РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.,

при секретарі Содель А.С.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним та скасування договору купівлі продажу та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира 27.10.2015 р. звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним та скасування договору купівлі продажу.

09.12.2015 р. до Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_3 з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним та скасування договору купівлі продажу свідчить, що 28.04.2012 р. помер ОСОБА_9 після смерті якого відкрилась спадщина і єдиним спадкоємцем по закону, який виявив бажання прийняти спадщину після смерті спадкодавця, згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій, є ОСОБА_10. До спадкового майна ОСОБА_11 увійшла квартира АДРЕСА_2. Проте, згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії вбачається, що 26.08.2015 р. право власності на спадкове майно було зареєстроване на підставі договору купівлі продажу приватним нотаріусом ОСОБА_12 за іншою особою на підставі договору купівлі продажу. У вересні 2015 р. вона, ОСОБА_1, дізналась про три правочини, щодо переходу права власності на спадкове майно (квартиру за адресою АДРЕСА_3) які вона, ОСОБА_1 вважає незаконними та такими що підлягають скасуванню. Як їй стало відомо, нібито померлий ОСОБА_9 уклав договір купівлі продажу згаданої квартири від 06.07.1996 р. Покупцем, згідно даного договору, виступила ОСОБА_6, що мешкала на той час за адресою АДРЕСА_4. Даний договір нібито було посвідчено державним нотаріусом другої Житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та зареєстрованою в реєстрі № 3-1793, стягнуто державного мита 30 0000 карбованців, та нібито було зареєстровано у Житомирському обласному держаному підприємстві по технічній інвентаризації в реєстрову книгу № 131 сторінка 202 за реєстровим номером 12228 інвентарна справа № 385 від 07 січня 1996 р.

В подальшому ОСОБА_6 зареєструвала своє право власності 25.07.2015 р. та продала згадану квартиру 25.07.2015 р. громадянці ОСОБА_7 АДРЕСА_5 за 149 500.00 грн. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 та було зареєстровано в реєстрі за № 1555, право власності зареєстровано за № 10553819

26.08.2015 р. ОСОБА_7 продала дану квартиру ОСОБА_8. Договір купівлі продажу було посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_15 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 25261.

З урахуванням викладеного позивачка просить визнати недійсними договір купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_6 від 06.07.1996 року укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_6. Визнати недійсними договір купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_7 від 25.07.2015 р. укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Визнати недійсними договір купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_8 від 26.08.2015 р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Скасувати державну реєстрацію права власності квартири за адресою АДРЕСА_9 за №10553819 реєстраційний номер об'екта нерухомого майна № 01. Визнати право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_7 за ОСОБА_10.

Зі змісту зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 свідчить, що йому, ОСОБА_3 на праві приватної власності, за договором купівлі-продажу від 26.08.2015 р. належить квартира за адресою: АДРЕСА_7. У вказаній квартирі невідомо коли і на яких правових підставах поселилась та проживає незнайома йому ОСОБА_1, яка навмисно перешкоджає йому вільно користуватися своєю власністю та проживати в ній. Він неодноразово намагався зясувати у ОСОБА_1 законність її перебування у вказаній квартирі але вона, ОСОБА_1 звернулася до суду про визнання договору купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_8 від 26.08.2015 р., укладений між ОСОБА_7 та ним, ОСОБА_3, недійсним.

У судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на задоволені позовних вимог та підтвердили свою позицію викладеними у позові доказами.

Представники ОСОБА_8 ОСОБА_4, ОСОБА_5 наполягали на задоволені зустрічного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 та підтвердили свою позицію викладену у позові.

Відповідач, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_16 суду пояснила, що згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії 01.10.2015 р. нею, як приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя її довірителя, ОСОБА_10 на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_10, після смерті 28.04.2012 р. батька довірителя ОСОБА_9. Підставою для винесення вказаної постанови явилося те, що за параметрами запиту: Житомирська область, м. Житомир, вулиця Шелушкова, будинок 104. квартира 62, знайдено запис про об'ект нерухомого майна - квартиру з реєстраційним № 01 та надано актуальну інформацію про право власності на нього: номер запису 10933441; дата державної реєстрації - 26.08.2015 р.; підстава виникнення права власності - договір купівлі продажу, реєстровий № 2527, виданий 26.08.2015 р., видавник: приватний нотариус ОСОБА_15; форма власності - приватна; розмір частки 1/1, а власником зазначений не спадкодавець, a інша особа.

Відповідач, ОСОБА_7 суду пояснила, що влітку 2015 р. вона купила квартиру у громадянки ОСОБА_6 для своїх батьків. Але, поки вона шукала відповідну квартиру, їй у спадок дісталася квартира у м. Києві, у звязку з чим, придбана у ОСОБА_6 квартира, їй вже не знадобилася і вона її фактично зразу ж продала ОСОБА_8

Згідно листа Другої житомирської державної нотаріальної контори від 03.12.2015 р. № 2249/01-16 просять розглядати справу за наявними документами, без участі представника Другої житомирської державної нотаріальної контори. (а. с. 37).

Судом встановлено.

Згідно паспорта громадянина України: ОСОБА_1, 27.09.1966 р. н. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 08.081995 р. (а. с. 109-110).

Згідно довіреності серія 51 АА № 0625463 ОСОБА_17, 09.01.1969 р. н. уповноважила ОСОБА_1, 27.09.1966 р. н. вести справу по оформленню її спадкових прав на майно, яке залишилося після померлого 28 квітня 2012 р. її батька, ОСОБА_18. (а. с. 111).

Згідно договору купівлі-продажу від 26.04.1995 р. ОСОБА_19 продав, а ОСОБА_9 купив квартиру № 62, що знаходиться в буд. 104 по вул. Шелушкова м. Житомир. Зареєстровано в реєстрі за № 5-355. (а. с. 10-11, 115).

Згідно договору купівлі-продажу від 06.07.1996 р. ОСОБА_9 продав а ОСОБА_20 купила квартиру № 62, що знаходиться в буд. 104 по вул. Шелушкова м. Житомир. Зареєстровано в реєстрі за № 3-1793. (а. с. 12).

Згідно інформації Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 02.02.2016 р. № 112 свідчить, що згідно перевірки даних, що містяться в наряді справ «Договори відчуження нерухомого майна (житлових будинків)» за липень місяць 1996 р. Другої Житомирської державної нотаріальної контори, за датою посвідчення 06 січня 1996 р. і вказаними сторонами по даному договору гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_6, даний договір купівлі-продажу не зазначений у внутрішньому описі переліку договорів відчуження, оскільки є взагалі відсутній. (а. с. 157-159).

Згідно договору купівлі-продажу від 25.07.2015 р. ОСОБА_6 продала а ОСОБА_7 купила квартиру за адресою АДРЕСА_7. Згідно п. 2 Договору свідчить, що відчужувана квартира належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого Другою Житомирською державною нотаріальною конторою 06.07.1996 р. за реєстровим № 3-1793. (а. с. 13).

Згідно договору купівлі-продажу від 25.07.2015 р. ОСОБА_7 продала а ОСОБА_8 купив квартиру за адресою АДРЕСА_11. Згідно п. 1.3. Договору свідчить, що відчужувана квартира належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого 25.07.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за реєстровим № 1555. (а. с. 14).

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії 01.10.2015 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_16 було відмовлено ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя її довірителя, ОСОБА_10 на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_12, після смерті 28.04.2012 р. батька довірителя ОСОБА_9. Підставою для винесення вказаної постанови явилося те, що за параметрами запиту: Житомирська область, м. Житомир, вулиця Шелушкова, будинок 104. квартира 62, знайдено запис про об'ект нерухомого майна - квартиру з реєстраційним № 01 та надано актуальну інформацію про право власності на нього: номер запису 10933441; дата державної реєстрації - 26.08.2015 р.; підстава виникнення права власності - договір купівлі продажу, реєстровий номер 2527, виданий 26.08.2015 р., видавник: приватний нотариус ОСОБА_15; форма власності - приватна; розмтр частки 1/1, а власником зазначений не спадкодавець, a інша особа. (а. с. 15-16).

Згідно висновку експерта Житомирського науково-дослідного експетрно-криміналістичного центру № 1/1 від 04.12.2015 р. свідчить, що підпис, який розміщений у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_13 від 26.07.1996 р. в графі: «Продавець» виконаний не громадянином ОСОБА_9, а іншою особою. Підпис, який розміщений у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_13 від 26.07.1996 р. в графі: «Покупець» виконаний не громадянином ОСОБА_20, а іншою особою. (а. с. 45-54, 123-135).

Згідно копій спадкових справ Житомирського міського нотаріального округу, Мурманської обласної нотаріальної палати свідчить, що ОСОБА_21, 01.08.1971 р. н., ОСОБА_22, 05.10.1931 р. н. відмовилися від спадщини, яка залишилася після смерті їх батька та чоловіка на користь сестри та доньки ОСОБА_10, 09.01.1969 р. н. (а. с. 72-93, 94-122).

Вислухавши позицію позивачки, представника позивачки, представників відповідачів, зявившихся відповідачів, вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним та скасування договору купівлі продажу підлягають задоволенню. У зустрічному позові ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 слід відмовити з наступних підстав.

28.04.2012 р. помер ОСОБА_9, 19.12.1935 р. н., після смерті якого відкрилась спадщина і єдиним спадкоємцем по закону, який виявив бажання прийняти спадщину після смерті спадкодавця, згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальних дій, є ОСОБА_10. До спадкового майна ОСОБА_11 увійшла квартира АДРЕСА_2. Проте, згідно постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії вбачається, що 26.08.2015 р. право власності на спадкове майно було зареєстроване на підставі договору купівлі продажу приватним нотаріусом ОСОБА_12 за іншою особою на підставі договору купівлі продажу. У вересні 2015 р. ОСОБА_1, дізналась про три правочини, щодо переходу права власності на спадкове майно (квартиру за адресою АДРЕСА_3)

З відповідних документів ОСОБА_1 стало відомо, нібито померлий ОСОБА_9 уклав договір купівлі продажу згаданої квартири від 06.07.1996 р. Покупцем, згідно даного договору, виступила ОСОБА_6, що мешкала на той час за адресою АДРЕСА_4. Даний договір нібито було посвідчено державним нотаріусом другої Житомирської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 та зареєстрованою в реєстрі № 3-1793, та нібито було зареєстровано у Житомирському обласному держаному підприємстві по технічній інвентаризації в реєстрову книгу № 131 сторінка 202 за реєстровим № 12228 інвентарна справа № 385 від 07.01.1996 р.

В подальшому ОСОБА_6 зареєструвала своє право власності 25.07.2015 р. та продала згадану квартиру 25.07.2015 р. громадянці ОСОБА_7 АДРЕСА_5 за 149 500.00 грн. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 та було зареєстровано в реєстрі за № 1555, право власності зареєстровано за № 10553819

26.08.2015 р. ОСОБА_7 продала дану квартиру ОСОБА_8. Договір купівлі продажу було посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_15 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 25261.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 26.04.1995 р. ОСОБА_19 продав, а ОСОБА_9 купив квартиру № 62, що знаходиться в буд. 104 по вул. Шелушкова м. Житомир. Зареєстровано в реєстрі за № 5-355. (а. с. 10-11, 115).

Згідно договору купівлі-продажу від 06.07.1996 р. ОСОБА_9 продав а ОСОБА_20 купила квартиру № 62, що знаходиться в буд. 104 по вул. Шелушкова м. Житомир. Зареєстровано в реєстрі за № 3-1793. (а. с. 12).

Зі змісту інформації Житомирського обласного державного нотаріального архіву від 02.02.2016 р. № 112 свідчить, що згідно перевірки даних, що містяться в наряді справ «Договори відчуження нерухомого майна (житлових будинків)» за липень місяць 1996 р. Другої Житомирської державної нотаріальної контори, за датою посвідчення 06 січня 1996 р. і вказаними сторонами по даному договору гр. ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_6, даний договір купівлі-продажу не зазначений у внутрішньому описі переліку договорів відчуження, оскільки є взагалі відсутній. (а. с. 157-159).

Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії 01.10.2015 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_16 було відмовлено ОСОБА_1 у ічинені нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на імя її довірителя, ОСОБА_10 на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_12, після смерті 28.04.2012 р. батька довірителя ОСОБА_9. Підставою для винесення вказаної постанови явилося те, що за параметрами запиту: Житомирська область, м. Житомир, вулиця Шелушкова, будинок 104. квартира 62, знайдено запис про об'ект нерухомого майна - квартиру з реєстраційним № 01 та надано актуальну інформацію про право власності на нього: номер запису 10933441; дата державної реєстрації - 26.08.2015 р.; підстава виникнення права власності - договір купівлі продажу, реєстровий номер 2527, виданий 26.08.2015 р., видавник: приватний нотариус ОСОБА_15; форма власності - приватна; розмтр частки 1/1, а власником зазначений не спадкодавець, a інша особа. (а. с. 15-16).

З висновку експерта Житомирського науково-дослідного експетрно-криміналістичного центру № 1/1 від 04.12.2015 р. свідчить, що підпис, який розміщений у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_13 від 26.07.1996 р. в графі: «Продавець» виконаний не громадянином ОСОБА_9, а іншою особою. Підпис, який розміщений у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_13 від 26.07.1996 р. в графі: «Покупець» виконаний не громадянином ОСОБА_20, а іншою особою. (а. с. 45-54, 123-135).

Крім того судом встановлено, що на момент нібито укладення договору купівлі продажу квартириза адресою м. Житомир вул. Шелушкова , 104, кВ від 06.07.1996 р. діяло Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. п 1.3. ч.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно (втратило чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції N 1844/5 (2102-12) від 14.12.2012 р.

Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами БТІ у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» (1878-17) та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Проведення державної реєстрації прав у межах території однієї адміністративно-територіальної одиниці реєстраторами декількох БТІ не допускається.

Аналізуючи відповідні документи, суд дійшов висновку що, своє право власності на квартиру ОСОБА_6 зареєструвала 25.07.2015 р. тобто через двадцять років від дня нібито укладеного договору купівлі продажу який не було державно зареєстровано у встановленому порядку який існував на час укладення правочину. Всі подальші правочини по переходу правова власності є нікчемними оскільки без належних законних підстав право власності виникло у ОСОБА_6П без волі померлого (спадкодавця) ОСОБА_9.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Як вбачається з розділу «Застосування правових наслідків недійсності правочину» ОСОБА_12 Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24.11.2008 р., «Згідно зі статтями 215 і 216 ЦК України суди вправі з дотриманням правил підсудності розглядати позови: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності; про встановлення нікчемності правочину і застосування наслідків його недійсності.

Стосовно положення ч. 2 ст. 215 ЦК про те, що суд не вимагає визнання правочину недійсним, якщо його недійсність встановлена законом, необхідно зазначити, що така потреба може виникнути у разі, коли: сторони виконали певні умови нікчемного правочину, який нотаріально посвідчений; він порушує права третіх осіб; він зареєстрований у державних органах тощо. У таких випадках рішенням суду, який лише констатує недійсність правочину, можуть бути визначені відповідні правові наслідки недійсності правочину, зобов'язано державні органи скасувати його реєстрацію тощо.

Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно диспозиції ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним та скасування договору купівлі продажу, підлягають задоволенню. У позові ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1, слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до положень ст.ст. 204, 215, 216, 330, 388 Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» ОСОБА_12 Верховного Суду України «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 24.11.2008 р.,керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадкове майно, визнання недійсним та скасування договору купівлі продажу, задовольнити.

Визнати недійсними договір купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_6 від 06.07.1996 року укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_6.

Визнати недійсними договір купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_7 від 25.07.2015 р. укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Визнати недійсними договір купівлі продажу квартири за адресою АДРЕСА_9 від 26.08.2015 р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Скасувати державну реєстрацію права власності квартири за адресою АДРЕСА_9 за №10553819 реєстраційний номер об'екта нерухомого майна № 01.

Визнати право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_7 за ОСОБА_10.

У позові ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення відповідачки ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1, відмовити.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка подається до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь в справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Богунського районного

суду м. Житомира І.Г. Перекупка