Справа № 559/2881/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

16 лютого 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 2 грудня 2013 року вона та відповідач уклали між собою договір кредиту на суму 300 000 гривень. 2 грудня 2013 року, 3 грудня 2013 року та 4 грудня 2013 року КС «Злет» за її розпорядженням перерахувало Гарбару В»ячеславу Федоровичу, що було умовою договору , представнику відповідача 300 000 гривень суму обумовлену в договорі позики, яку відповідач зобов»язувався повернути до 01.05.2014 року. У зазначений термін відповідач боргу не повернув. Вона неодноразово зверталась до нього з проханням повернути борг в добровільному порядку, однак врегулювати спір мирним шляхом їй не вдалося. Відповідач відмовився повертати борг, згідно укладеного між ними договору позики, мотивуючи це відсутністю вільних коштів. Просить стягнути з відповідача на її користь суму боргу в розмірі 300000 гривень та судовий збір по справі.

У судовому засіданні представники позивачки підтримали позов у повному обсязі.. Пояснили, що позивачка із відповідачем мала намір вести бізнес. Для цього взяла позику у кредитній спілці 300 000 грн. і перерахувала кошти на рахунок, що зазначений у договорі. Справи вести не вдалося, а тому їй потрібно повернути кошти кредитору. Добровільно погасити борг відповідач відмовляється. Просять позов задоволити у повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчить розписка. Причина неявки суду невідома, а тому не може вважатися поважною. Заяв, клопотань від нього до суду не надходило.

Вислухавши представників позивачки, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

2 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно якого КС «Злет» за розпорядженням ОСОБА_3 перерахувало Гарбару В»ячеславу Федоровичу 300 000 гривень. (а.с.3, 4, 5, 6)

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг із зобов'язанням її повернення, так і дати її отримання.

Досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, для визначення факту укладення договору, його умов та його юридичної природи з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України повинні виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Такий правовий висновок про застосування статей 1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс13.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем у справі не було подано, у передбачений законом строк, письмових заперечень чи доказів, які б спростовували доводи позивача.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,6,57,60,146,212,215 ЦПК України, ст.ст.202,207,1046-1049 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4, (паспорт серії СР №079312 виданий Дубенським МВ УМВС 08.07.1996 р. ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) 300 000 (триста тисяч) грн. боргу за договором кредиту

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3000 ( три тисячі ) грн. витрат у сплаті судового збору.

Копію заочного рішення направити відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі неподання заяви про перегляд в десятиденний строк, заочне рішення набирає чинності після закінчення цього строку

Суддя: