Справа № 758/6974/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ТМО «ПСИХІАТРІЯ» про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням в психіатричному закладі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням в психіатричному закладі.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону, позивачкою в своєму позові не зазначено ціни позову, яка визначається відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, не вказано номерів засобів зв'язку відповідача, не викладено в повній мірі обставини, якими вона обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, які підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, стаття 7 ЦПК України визначає, що мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Мною встановлено, що незважаючи на вимоги вказаних норм чинного законодавства України, позивачкою подано до суду позовну заяву, яка викладена не державною мовою, а іноземною мовою.

Також згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На даний час таким законом, який визначає розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати при зверненні з позовом до суду в порядку цивільного судочинства є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Проаналізувавши зміст поданої позивачкою до суду позовної заяви та врахувавши її предмет, приходжу до висновку, що вона носить майновий характер.

Частина друга статті четвертої ЗУ «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», з 01.01.2016 року в Україні встановлено мінімальну заробітну плату в розмір 1 378,00 грн.

Мною встановлено, що незважаючи на вимогу ч. 5 ст. 119 ЦПК України та приписи норм ЗУ «Про судовий збір», позивачкою не надано до суду документ, що підтверджує сплату нею судового збору в розмірі визначеному ст. ЗУ «Про судовий збір» виходячи із ціни її позову.

Мною не можуть бути взяті до уваги її посилання на те, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки останньою не надано жодного доказу який би підтверджував, що вона є особою, яка страждає на психічні розлади. І більш того, остання даний факт сама ж заперечує в свої позовній заяві, що фактично є її підставою.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 79, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ТМО «ПСИХІАТРІЯ» про відшкодування шкоди, завданої незаконним утриманням в психіатричному закладі - залишити без руху.

Надати позивачці строк в 3 (три) дні з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко