АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/1863/15-ц 22-ц/774/1108/К/16
Справа № 213/1863/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1108/К/16 Соловйова Л.Я.
Категорія № 39 (ІУ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Митрофанова Л.В.

секретар : Євтодій К.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку у три місяці для прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її бабуся ОСОБА_5 Після її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та земельний пай, який знаходиться в АДРЕСА_2, загальною площею 5 га. Вона є спадкоємцем за правом представлення , оскільки її мати ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року є донькою ОСОБА_5

28.04.2015 року вона звернулася до державного нотаріуса П'ятої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Оксамитної Н.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із пропуском строку для її прийняття.

Вважає, що строк пропущено з поважних причини, оскільки має неповнолітнього сина, який часто хворіє. 27.05.2012 року вона змушена була переїхати до родичів в АР Крим для проходження курсу оздоровлення , тому не мала можливості в 6-ти місячний строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідач запевнив її, що він сам вирішить усі питання щодо прийняття спадщини, продажу та поділу між ними коштів від реалізації майна тому, що вона знаходилася у скрутному фінансовому та моральному становищі, оскільки витрачала кошти на лікування сина. Однак, після того, як вони повернулися з АР Крим, вона дізналася, що відповідач не виконав жодної дії щодо поділу майна спадкодавця і вона змушена була звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини. Вважає, що строк пропустила з поважних причин. Просить суд визначити їй додатковий строк у три місяці з моменту набрання законної сили рішенням для прийняття спадщини.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2016 року позов задоволено. Визнано поважною причину пропуску ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Визначено ОСОБА_2 додатковий строк - три місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням, для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи.

Вважає, що судом не взято до уваги, що позивач мала достатньо часу у період з січня 2012 року звернутися із заявою про прийняття спадщини. Періодичне перебування за межами в АРК з дитиною на лікуванні не заважав звернутися із заявою до нотаріуса.

Крім того, медична довідка датована 2015 року, тому докази поважності підстав для виїзду у 2012 році позивачем не надано.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що відповідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідача ОСОБА_4 та бабусею позивача ОСОБА_2 (а. с. 6).

Згідно відповіді П'ятої Криворізької державної нотаріальної контори 16.03.2012 року за заявою ОСОБА_4 заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.(а. с. 63, 65).

Позивач ОСОБА_2 звернулася до державного нотаріуса П'ятої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області 28.04.2015 року із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її бабусі ОСОБА_5 за правом представлення після смерті її матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини (а. с. 5, 63, 64).

Відповідно до акту вуличного комітету № 22 Інгулецького району м. Кривого Рогу від 01.11.2015 року ОСОБА_4 доглядав за померлою ОСОБА_5 та вів сумісне господарство до дня смерті. Організував за власні кошти поховання ОСОБА_5 (оплачував ритуальні послуги, поминальний обід) (а. с. 59).

На підставі встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач з поважних причин у зв'язку із необхідністю лікування дитини не мала можливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, визнав поважними причини пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та визначив додатковий строк у три місяці.

Однак, колегія суддів не може погодитися із висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Обґрунтовуючи підстави позовних вимог, які декілька разів позивач ОСОБА_2 уточнювала, посилалась та на те, що після смерті бабусі між нею та її дядьком існувала домовленість про розподіл спадщини, яку він зобов'язався оформити самостійно та виплатити їй кошти за частку у спадщині, вона була юридично необізнаною, тому у передбачений законом строк не звернулась до нотаріуса із заявою. Крім того, її малолітня дитина часто хворіла у період з січня 2012 року по квітень 2012 р., у зв'язку із чим у травні 2012 року лікарем рекомендовано зміну клімату, тому вона разом із сином виїхала до АРК.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року та у справі 6-1486цс15 від 04 листопада 2015 року, і відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (роз'яснення, викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2015 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

При визначенні особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що наведені позивачем обставини захворювання дитини, тимчасове перебування в АРК, свідчать про поважність причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, колегія суддів вважає, що даний висновок суду ґрунтується на припущеннях. Як видно з медичних довідок, наданих позивачем в підтвердження захворювання її дитини - ОСОБА_7, хворів респіраторними захворюваннями (ОРВІ) тимчасово у період з 06 лютого 2012 р. по 20.02.2012р., з 02 квітня 2012 р. по 06 квітня 2012 р., з 19 квітня по 23 квітня 2012р., з 03 травня 2012р. по 25 травня 2012р.,з 24 жовтня 2012р. по 02 листопада 2012р., довідки видано Першою дитячою лікарнею м. Кривого Рогу, що свідчить про перебування спадкоємця ОСОБА_2 у цей час у м. Кривому Розі за місцем відкриття спадщини (а.с.45-50). Тобто увесь час з дати смерті спадкодавця протягом п'ять місяців позивач ОСОБА_2, як спадкоємець мала об'єктивні можливості для звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини в установлений законом термін.

Колегія суддів зауважує, що протягом визначеного у ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини з часу відкриття спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач перебувала у Кривому Розі, за місцем відкриття спадщини до 25 травня 2012 року, що підтверджується медичними довідками, а періодичне короткочасне захворювання дитини не може бути визнано поважною причиною для поновлення строку прийняття спадщини, який позивачем пропущено майже на три роки.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України , сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається. Як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Доказів поважності причин пропуску строку майже на три роки звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачем не надано. Усна домовленість та юридична необізнаність також не можна вважати поважними причинами.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачу, навіть перебуваючи в АРК нічого не перешкоджало подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв'язку, що передбачено п. 3.5 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 282/20595, чинного на момент відкриття спадщини.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято без повного урахування матеріалів справи, з порушенням вимог законодавства, тому відповідно до п.п.1,3 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді : Л.А. Братіщева

Л.В. Митрофанова