Справа № 441/169/16-ц
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"18" лютого 2016 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

15.02.2016 р. позивач звернувся до Городоцького районного суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відділу державної виконавчої служби Городоцького районного управління юстиції про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

18.02.2016 р. позивачем повторно була подана заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі, крамниці, міні-бар, які знаходяться по вул. Чорновола, 16 б у м. Городок Львівської області, загальною площею 297,5 кв.м., також до набрання чинності рішенням суду заборонити будь - яким особам у будь - який спосіб вчиняти будь які дії щодо вказаного майна, яке знаходиться по вул. Чорновола, 16 б в м.Городок Львівської області.

В обгрунтуванні заяви посилається на те, що оскільки спірне майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя, існує велика ймовірність того, що воно може бути відчужене новим власником, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заявником не надано суду, доказів за ким достовірно зареєстроване право власності на спірне нерухоме майно, його адреса місця проживання, інші анкетні дані.

Крім того, заявник просить забезпечити позов різними способами забезпечення, вказуючи на неможливість виконання рішення суду, що може за собою привести до негативних наслідків.

Відповідно до постанови пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК) якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В порушення вище зазначених вимог процесуального закону, подаючи заяву про забезпечення позову заявник не зазначив підстави обрання такого виду забезпечення позову, як і не обгрунтував причини застосування заходів по забезпеченню позову, не вказав на ті обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку винесення його на користь позивача, не доказано, що відповідач в подальшому буде ухилятись від виконання такого рішення суду, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

З долученого листа відділу ДВС Городоцького РУЮ від 05.02.2016 р. видно, що власником майна є інша особа, яка не була стороною у справі.

Керуючись вимогами ст.ст. 151, 152 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2