Номер провадження 2/754/4689/16
Справа №754/9211/16-ц
11 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Лісовської О.В.
за участю секретаря - Макас Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Представник відповідача - Страхової компанії - у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 13.12.2015 року на вул. Бальзака у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, під керуванням водія ОСОБА_4, та автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2
Після ДТП протоколи про адміністративне правопорушення були складені відносно водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2016 року справу відносно ОСОБА_4 було закрито за відсутністю складу правопорушення.
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України, що свідчить про те, що вказана вище ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2
Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов′язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дії особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем ОСОБА_2 були порушені вимоги Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення, а тому його вина у скоєній ДТП є доведеною.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об′єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов′язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров′я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов′язкове страхування). До відносин, що випливають із обов′язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
При настанні страхового випадку, відповідно до вимог ст. 22.1 Закону України "Про обов′язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров′ю, майну третьої особи.
Після ДТП позивач в установленому законом порядку звернувся до Страхової компанії "Україна" із заявою про виплату страхового відшкодування, але до цього часу страхове відшкодування не виплачено.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що саме розмір матеріального збитку, визначений у Звіті, повинен бути прийнятий судом до уваги, як доказ розміру завданого позивачу матеріального збитку.
Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, то слід зазначити наступне.
Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Як встановлено судом, внаслідок вищевказаної ДТП позивачу ОСОБА_1 завдана моральна шкода, що виразилася в тому, що він втратив на деякий час транспортний засіб, позивачу спричиняє значний дискомфорт усвідомлення того, що автомобіль, який було придбано за значні кошти, на даний час пошкоджено, ніхто не збирається йому відшкодовувати завдану шкоду, у зв"язку з чим він зазнає душевні страждання, він вимушений тривалий час витрачати на вирішення питання відшкодування шкоди, збирати різні документи, що викликає величезний дискомфорт та душевні хвилювання, а тому суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений позивачем, повністю відповідає ступеню його страждань, а тому підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ОСОБА_2
Крім того, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати за проведення оцінки у розмірі по 500, 00 грн. з кожного.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 715, 44 грн., а також з відповідача Страхової компанії на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн., відповідно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 84, 88, 212-215, 224-233 ЦПК України, ст. 16, 22, 23, 990, 993, 999, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: