233 № 270/4153/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження № 270/4153/13-ц,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду із заявою, ОСОБА_1 просить:

-частково відновити втрачене судове провадження в цивільній справі № 270/4153/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП « Макіїввугулля» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю, в частині відновлення судового рішення 26 вересня 2013 року,

посилаючись на те, що 31 липня 2013 року Центрально-міський районний суд м. Макіївки Донецької області виніс рішення у цивільній справі № 270/4153/13-ц, яким відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково, скасовано рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 31 липня 2013 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача 50000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка.

Рішення суду до теперішнього часу відповідачем не виконане, у зв'язку з чим у неї виникла необхідність отримати належним чином завірену копію вищевказаного рішення від 26 вересня 2013 року та дублікат виконавчого листа у справі.

Матеріали даної цивільної справи зберігалися у Центрально-міському районному суді м. Макіївки, який припинив свою діяльність у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за бойових дій, що відбуваються в районі розташування суду. Дані обставини діють підстави вважати про втрату матеріалів судового провадження.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, в заяві про відновлення втраченого провадження просила справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача ДП «Макіїввугілля» у цивільній справі № 270/4153/13-ц, у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 404 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною ст.ст. 1, 3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції».

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» від 02 вересня 2014 р. визначено територіальну підсудність Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області у зв'язку із проведенням антитерористичної операції - Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області.

Судом встановлено, що 03 липня 2013 року до Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області надійшла позовна ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 04 липня 2013 року відкрито провадження в цивільній справі № 270/4153/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП «Макіїїввугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 31 липня 2013 року в цивільній справі № 270/4153/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ДП « Макіїїввугілля» про відшкодування моральної шкоди у задоволенні позову відмовлено.

Зазначені обставини підтверджуються інформацією із автоматизованої системи документообігу Д-3 Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області, доступ до якої надано Костянтинівському міськрайонному суду Донецької області (а.с.28), а також електронною копією рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 31.07.2013 року із автоматизованої системи документообігу Д-3 Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області (а.с.29).

Також автоматизована система документообігу Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області містить відомості про надходження на рішення суду від 31.07.2013 року апеляційної скарги 16 серпня 2013 року, направлення справи до апеляційного суду 20 серпня 2013 року, дати розгляду апеляційної скарги 26 вересня 2013 року та надходження справи до суду першої інстанції після розгляду апеляційної скарги 03 жовтня 2013 року (а.с.28 зворот).

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року рішення Центрально-міського суду Донецької області від 31 липня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП « Макіїїввугілля» про відшкодування моральної шкоди, завданою смертю фізичної особи скасовано, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, стягнуто з ДП «Макіїввугілля» на користь позивача моральну шкоду у сумі 50000,00грн. Дана обставина підтверджується не засвідченою копією рішення Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року (а.с.6).

З засвідченої копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 31 жовтня 2013 року про відмову у відкритті касаційного провадження, вбачаються наслідки розгляду даної справи Апеляційним судом Донецької області від 26 вересня 2013 року, а саме стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь позивача моральної шкоди у розмірі 50000,00грн. (а.с.9-10).

Наслідки розгляду даної справи в апеляційному порядку також підтверджуються ксерокопією виконавчого листа № 270/4153/13-ц, виданого 08 жовтня 2013 року Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ДП «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Матеріали цивільної справи № 270/4153/13-ц перебували у Центрально-Міському районному суді м. Макіївки Донецької області, будівля якого знаходиться у м. Макіївці Донецької області, яке у теперішній час не контролюється органами державної влади України. Зазначена обставина дає підстави вважати про втрату матеріалів вказаної цивільної справи.

Статтею 403 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.

Зі статті 407 ЦПК України вбачається, що при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.408 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

На підставі зібраних і перевірених матеріалів, суд вважає встановленим зміст рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області № 270/4153/13-ц від 31 липня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди, а також зміст рішення Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року в даній цивільній справі.

Відновлення втраченого судового провадження необхідно заявнику для захисту її прав та інтересів на отримання нею копії рішення суду та дублікату виконавчого листа.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 та часткового відновлення втраченого судового провадження.

Керуючись ст.ст. 402-409 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про часткове відновлення втраченого судового провадження в цивільній справі № 270/4153/13-ц, розглянутій 31 липня 2013 року Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області задовольнити.

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 270/4153/13-ц, яка розглядалась Центрально-Міським судом м. Макіївки Донецької області, за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввуугілля» про відшкодування моральної шкоди.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 31.07.2013 по справі № 270/4153/14-ц (повний текст) в такій редакції:

Центрально-Міський районний суд м.Макіївки

буд.111 м. м. Макіївка Донецька область Україна

Справа № 270/4153/13-ц

Провадження № 2/270/1693/2013

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2013 року Центрально-Міський районний суд м. Макіївки Донецької області у складі

головуючого судді Суханової А.В.

при секретарі Ніклюдовій А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Макіївці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди. На обґрунтування заявлених позовних вимог вказує наступне. Позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 05.01.1998 року. ЇЇ чоловік працював робочим підземної шахтної професії з повним днем під землею на шкідливих роботах, у шкідливих умовах праці під впливом факторів виробничого середовища на шахті ім.. Кирова. 14.08.1999 року з ОСОБА_4 стався нещасний випадок на виробництві - внаслідок обрушення породи був смертельно травмований, тобто загинув у шахті. Вважає, що у смерті чоловіка винен відповідач, який не забезпечив йому належні та безпечні умови праці. Смертю ОСОБА_4 позивачці спричинені моральні страждання. Вона переносила та продовжує переносити особливі моральні страждання у зв'язку з самим фактом смерті чоловіка. Психічні та фізичні болі жадають додаткових зусиль для організації повсякденного життя. Через смерть чоловіка вона не мала можливості вести повсякденне сімейне життя, порушені відносини з оточуючими, а також плани на подальше життя. Наведені обставини свідчать про те, що смерть ОСОБА_4 спричиняє моральні страждання. У зв'язку з викладеним посилаючись на вимоги ст.ст. 1167-1168 ЦК України та Постанову Пленуму Верховного суду України «Про застосування конституції при здійсненні правосуддя» оцінює моральну шкоду у розмірі 500 000 гривень. Зазначений розмір моральної шкоди просила суд стягнути з відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали та на обґрунтування надали пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні позов не визнав, оскільки вважає, що у смерті ОСОБА_4 на 75% є винним підприємство, а на 25% був винен сам загиблий у зв'язку з недотриманням умов та правил безпеки.

Суд, заслухавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 з 04.08.1999 року по 14.08.1999року, працював на шахті « ім. С.М. Кірова» ДП «Макіїввугілля» ГРОЗ. (а.с. 10-11)

З акту №90 про нещасний випадок на виробництві від 14.08.1999 р. вбачається, що саме 14 серпня 1999 року з ОСОБА_4 на виробництві при виконанні трудових обов'язків стався нещасний випадок, в результаті якого він був смертельно травмований. (а.с. 10-11).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що зроблено запис акту № 613 /а.с. 12/.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 з 05.01.1998 року і подружжя має доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7-8/.

За наслідками нещасного випадку комісією по матеріальному забезпеченню родини загиблого у шахті ОСОБА_4 25.08.1999 року рішення у відповідності до «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», Закону України «Про охорону праці», протоколу комісії по охороні праці було прийнято рішення про виплату одноразової допомоги ОСОБА_1 у зв'язку з втратою годувальника і встановлена вина загиблого у розмірі 25% та ви /а.с. 13/.

Таким чином, право позивача на відшкодування моральної шкоди виникло з моменту отримання ОСОБА_4 смертельної травми, а саме з 14.08.1999 року. На той період діяла ст. 440-1 ЦК України (в редакції 1963 року), відповідно до якої було передбачено право на відшкодування моральної шкоди та діяли Правила відшкодування власником підприємства, установи і організації, або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров»я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993р. №472, згідно з п.11 яких розмір відшкодування моральної шкоди не міг перевищувати 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян незалежно від інших будь-яких виплат.

В той же час, позивач наполягає у своєму позові на відшкодуванні моральної шкоди відповідно до законодавства, яким регулюється вказане питання на період після 2001 року. За вказаних обставин, у суду не має підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст. 237-1 КЗпП України, ст. 1168 ЦК України, оскільки вони набрали чинності після 1999 року, а саме: ст. 237-1 КЗпП України з 24.12.1999 року, ст. 1168 ЦК України - 01.01.2004 року.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимог про стягнення моральної шкоди.

