УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.

суддів:Ізмайлової Т. Л., Леванчука А.А.,
Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування п. 5.11 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28 січня 2010 року, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року Бердянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з указаним позовом в інтересах держави, просив визнати незаконним та скасувати п. 5.11 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28 січня 2010 року про затвердження проекту відведення земельної ділянки та передачу її у власність, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, посилаючись на те, що оскаржуване рішення суперечить нормам ст. ст. 21, 59, 60, 61, 84, 116, 118 ЗК України та ст. ст. 4, 85, 88, 89 ВК України, оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1, площею 0,07 га, яка надана у власність ОСОБА_5, знаходиться в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря, а тому відноситься до земель водного фонду. Крім того, на порушення вимог ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність не пройшов обов'язкову державну експертизу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 червня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано п. 5.11 рішення 88 сесії Бердянської міської ради Запорізької області 5-го скликання № 38 від 28 січня 2010 року «Про передачу в оренду та у власність земельних ділянок, продовження терміну розробки проекту відведення та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок».

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, площею 0,07 га, виданий на ім`я ОСОБА_5 для індивідуального дачного будівництва по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог. Зобов`язано ОСОБА_6 передати територіальній громаді м. Бердянськ земельну ділянку площею 0,07 га, що розташована по АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, не погоджуючись із зазначеними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані рішення, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування п. 5.11 рішення Бердянської міської ради № 38 від 28 січня 2010 року, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, суд першої інстанції виходив із того, що передача спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_5 проведена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ця земельна ділянка належить до земель водного фонду. Крім того, на порушення приписів ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» та ч. 9 ст. 118 ЗК України при виділенні земельної ділянки у власність ОСОБА_8 не була проведена обов'язкова державна експертиза землевпорядної документації.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині повернення земельної ділянки територіальній громаді м. Бердянськ, суд першої інстанції виходив із того, що прокурор, який звернувся до суду з даними позовними вимогами не виступає представником територіальної громади, а з вказаним позовом повинен звертатися власник земельної ділянки, тобто територіальна громада.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалюючи в цій частині нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки територіальна громада м. Бердянськ із заявою до суду про те, що не підтримує позовні вимоги прокурора щодо витребування земельної ділянки не зверталась, тому вказані позовні вимоги повинні бути задоволені.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції,з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Пунктами 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24 жовтня 2008 року роз'яснено, що відповідно до статті 303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної

скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Суд апеляційної інстанції при перевірці законності й

обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі

доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою

статті 303 ЦПК України лише в разі, якщо буде встановленонеправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу вповному обсязі й зобов'язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини

вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої

частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Як вбачається з матеріалів справи рішення місцевого суду оскаржувалось до апеляційного суду тільки в частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування земельної ділянки.

Однак апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині позовних вимог про витребування земельної ділянки, вищевказаних роз'яснень не врахував, та не зазначив в описовій частині судового рішення про те, в якій частині рішення місцевого суду не оскаржується, а в резолютивній частині рішення зробив висновки, як щодо оскаржуваної частини рішення місцевого суду, так і в частині, яка не оскаржувалась до апеляційного суду, що є порушенням вимог процесуального законодавства.

Оскільки обставини, пов'язані із перевіркою правильності визначення обставин справи та оцінки наданих сторонами доказів, судом з`ясовувались не належним чином, чим порушено норми процесуального права, і таке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене у справі рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_7, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

А.О. Леванчук

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук