Справа № 457/215/16 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/5871/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів cудової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мікуш Ю.Р..

суддів Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

секретар Бохонко Е.Р.

з участю відповідача ОСОБА_2 та його представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 27 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2016 року до досягнення дитиною поновліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 551 грн.20 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення оскаржив адвокат ОСОБА_2-ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема стверджує, що суд належним чином не повідомив відповідача та його адвоката про розгляд справи, чим позбавив його права подавати докази у справі та заперечення на позов. Крім цього, судом не враховано того, що відповідач на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 26 травня 2016 року сплачує аліменти на утримання свого батька ОСОБА_2 в розмірі ? частини всіх видів заробітку починаючи з 27.04.2016 року і довічно, а також згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14 червня 2016 року з нього стягується борг за договором позики у сумі , що еквівалентна 33 000 доларів США. Стверджує, що враховуючи дані обставини відповідач не в змозі сплачувати суму, яка перевищує ? частину його доходу, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі 400 грн. щомісячно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3).

Дитина проживає з матір»ю, часто хворіє, що стверджується медичними документами та перебуває на утриманні матері, що не заперечується відповідачем.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на дитину та ухиляється від обов»язків утримувати дитину.

Колегія суддів цілком погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

Приписами ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Оскаржуючи рішення, відповідач посилається на те, що він на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 травня 2016 року сплачує аліменти в користь батька ОСОБА_7 в розмірі ? частини зі всіх видів доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному судом. Крім того, зазначає, що сплачує кошти на виконання рішення Дрогобицького районного суду Львівської області від 14 червня 2016 року про стягнення боргу за договором позики у сумі, що еквівалентна 33000 доларів США.

Однак колегія суддів не приймає вказані доводи до уваги, у зв»язку з наступним.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В підтвердження своїх доводів позивач не надав суду жодних доказів про те, що вищенаведені рішення суду звернуті до виконання та з останнього стягуються кошти на їх виконання в примусовому порядку, а також не надано доказів, що такі ним виконуються добровільно.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахував, що відповідач є працездатним та здоровим, а тому повинен нести обов»язок по утриманню своє дитини.

Твердження апелянта про неналежне повідомлення про судове засідання відповідача приймається судом до уваги, однак таке не дає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи, давав пояснення, а відтак не був позбавлений долучити суду докази в підтвердження своїх заперечень, однак дії останнього були спрямовані на затягування розгляду справи, оскільки за клопотанням останнього справа відкладалась неодноразово.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що рішення суду про стягнення аліментів є справедливим, оскільки дитина не може залишатися без матеріального забезпечення, яке їй зобов»язані надавати батьки, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 27 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді: А.В. Ніткевич

ОСОБА_8