14.06.2016 Справа №638/4662/16-ц
2/638/2806/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Дзержинськийрайонний суд м. Харкова
в складі: головуючий судді - Наумової С.М.
при секретарі, ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 29 037,00 гривень, та судовий збір в сумі 551,20 гривень.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, постановивши по справі заочне рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено.
26.07.2014 рокуо 19 год. 00 хв. по вул. Деревянко в м. Харкові, відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_3, який керував автомобілем «KIACEED», державний реєстраційний № НОМЕР_1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.
Постановою Дзержинського районного суду від 07.08.2014 року відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.01.2015 року по справі № 638/15436/14-ц позов ОСОБА_2 до Страхового товариства з Додатковою відповідальністю «Гарантія», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди задоволено у повному обсязі: стягнуто з СТзДВ «Гарантія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 29 037,00 грн., та судовий збір у розмірі 290,37 грн., стягнуто з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 500,00 грн., та судовий збір у розмірі 5 грн.

Постановою ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 48567162 від 30.10.2015 у звязку з відсутністю у СТзДВ «Гарантія» майна, на яке може бути звернуто стягнення, та безрезультатними заходами щодо розшуку такого майна державним виконавцем, виконавчі документи повернуті стягувану.

Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України, встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою.

Статтею 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 20.01.2016 року по справі № 6-2808цс15: «право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.»

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вище викладене, суд вважає доцільним позов задовольнити в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.11,60, 61,88,209,212-218 ЦПК України, статями 16, 22, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, Постановою Верховного Суду України від 20.01.2016 р по справі № 6-2808цс15., суд-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути на користь позивача ОСОБА_2 з відповідача ОСОБА_3, в якості відшкодування матеріальної шкоди 29 037,04 (двадцять девять тисяч тридцять сім) гривень 05 копійок;

Стягнути на користь позивача ОСОБА_2 з відповідача ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 551,20 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: С.М. Наумова