Справа № 736/410/16-ц
Номер провадження 2-о/736/23/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Корха О.І.,

народних засідателів - Шелудько Н.Г., Штикової Т.С. ,

при секретарі - Александровій Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Козилівська сільська рада Корюківського району Чернігівської області, Орлівський психоневрологічний інтернат, про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дрезден, НДР, недієздатним та встановлення над ним опіки, -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просить суд визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дрезден, НДР та встановити опіку над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дрезден, НДР, призначивши його опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку с. Степові Хутори, Носівського району, Чернігівської області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явилася, подала письмову заяву в якій просила розглянути справу без її участі. Заяву підтримує повністю, просить суд призначити її опікуном ОСОБА_2.

Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування при Козилівській сільській раді Корюківського району Чернігівської області в судове засідання не з'явилась, подала письмову заяву про слухання справи без їх участі , в вирішенні питання в визнанні недієздатним ОСОБА_2 та встановлення над ним опіки, просить залишити дане пистання на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Орлівського психоневрологічного інтертану в судове засідання не з»явився, належним чином повідомдені про час та місце розгляду справи.

В зв'язку з неявкою до суду сторін фіксація судового процесу відповідно до ст.197 ЦПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи свої вимоги тим, що народилася вона ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Степові Хутори, Носівського району, Чернігівської області, зараз проживає в м. Носівка. Її родове прізвище є «ОСОБА_1», після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 вона змінила своє родове прізвище на прізвище «ОСОБА_3», після розірвання шлюбу у 1995 році заявник знову взяла своє родове прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 виданим 14 грудня 1995 року Носівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівської області.

Від шлюбу з ОСОБА_3 є повнолітня дитина, син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Дрезден, НДР, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 виданим 13 липня 1978 року пунктом реєстрації актів громадянського стану при 9 управлінні коменданта гарнізону радянських військ м. Дрезден.

Чоловік заявника був військовим офіцером, тому їхня сім»я проживала в Німецькій демократичній республіці, де і народився їх син, потім чоловіка перевели служити на територію Росії, після закінчення військової служби ОСОБА_3 вони переїхали на постійне проживання в м. Носівка, звідки заявник ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_3 родом, проживають там і на даний час.

Син заявника ОСОБА_1, тобто ОСОБА_2, постійно проживав разом з ними, вони його виховували та утримували. ОСОБА_2 народився хворим, він страждав на важку розумову відсталість, перебував на обліку у психіатра і постійно потребував стороннього догляду, медико-соціальною експертною комісією йому була призначена інвалідність першої групи.

Враховуючи хворобливий стан сина, рішенням №9 від 27 січня 1995 року Носівської міської ради Чернігівської області, заявник ОСОБА_1 була призначена піклувальником над своїм, на той час неповнолітнім, хворим сином.

Зараз ОСОБА_2 є інвалідом першої групи з діагнозом - важка розумова відсталість з соціальною дезадаптацією, він страждає хронічним психічним захворюванням, є інвалідом з дитинства.

Захворювання ОСОБА_2 підтверджується довідкою Сер.МСЕ-ЧНВ №040202 Чернігівської обласної медико-соціальної експертної комісії від 27 вересня 2011 року та довідкою Чернігівської спеціалізованої міжрайонної психоневрологічної медико-соціальної комісії від 28 травня 2003 року, в яких вказано про його захворювання та про встановлення інвалідності першої групи безстроково.

Чим доросліше ставав ОСОБА_2, тим важче було його доглядати та утримувати, бо він своєю поведінкою почав створювати загрозу не тільки для оточуючих, але і для заявника ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_2 не визнавав свого хворобливого стану, поводився дивно, його поведінка була не передбачувана, він не розумів значення своїх дій. За таких обставин, за путівкою соціальної служби, його було направлено до Орлівського психоневрологічного інтернату.

Наказом №137 від 06 серпня 2003 року директора Орлівського психоневрологічного інтернату ОСОБА_2 був занесений до списків підопічних і взятий на повне державне утримання для постійного проживання в психоневрологічному відділенні, що підтверджується витягом з наказу. Зараз ОСОБА_2 продовжує перебувати в Орлівському психоневрологічному інтернаті.

Хворобливу і дивну поведінку сина, з тверджень заявника можуть підтвердити представники Орлівського психоневрологічного інтернату.

Відповідно до с т. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст.. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.. 63 ЦК України, фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов»язки опікуна чи піклувальника.

Враховуючи захворювання ОСОБА_2 та його стан, при якому він не може розуміти значення своїх дій та представляти свої особисті інтереси, є необхідність визнати його недієздатним.

З метою належної охорони і захисту прав та інтересів хворого необхідно призначити йому опікуна.

Заявник ОСОБА_1 постійно допомагає сину, надає йому матеріальну допомогу, відвідує його в інтернаті, зустрічається і спілкується з ним, вона має бажання інколи забирати сина додому, але тимчасово забирати сина вона може тільки будучи його опікуном. Тому ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даною заявою для визнання ОСОБА_2 недієздатним та про призначення її його опікуном.

ОСОБА_1 є матір»ю ОСОБА_2, вона є його найріднішою людиною, на обліку в психічному та наркологічному кабінетах не перебуває, має нормальний стан здоров»я, забезпечена житлом, проживає у власному будинку, є пенсіонеркою, отримує пенсію, тому вона може бути опікуном свого хворого сина. До поміщення ОСОБА_2 до інтернату, заявник ОСОБА_1 була його опікуном, син проживав і був зареєстрований разом з нею, що підтверджується відповідним рішенням міської ради.

Заявляючи прохання про призначення опікуном, ОСОБА_1 не переслідує будь-яких матеріальних благ, а орієнтується на суто моральні принципи, вважаючи, що вона є рідною матір»ю свого сина і повинна дбати про нього, якщо він перебуває в такому хворобливому стані.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ЦК України, органами опіки і піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сілких, селищних рад. Пунктом 1.3 Правил опіки та піклування, які затверджено наказом Державного комітету України у справах сім»ї та молоді, Міністерства охорони здоров»я України, Міністерства освіти України й Міністерства та соціальної політики України від 26.05.1999 року №34/166/131/88 (зареєстрований у Мін»юсті України 17.06.1999 року за №387/3680), встановлено, що органами, які приймають рішення щодо опіки та піклування, є районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сілких, селищних рад.

Отже, органом опіки та піклування за місцем реєстрації ОСОБА_2 є Козилівська сільська рада, на території якої знаходиться інтернат, де перебуває хворий син заявника. Козилівська сільська рада не заперечує проти здійснення ОСОБА_1 опіки над її сином ОСОБА_2.

Орган опіки та піклування при Носівській районній державній адміністрації також не заперечує проти опікунства ОСОБА_1, але висновків вони надати не можуть, так як хворий ОСОБА_2 не проживає на території Носівського району.

Суд вважає, що в справі достатньо медичних доказів психічного захворювання ОСОБА_2, відповідно до висновку ( акту) №334 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27.05.2016 року у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 простежуються клінічні ознаки важкої розумової відсталості ( Ф 72 - за міжнародною Квалифікацією Хвороб 10 перегляду), за своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним та встановити піклування над нею та призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2

Витрати по розгляду даної справи слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.60, 63 ЦК України, ст.ст.236-241 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Козилівська сільська рада Корюківського району Чернігівської області, Орлівський психоневрологічний інтернат, про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дрезден, НДР, недієздатним та встановлення над ним опіки - задовольнити.

Визнати недієздатним ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дрезден, НДР.

Встановити опіку над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дрезден, НДР, призначивши його опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку с. Степові Хутори, Носівського району, Чернігівської області.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити органам опіки та піклування в особі Козилівської сільської ради, опікуну ОСОБА_1, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Витрати по розгляду даної справи віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. І. Корх

Народні засідателі: Шелудько Н.Г.

Штикова Т.С.