Справа № 667/4870/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді: Радченко Г.А.

при секретарі: Рушелюк О.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просила: розірвати договір довічного утримання, укладений між нею та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 03 лютого 2011 року, реєстровий № 2-90, зареєстрований Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 14.02.2011 року в книзі 217, номер запису 90082; скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_2; визнати право власності за нею на квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 03.02.2011 року між нею та відповідачкою було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом ОСОБА_3 Відповідно до умов вказаного договору відповідача взяла на себе зобовязання у вигляді забезпечення ОСОБА_1 житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, забезпечення її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, а ОСОБА_1 передала належну їй двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Однак, відповідач припинила виконувати умови цього договору. Так, проживаючі у відчуженій квартирі, вона (позивачка) самостійно сплачувала за надані комунальні послуги. Крім того, відповідачка часто виїжджає за межі м. Херсона та тижнями не відвідує її, що є грубим порушенням п. 5 вищевказаного договору.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що у 2011 році вона хворіла та потребувала лікування та догляду. Відповідачка дбала про неї, оплатила операцію, робила їй перевязки після операції, у звязку зі станом здоровя вона потребувала догляду, тому і уклала з відповідачкою договір довічного утримання. З моменту укладення договору відповідачка не сплачує за комунальні послуги, які нараховуються на квартиру АДРЕСА_1, хоч і зобовязана це робити. Однак раніше їй не було про це відомо, оскільки вона є неграмотною і не могла прочитати договір. Лише у червні 2015 року вона попросила відповідачку прочитати їй договір та дізналася, що його умови ОСОБА_2 не виконує, так вона ніколи не прибирала, не прала, не оплачувала квартиру та комунальні послуги, не робила ремонтні роботи в квартирі. З червня 2015 року ОСОБА_2 зовсім перестала виконувати взяті на себе обов"язки. З моменту захворювання її сина вона з"являлася лише раз на пять днів, чого не достатньо.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив розірвати договір довічного утримання у звязку із його неналежним виконанням та визнати право власності позивачки на квартиру АДРЕСА_1, скасувавши реєстрацію права власності на неї за відповідачкою.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Пояснила, що з 2011 року доглядала за позивачкою, носила їй їжу та допомагала по господарству. Крім того, у 2011 році вона за власні кошти оплатила операцію позивачки та купувала їй необхідні у звязку із операцією ліки. За комунальні послуги, які нараховуються на квартиру АДРЕСА_1, вона дійсно не сплачувала, оскільки позивачка відмовлялася від цього. Крім того, ОСОБА_1 відмовлялася і від отримання 300 гривень на місяць, як це було передбачено договором, тому вона купувала на ці гроші продукти та надавала їх позивачці. На даний час її син хворіє на онкологічне захворювання, тому вона не може забезпечувати позивачку щоденним доглядом. У лютому 2015 року вона пропонувала ОСОБА_1 найняти їй сиділку, проте остання відмовилася. З березня 2015 року у зв"язку із лікуванням сина, вона змушена виїжджати за межі Херсона, а коли знаходиться у місті, то навідує позивачку раз на 4 дні. Частіше це робити вона змоги не має, оскільки її син також потребує догляду та лікування. ОСОБА_2 просила чоловіка доглядати за позивачкою, коли відїжджала, проте ОСОБА_1 відмовилася від його послуг. Також вона просила сусідку позивачки доглядати за нею, коли їхала, та навіть пропонувала за це гроші, проте сусідка не погодилася.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Пояснив, що договір довічного утримання не містить обовязку відповідачки нести витрати по оплаті спожитих позивачем послуг за час проживання у відчуженій квартирі. Також, звертав увагу суду, що з позовом про розірвання договору позивачка звернулася до суду 24 червня 2015 року. В судовому засіданні позивачкою було визнано належне виконання відповідачем умов договору з моменту укладення до червня 2015 року. Інший, після подання позову, короткий проміжок часу не свідчить, що ОСОБА_1 була позбавлена того, на що розраховувала при укладенні договору. Неможливість виконання відповідачем обовязків набувача за договором довічного утримання протягом певного часу була зумовлена поважними причинами, що мають істотне значення. Також зазначив, що відмова позивача від прийняття належного виконання не свідчить про неналежне виконання (невиконання) договору довічного утримання відповідачем та наявність підстав для його розірвання. Так, позивачка саме відмовилася від оплати їй комунальних послуг, надання 300 гривень щомісячно та послуг сиділки.

Третя особа в судовому засіданні пояснила, що дійсно посвідчувала договір довічного утримання, укладений між сторонами. Укладення договору відбувалося вдома у позивачки, оскільки остання хворіла та не могла пересуватися. При укладенні договору вона розяснювала сторонам їх права і обовязки. Пункт 6 договору про вартість матеріального забезпечення позивачки в сумі 300 гривень щомісячно слід розуміти так, що забезпечення не може складати менше, ніж вказана сума, проте у разі необхідності, зокрема хвороби, необхідності лікування, вказана сума може бути збільшена.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Судом встановлено, що 03.02.2011 року між сторонами було укладено договір довічного утримання (догляду) посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, реєстровий № 2-90.

Відповідно до п. п. 5, 6 вказаного договору обовязок ОСОБА_2 по наданню довічного і повного утримання та забезпечення ОСОБА_1 визначається у вигляді: забезпечення її житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, забезпечення її харчуванням, доглядом, необхідною допомогою. Вартість матеріального забезпечення, харчування, догляду, необхідної допомоги встановлена сторонами в розмірі 300 гривень щомісячно. Ця грошова оцінка підлягає індексації встановленої законом. Набувач зобовязується в разі смерті відчужувача поховати її.

Як вбачається з наданих позивачкою копій розрахункових книжок, остання самостійно здійснювала оплату комунальних послуг, які нараховувалися у відчуженій нею квартирі, а саме послуги газопостачання у лютому та березні 2015 року, листопаді 2014 року, послуги водопостачання у квітні та серпні 2014 року, послуги з утримання будинку та прибудинкової території у вересні 2014 року.

Згідно наданих відповідачкою медичних документів син останньої хворіє на онкологічне захворювання з початку 2014 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є сусідкою сторін по справі. Зі слів сусідів їй відомо, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання. Проте вона вважає, що відповідачка умови вказаного договору не виконує, оскільки бачить, як остання сама ходить на ринок, сама живе, а відповідачка приходить до неї раз на пять днів і не більше ніж на пять хвилин. Крім того, позивачка сама оплачує комунальні послуги, а інколи просить заплатити її (свідка). ОСОБА_2 просила її доглядати за позивачкою, коли влітку 2014 року відїжджала на лікування. ОСОБА_1 скаржилася їй на відповідачку, що остання не допомагає, розповідала, що просила її змінити розетку в квартирі, а ОСОБА_2 сказала, що змінить її лише, коли позивачка її придбає. Лічильники у квартирі позивачка також змінювала сама. До суду позивачка подала після того, як відповідачка прочитала їй договір і вона зрозуміла, що остання його виконує не в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що також є сусідкою сторін. ОСОБА_2 бачить, що відповідачка не виконує умови договору довічного утримання. Так, позивачка постійно за власні кошти платить за квартиру, навіть вона (свідок) допомагала їй заповнювати книжки, оскільки ОСОБА_1 неграмотна. Також ОСОБА_2 рідко приносила позивачці їжу, не купувала необхідні для життя речі, навіть вимагала гроші за зміну розетки у квартирі. Позивачка зрозуміла, що ОСОБА_2 її обманула і почала вимагати, щоб та прочитала їй договір. Коли відповідач прочитала договір, то ОСОБА_1 зрозуміла, що ОСОБА_2 повинна була її годувати, утримувати, допомагати по господарству, а вона цього не робила, після чого позивачка і подала заяву до суду.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є подругою відповідачки та знайома з позивачем. Їй відомо, що відповідачка багато років дбала про ОСОБА_1, оплатила їй операцію, а після укладення договору довічного утримання щодня до неї приходила на кілька годин, приносила їй їжу, допомагала по господарству, ходила за покупками. Позивачка подала до суду лише тому, що ОСОБА_2 стала приділяти їй менше уваги, оскільки у неї захворів син. Відповідачка пропонувала ОСОБА_1 найняти сиділку, але та відмовилася.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є подругою відповідачки. Зі слів останньої вона знає про договір довічного утримання, укладений між сторонами. Сама вона бачила, що ОСОБА_2 доглядала за позивачкою, носила їй їжу, возила до поліклініки. Також вона знає, що відповідачка оплатила лікування позивача, її операцію, а після операції щодня двічі її навідувала та робила перевязки. Відповідачка доглядала за ОСОБА_1 доки у неї не захворів син, потім, коли возила сина на лікування, просила навідувати позивачку свого чоловіка.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що знає позивачку, оскільки вона є її сусідкою, а з відповідачкою дружить з дитинства. ОСОБА_2 розповідала їй про укладення договору довічного утримання, що вона піклується про позивачку, готує їй, купує необхідні продукти. Коли ОСОБА_1 хворіла, то ОСОБА_2 її навідувала, робила їй перевязки. Про хворобу сина відповідачки вона дізналася у 2014 році. ОСОБА_9 розповідала їй, що коли їздила з сином на лікування до м. Києва, то пропонувала позивачці найняти сиділку, проте ОСОБА_1 відмовилася. Відповідач перестала виконувати умови договору влітку 2015 року.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що є чоловіком відповідачки. За півроку до укладення договору довічного утримання позивачка тяжко хворіла, а його дружина їй допомагала, возила до лікарні, надала кошти на лікування, тоді ОСОБА_1 і запропонувала укласти вказаний договір. Після укладення договору дружина продовжила доглядати за позивачкою, готувала їй їжу, допомагала по господарству. Комунальні послуги за квартиру платила позивачка. Коли у них з відповідачкою захворів син і вона поїхала лікувати його у м. Київ, то він (свідок) ходив до позивача і пропонував свою допомогу, проте вона відмовилася. Відмовилася вона і від допомоги сиділки та їх сусідки ОСОБА_4.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що сторони є її сусідами. Про укладення договору довічного утримання між сторонами їй відомо зі слів відповідачки. Уклали вони договір у 2011 році, оскільки позивачка хворіла та потребувала догляду. Зі слів своєї матері вона знає, що ОСОБА_10 їй всіляко допомагала позивачці, доглядала за нею, готувала їжу, водила до лікарів. Коли у ОСОБА_2 захворів син, вона стала рідше навідувати позивачку, оскільки доглядала за сином, періодично возила його на лікування до інших міст.

Таким чином, на підставі досліджених доказів по справі та показів свідків, судом встановлено, що умови договору довічного утримання набувачем (відповідачкою) належним чином не виконуються. Так, ОСОБА_10 порушила п. 5 вказаного договору, позбавивши позивачку права безоплатного довічного проживання у відчуженій квартирі, оскільки остання самостійно сплачувала квартплату та комунальні послуги, що нараховувалися на вказану квартиру.

Окрім того, як вбачається з пояснень свідків та самої відповідачки, у звязку із хворобою її сина з березня 2015 року вона перестала забезпечувати позивача харчуванням, доглядом та необхідною допомогою, відїздила до інших міст для лікування сина та займалася його доглядом, а позивача навідувала лише раз на 4-5 днів, що є лише свідченням певної допомоги, але не є доглядом в розумінні вимог укладеного договору довічного утримання. При цьому суд враховує, що відмову позивача від доручення догляду за нею іншим особам, зокрема її сусідці та чоловіку відповідачки, ОСОБА_2 не оспорювала.

З червня 2015 року відповідач взагалі перестала надавати будь-яку допомогу позивачу. Вказані обставини є підставою для розірвання договору довічного утримання, у звязку з його неналежним виконанням відповідачем.

Посилання представника відповідача, що порушення договору є несуттєвим та відсутність негативних наслідків такого порушення, суд не може взяти до уваги, оскільки стосуються інших правовідносин.

Судові витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 88, 174,212-215 ЦПК України, ст. ст. 755, 756 ЦК України, суд, - В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 03 лютого 2011 року, реєстровий № 2-90, зареєстрований Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 14.02.2011 року в книзі 217, номер запису 90082.

Скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_2.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: