Провадження № 22-ц/780/2083/16 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 56 09.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Якимчук Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Борщагівка» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначає, що протягом десяти років відповідач КП «Борщагівка», на її думку, по відношенню до неї чинить недобросовісну, агресивну підприємницьку практику, яка полягає у вимаганні оплати послуг, за які вона не давала прямої і недвозначної згоди на їх придбання, зокрема, оплати послуг із централізованого опалення.

Окрім того, вважає, що відповідач навмисно діє протиправно, агресивно, порушує цивільні права позивача, із загрозою відібрати майно - квартиру, що є порушенням особистих немайнових прав позивача та полягає в порушенні права позивача на повагу до її гідності та честі як добросовісного споживача.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, з тих підстав, що рішення суду є необґрунтованим і незаконним, не відповідає фактичним обставинам справи та винесене з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що дією або бездіяльністю відповідача КП «Борщагівка» їй заподіяна матеріальна чи моральна шкода та завдано збитків.

Такі висновки суду є правильними та обгрунтованими, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2008 року у справі № 22ц-5155/2008 року скасовано рішення Києво-Святошинського районного суду від 16 травня 2008 року та відмовлено у позові КП «Борщагівка» про зобов'язання ОСОБА_2 встановити індивідуальне опалення. В даному рішенні апеляційного суду зазначено, що ОСОБА_2 у 2004 році встановила індивідуальне опалення у своїй квартирі згідно проектної документації, виготовленої ДП «Києво-Святошинське управління експлуатації газового господарства», яке уклало договір з позивачем на постачання газу для індивідуального опалення її квартири та обслуговування і контролю за газовим обладнанням, показань лічильника газу.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2014 року по справі № 369/12620/13-ц скасовано розпорядження КП «Борщагівка» від 28 грудня 2007 року за № 42 про нарахування заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення по квартирі ОСОБА_2 по кількості зареєстрованих осіб, починаючи з 01 грудня 2003 року. Однак, КП «Борщагівка» належним чином вищезазначене рішення суду не виконало та незаконно вимагало від неї сплатити за ненадані послуги по її квартирі з централізованого водопостачання та водопостачання по кількості зареєстрованих осіб у періодах з 01 грудня 2003 року по 01 жовтня 2014 року на суму 13 385 грн. 98 коп. Про вимагання оплати за ненадані послуги стверджують наступні документи КП «Борщагівка»: акт звірки розрахунків, попередження відповідача від 19 травня 2015 року, від 30 липня 2012 року на суму 24 907 грн. 08 коп.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2014 року у справі № 22-ц/780/647/14 встановлено, що розмір заборгованості за період з 01 січня 2009 року по 01 листопада 2013 року в сумі 18 674 грн. 58 коп. за постачання тепла, водовідведення та водопостачання та інших вимог позивача КП «Борщагівка» не грунтується на вимогах закону, внаслідок чого апеляційний суд скасував рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 листопада 2013 року у справі № 2-4673/12 та постановив нове рішення, яким відмовив КП «Борщагівка» в частині задоволення позову про стягнення боргу за комунальні послуги з ОСОБА_2 в розмірі 18 674 грн. 58 коп.

З урахуванням заяви про зміну предмету, позову ОСОБА_2 просила стягнути з КП «Борщагівка» на її користь завдану майнову шкоду (збитки), заподіяну ушкодженням здоров'я, що були вчинені незаконними діями (бездіяльністю), і складають загальну вартість придбаних лікарських засобів, матеріалів, медичних послуг та препаратів медичного призначення на суму 10 402 грн.

Крім матеріальної шкоди (збитків) позивачка вважає, що їй було завдано і значної моральної шкоди, яка полягає полягає у фізичних стражданнях, заподіяних неправомірними діями (бездіяльністю) з боку відповідача, яких вона зазнала на протязі десяти років, в результаті чого була позбавлена вести звичайний для себе образ життя, що в свою чергу ускладнило її життя, внаслідок чого у неї виникла онкологічна хвороба, що призвело до непоправних фінансових витрат на лікування, на що знадобиться чималий час та зусилля для відновлення попереднього стану, а тому позивач вважала, що їй повинна бути компенсована моральна шкода в розмірі 90 000 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського суду Київської області від 18 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині позовних вимог про стягнення з КП «Борщагівка» на її користь грошових коштів у сумі 10 820 грн. 10 коп., які потягли за собою завданих збитків у відшкодуванні КП «Борщагівка» в розмірі 8 329 грн. 76 коп. для відновлення порушеного права та у відшкодуванні переплати в розмірі 2 490 грн. 34 коп. станом на 01 жовтня 2015 року, залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як роз'яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Отже, встановивши вказані обставини та, виходячи з положень ст.60 ЦПК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові за його недоведеністю.

Таким чином рішення місцевого суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: