У х в а л а

іменем україни

16 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., ВисоцькоїВ.С., Гримич М.К.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової шкоди та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що вони з чоловіком є власниками бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1

Зазначала, що 06 червня 2015 року до бару зайшов відповідач, який знаходився у стані алкогольного сп'яніння, між сторонами виник конфлікт, у результаті якого ОСОБА_5, погрожуючи розправою їй, членам сім'ї та щодо належного їй майна, пошкодив паркан, яким огороджено приміщення бару.

Посилаючись на те, що їй завдано збитків, які були нею понесені на відновлення паркану, у розмірі 1 125 грн, крім того, неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, розмір якої оцінює у 5 000 грн, просила позов задовольнити.

Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 17 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 850 грн та 3 000 на відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, надавши належну оцінку доказам в їх сукупності, виходив із того, що за результати розгляду заяви про спричинення майнової шкоди ОСОБА_4 від 09 червня 2015 року, Саратським районним відділом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які скоїли адміністративне правопорушення, у разі їх встановлення.

Також, за результатами перевірки заяви позивача від 31 серпня 2015 року, встановлено, що в діях ОСОБА_5 не вбачається ознак скоєння правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 173 КУпАП.

З огляду на вказані обставини, позивачем не надано доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між такими діями і шкодою, завданою їй, таким чином відсутні правові підстави для задоволення позову, у зв'язку із його недоведеністю.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 07 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

М.К. Гримич