Рішення

Іменем України

26 квітня 2016 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд в складі:

Головуючого Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дружбівської селищної ради про захист честі та гідності і ділової репутації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дружбівської селищної ради про захист честі та гідності і ділової репутації, додавши заяву про його уточнення, у якому просить визнати недостовірною інформацію відносно нього поширену Дружбівською селищною радою, в особі селищного голови ОСОБА_2 щодо самовільного захоплення земельної ділянки, на якій він здійснює господарську діяльність в смт. Дружба, вул. Л.Українки, № 9 «б», Теребовлянського району Тернопільської області та зобовязати відповідача спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом направлення листа до ОСОБА_1, посилаючись на мотиви, викладені в позовні заяві.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просить позов задоволити в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені в позовні заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позову не визнала та заперечував проти його задоволення.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, що є у справі, вважає, що у позові слід відмовити, оскільки судом встановлено наступне:

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії АВ № 421024 від 06 грудня 2006 року, виданого виконавчим комітетом Дружбівською селищною радою ОСОБА_1 є власником кафе магазину, що знаходиться за адресою смт. Дружба, вул. Лесі Українки, № 9 «б», Теребовлянського району Тернопільської області.

Згідно витягу серії ССВ № 107597 від 06 грудня 2006 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації про те, що ОСОБА_1 є власником кафе магазину, що знаходиться за адресою смт. Дружба, вул. Лесі Українки, № 9 «б», Теребовлянського району Тернопільської області, підставою виникнення права власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії АВ № 421024 від 06 грудня 2006 року.

13 січня 2009 року орендодавець Дружбівська селищна рада в особі селищного голови ОСОБА_3 з одного боку та орендар СПД ОСОБА_1М з другого уклали договір оренди землі згідно якого Дружбівська селищна рада надає, а ОСОБА_1 приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,04 га (землі комерційного призначення), яка знаходиться за адресою смт. Дружба, вул. Лесі Українки, № 9 «б», Теребовлянського району, для роздрібної торгівлі та комерційних послуг.

Згідно п. 20, 21, 22, 23 договору оренди землі права орендавця: орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористувача; додержання державних стандартів, норм і правил. Обовязки орендодавця: орендодавець зобовязаний: надавати земельну ділянку в оренду стані придатному для використання; не вчиняти дій які б перешкоджали орендареві користуватися земельною ділянкою. Права орендаря: орендар має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням договору оренди; за письмовою згодою з орендодавцем змінювати умови договору. Обовязки орендаря: орендар зобовязаний: приступати до використання земельної ділянки строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому порядку; використовувати встановлені щодо обєкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі,передбаченому договором оренди землі.

17 жовтня 2012 року Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Тернопільській області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на замовлення ОСОБА_1

01 січня 2014 року Дружбівська селищна рада, в особі селищного голови ОСОБА_2, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), та субєкт господарювання в особі ФО-П ОСОБА_1, який діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію серія ВОО №031339 від 12 травня 2006 року (номер запису до ЄДРП 000136), керуючись Законом України Про благоустрій населених пунктів, уклали договір № 1 на утримання прилеглої території, згідно якого управитель доручає, а виконавець безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб забезпечує належне утримання прилеглої до обєкта благоустрою території.

Згідно п.п.1.2, 1.3, 1.4 Договору № 1 на утримання прилеглої території об'єкт благоустрою розташований за адресою смт. Дружба, вул. Лесі Українки, 9 «б» (площадка для стоянки автомобілів). Прилеглою територією за цим договором вважається територія, визначена планом- схемою, яка є невідємною частиною договору. Фінансування робіт з утримання прилеглої території проводиться за рахунок виконавця.

Згідно п.п. 2.1.1 Договору № 1 на утримання прилеглої території Проводити перевірку стану утримання прилеглої території. У разі виявлення порушень, складати Протокол про адміністративне правопорушення з наступним поданням на розгляд адміністративної комісії при адміністрації району міста.

Згідно п.п. 2.2.2 Договору № 1 на утримання прилеглої території без погодження із виконавцем забороняється встановлення будь-яких обєктів інших субєктів господарювання , в т.ч. обєктів малої архітектурної форми.

Під час обстеження земельної ділянки Державною інспекцією сільського господарства у Тернопільській області було виявлено порушення зі сторони ОСОБА_1 та надано припис від 09 серпня 2013 року № 000415 про звільнення самовільно зайнятої ділянки.

Рішенням № 618 від 11 лютого 2014 року тридцять другої сесії шостого скликання Дружбівської селищної ради надано дозвіл на порушення обєкта благоустрою - площадки для стоянки автомобілів за адресою вулиця Лесі Українки,9 б, в смт. Дружба, а саме - чистку дерев, ямкового ремонту асфальтного покриття площадки, упорядкування пішохідного переходу, часткову заміну і фарбування бордюр, встановлення 3-х урн для сміття, упорядкування громадської вбиральні. ПП ОСОБА_1 при порушенні обєкту благоустрою вищевказаних обєктів дотримуватись норм і правил діючого законодавства.

06 травня 2015 року № 221, № 222 Дружбівська селищна рада звернулася до ОСОБА_1 з вимогою терміново, протягом пяти днів , звільнити самовільно захоплені ОСОБА_1 території біля кафе «Анжеліка»: права сторона - огорожа, складський двір, ліва сторона будівельний магазин, при фасаді вимощення бруківкою та розміщення столів, стільців захисних парасольок.

Як пояснив Дружбівський селищний голова ОСОБА_2, що дане звернення на адресу ПП ОСОБА_1 він направив керуючись ст.33 п.1 пп. «Б» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якого на селищну раду покладені повноваження в здійсненні контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням та охороною земель. Оскільки ПП ОСОБА_1 самовільно захопив територію біля кафе «Анжеліка», тому він в письмовій формі і звернувся до нього з вимогою звільнити самовільно захоплену територію. Крім того ОСОБА_2 вказав, що направляючи дане звернення ПП ОСОБА_1 він не мав на меті перешкоджати йому в здійсненні підприємницької діяльності, а лише з метою усунення порушень чинного законодавства.

Підставою звернення Дружбівського селищного голови ОСОБА_2 до ПП ОСОБА_1 щодо звільнення самовільно захопленої території стали договори : договір оренди землі від 13 січня 2009 року та договір на утримання прилеглої території від 01 січня 2014 року у яких чітко вказано права та обовязки сторін. Так, згідно договору оренди землі від 13 січня 2009 року, ОСОБА_1 прийняв у строкове користування земельну ділянку площею 0,040га. однак незаконно, на думку відповідача без будь-яких підстав, експлуатується значно більша ділянка.

22 липня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Міністерства внутрішніх справ України про поширення негативної інформації щодо нього, в якій вказав що голова Дружбівської селищної ради ОСОБА_2 неодноразово звертається до нього і вказує, що ОСОБА_1 порушує своїми діями законодавство, яке полягає у самовільному захопленні земельної ділянки, на якій здійснює господарську діяльність. Однак, як стверджує ОСОБА_1, що з його сторони порушень контролюючими органами не виявлено, а він прийшов до висновку, що селищний голова поширює негативну неправдиву інформацію відносно нього, і має на меті опорочення його як депутата селищної ради перед черговими виборами до органів місцевого самоврядування, як активного громадського діяча честі, гідності та ділової репутації. Застосовуючи наклеп, селищний голова намагається переконати значну кількість громадян, працівників правоохоронних органів, що ОСОБА_1 є людиною, нечесною та непорядною, здійснює незаконну господарську діяльність. У правовій державі, якою має бути Україна, це має наслідком зміни морального ставлення суспільства до людини, яка займає певну посаду: з позитивного або нейтрального - на негативне, що завдає шкоди його діловій репутації, оскільки справляє відповідне враження, переконуючи в тому, що ОСОБА_1 зневажає та порушує закон.

Згідно висновку Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області від 20 травня 2015 року в ході проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_1 отримав листа від 06 травня 2015 року №222 від Дружбівської селищної ради із вимогою звільнити самовільно захоплені території біля кафе «Анжеліка», який підписаний селищним головою ОСОБА_2 Також заявник пояснив, що вважає такі дії ОСОБА_2 тиском на нього при здійсненні підприємницької діяльності, оскільки зазначену земельну ділянку використовує на підставі договору оренди від 13.01.2009 року укладеного із Дружбівською селищною радою терміном на 10 років. За результатами перевірки підстав, передбачених ст.. 214 КПК України, для внесення відомостей до ЄРДР встановлено не було, а тому перевірку по зверненні закінчено.

Згідно висновку Теребовлянського РВ УМВС України в Тернопільській області від 30 вересня 2015 року в ході перевірки встановлено, що в 2006 році гр. ОСОБА_1 виготовив документи на право власності, на кіоск за адресою смт. Дружба, вул. Л. Українки, 9 А, Теребовлянського району, однак копію документів не подав у Дружбівську селищну раду. В свою чергу голова Дружбівської селищної ради гр. ОСОБА_2 не маючи належних документів на вказаний кіоск, засумнівавшись в його законному будівництві, попросив у гр. ОСОБА_1 предявити йому належні документи на кіоск, та господарський двір. В своєму поясненні гр. ОСОБА_1 вказує, що голова Дружбівської селищної ради гр. ОСОБА_2 при цьому погрожував знищенням його майна, а факт тиску він побачив у письмових зверненнях. Однак в своєму поясненні голова Дружбівської селищної ради гр. ОСОБА_2 вказує що, що ніякого тиску, погроз в відносно гр. ОСОБА_1 він не чинив, а лише хотів зясувати законне побудови кіоску та господарського двору.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Як зазначено у роз'ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихологічної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь(поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивачки, порушує її право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Тобто, вимагати прилюдного спростування та відповіді можуть фізичні особи, стосовно яких поширена неправдива інформація, що порушує їх особисті немайнові права.

Пунктом 4 ст. 277 ЦК України передбачено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Таке спростування здійснюється незалежно від вини особи,яка її поширила. Окрім того, у п.7 ст. 277 зазначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Аналізуючи докази в матеріалах справи та як вбачається з позовної заяви, що позивач не конкретизував, які саме відомості є неправдивими і ганьблять його честь і гідність, і в чому саме полягає приниження його честі, гідності та ділової репутації при направленні та отриманні лише ним листа від 06 травня 2015 року № 221.

Також поширення відомостей є також вивішування (демонстрація) у громадських місцях плакатів, лозунгів, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою гноблять честь, гідність або ділову репутацію громадянина чи організації. Але повідомлення таких відомостей лише особі, якої вони стосуються, не вважається їх поширенням. Остання має право ставити питання про притягнення винного до кримінальної відповідальності за образу та наклеп, якщо для цього є підстави або подати заяву до товариського суду.

Таким чином, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області до Дружбівської селищної ради про захист честі, гідності та ділової репутації, відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем ОСОБА_1 слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, 68, 32, 55 Конституції України, ст.ст. 3, 11, 16, 277 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи».

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Тернопільській області до Дружбівської селищної ради про захист честі, гідності та ділової репутації, відмовити.

Судовий збір сплачений позивачем ОСОБА_1 залишити за ним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення, до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: