оцінено усі надані сторонами докази, з урахуванням вимог та заперечень сторін вірно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, а тому будь-яких протиріч між висновками суду про права та взаємовідносини сторін і встановленими судом фактами не вбачається, судом в повному обсязі встановлено і досліджено предмет доказування у даній справі, виходячи з тих доказів, які надавалися стороною позивача та відповідача.

Також безпідставними є посилання апеляційної скарги про відсутність предмета спору, оскільки оскаржуваний позивачем наказ був скасований наказом ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» №34 від 25 серпня 2015 року, з ОСОБА_3 знята догана, оголошена наказом № 19 від 12 червня 2015 року.

Так, на момент звернення позивача до суду з позовом до ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» 3 липня 2015 року, оскаржуваний наказ № 19 від 12 червня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, був чинним, в ході розгляду справи позивач ОСОБА_3 від свого позову не відмовлявся.

Окрім того, як вбачається з наказу ТОВ «РТЦ «Кремінь-Інвест» №34 від 25 серпня 2015 року, ним наказ № 19 від 12 червня 2015 року про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не скасовувася, а лише знята догана, як вид дисциплінарного стягнення, на підставі ст. 151 КЗпП України, тобто факт порушення ОСОБА_3 трудової дисципліни, встановлений наказом № 19 від 12 червня 2015 року не спростований, сам наказ не скасовано, а із позивача лише знято догану на підставі ст. 151 КЗпП України.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з наведеного, оскільки позивач звернувся до суду з метою захисту власних порушених прав та інтересів, шляхом визнання накладеного на нього дисциплінарного стягнення незаконним, добровільне зняття відповідачем оскаржуваного стягнення не позбавляє позивача права на справедливий розгляд справи в суді.

Разом з тим, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача 2500 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 88 цього Кодексу стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Компенсація витрат на правову допомогу регулюється Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідно до ст. 1 цього Закону, розмір такої компенсації, яка виплачується стороні на користь якої ухвалене судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п.п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Інтереси позивача у справі ОСОБА_3 представляв адвокат ОСОБА_9, на підтвердження повноважень ОСОБА_9 надав копію договору про надання адвокатських послуг №01-21/08/06 від 17.06.2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1241 від 22.06.2012 року.

Також до матеріалів справи приєднано копію квитанції від 13.07.2015 року про одержання адвокатом ОСОБА_9 від ОСОБА_3 5000 грн. за надання правової допомоги.

Однак, розрахунок витрат понесених позивачем на правову допомогу у справі відсутній, а тому висновок щодо відшкодування витрат по наданню правової допомоги поза межами судового засідання є лише припущення, на підставі якого не може ґрунтуватися рішення суду.

За вказаних обставин, з урахуванням положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а також за відсутності розрахунку понесених витрат на правову допомогу, на думку колегії, компенсація таких витрат підлягає відшкодування тільки за участь адвоката ОСОБА_9 у судових засіданнях суду першої інстанції 16.07.2015 року (6 хв.), 29.09.2015 року (62 хв.), 13.10.2015 року (19 хв.), 23.11.2015 року ( 21 хв.), а всього 108 хвилини - 876, 96 грн.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні у частині розміру стягнутих з ТОВ «РТЦ «Кремінь-інвест» на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу з 2500 грн. до 876, 96 грн.

У іншій частині рішення суду, а саме: у частині задоволення позову про визнання незаконним та скасування наказу про стягнення дисциплінарної відповідальності- слід залишити без змін, оскільки у цій частині воно ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги у цій частині рішення не ставлять під сумнів правильність висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч.1 ст. 309, ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЦ "Кремінь-інвест"- задовольнити частково.

Рішення Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 12 січня 2016 року - змінити в частині розміру стягнутих з Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЦ «Кремінь-інвест» на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу з 2500 грн. до 876, 96 грн.

У іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя В.П. Пікуль

Судді: О.В. Прядкіна

О.І. Обідіна

Згідно оригіналу

суддя В.П. Пікуль