Керуючись Конституцією України, ст. 4 Закону України "Про охорону праці", ст. 237-1 КЗпП України, Правилами відшкодування власником підприємства, установи і організації, або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993р. №472, ст.ст. 3-7, 10-13, 15, 60, 61, 88, 209-213, 215, 218, 224 ч 1 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті у 1-ому примірнику.

Суддя А.В.Суханова

Вважати встановленим зміст відновленого рішення Апеляційного суду Донецької області від 26 вересня 2013 року по справі № 270/4153/13-ц (повний текст) в такій редакції:

Єдиний унікальний номер 270/4153/13-ц

Номер провадження 22-ц/775/8826/13

Справа №22ц-775-8826-13

Категорія: 26

Головуючий в 1 інстанції: Суханова А.В.

Доповідач Новосядла В.М.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2013 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого: судді Новосядлової В.М.,

суддів: Алексєєва А.В., Принцевської В.П.,

при секретарі Шевченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_5, на рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 31 липня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення моральної шкоди.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 31 липня 2013 року було відмолено у задоволені позову ОСОБА_1 до державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду, позивачка принесла апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом першої інстанції був неправильно застосований матеріальний закон, а саме - суд не врахував, що:

- до правовідносин, які виникли між сторонами, можуть бути застосовані нори ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, а саме: частини 2 статті 1168 ЦК, яка передбачає відшкодування моральної шкоди чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям ( усиновленим), а також особам, які проживали з загиблою особою, виходячи із Роз'яснень, наданих у Листі Міністерства Юстиції України від 26 грудня 2008 року №758-0-2-08-19 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії».

Вислухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню із ухваленням нового рішення з таких підстав.

Із матеріалів цивільної справи вбачається:

14 серпня 1999 року під час виконання трудових обов'язків, в якості ГРОЗу на шахті ім. Кірова був смертельно травмований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Актом про нещасний випадок на виробництві від 14 серпня 1999 року №90 (а.с.10-11,12).

Згідно із протоколом засідання комісії по матеріальному забезпеченню родини загиблого від 14 серпня 1999 року, було встановлено, що на час смерті загиблого членам його сім'ї була дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13)

Відмовляючи у задоволенні позов, суд першої інстанції виходив із того, що звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалась і наполягала на застосування норм Цивільного Кодексу України, який набрав чинності с 1 січня 2004 року, який не розповсюджується на вказані правовідносини.

Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись в повній мірі неможливо з наступних підстав.

Відповідно до статті 440-1 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на час смерті чоловіка позивачки, моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду, незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Таким чином, за нормами ЦК УРСР, який діяв на час смерті чоловіка позивачки, вона мала право на відшкодування моральної шкоди після смерті чоловіка, розмір якої був не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Відповідно до частини 2 статті 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Тобто, зазначення в позовній заяві правових підстав для задоволення позову, ЦПК України не передбачено, а тому при вирішенні спор, суд повинен був виходити лише з обставин справи, повинен застосовувати ту норма права, яка відповідає цим правовідносинам, незалежно від відсутності посилань на це в позовній заяві.

Вказані обставини свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонам доказів і вимог матеріального закону, апеляційний суд приходить висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачці через смерть чоловіка, підлягають частковому задоволенню і моральна шкода підлягає стягненню з відповідача.

Встановлюючи розмір моральної шкоди, апеляційний суд враховує характер і ступінь страждань позивачки через смерть чоловіка, якому на час смерті виповнилось лише 22 роки, позивачка стала вдовою у віці 20 років і на її вихованні залишилась малолітня дитина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Виходячи із вказаних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду, завдану смертю чоловіка, у розмірі 50000,00 гривень.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, на підставі статті 440-1 ЦК України в редакції 1963 року, суд -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану її представником ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 321 липня 2013 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства «Макіїввугілля» на користь ОСОБА_1, у відшкодування моральної шкоди 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді:

Рішення може бути оскаржено лише в частині дій суду щодо відновлення втраченого провадження в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі відсутності сторони протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В.Каліуш