Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/3109/15 Головуючий у 1 інстанції: Курдюков В.М.
Провадження № 22-ц/778/908/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради Запорізької області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради Запорізької області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до рішення Токмацької міської ради №151 від 31 червня 2013 року виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Токмак Запорізької області визначено КП «Токмак теплоенергія».

Підприємство надає ОСОБА_3 послуги з централізованого опалення її квартири, яка розташована за адресою м. Токмак, вул. Революційна, 22/40, таким чином, між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг централізованого опалення на підставі відкритого особового рахунку №02022040, за яким проводилися нарахування.

ОСОБА_3 не сплачує плату за надані послуги, у звязку з чим її заборгованість з 01 жовтня 2013 року по 31 липня 2015 року складає 5987,25 грн., 3% річних від простроченої суми боргу складає 178,71 грн., сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, дорівнює 2565 грн.

Право вимагати борг за теплову енергію, що існував у ОСОБА_3 станом на 01 червня 2013 року виникло у підприємства на підставі договору про відступлення права вимоги від 31 травня 2013 року, укладеного між ТОВ «Токмак теплоенергія» та КП «Токмак теплоенергія».

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 29 серпня 2014 року скасовано судовий наказ від 11 серпня 2014 року, виданий Токмацьким районним судом Запорізької області за заявою КП «Токмак теплоенергія» про стягнення заборгованості з ОСОБА_3

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 5987,25 грн., втрати внаслідок інфляції в сумі 2565 грн., три відсотки річних у сумі 178,71 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради Запорізької області заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі основного боргу 5 987 грн. 25 коп., 2 565 грн. 00 коп. інфляційні втрати, 178 грн. 71 коп. 3 % річних, всього в сумі 8 730 грн. 96 коп., судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, необґрунтованість висновків суду, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції дотримався вимог ст. 212 ЦПК України і оцінив всі надані сторонами докази на ґрунті всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього їх дослідження, а також оцінив належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, відобразив в рішенні результати оцінки доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить квартира, розташована за адресою м. Токмак, вул. Революційна, 22/40.

Комунальне підприємство «Токмак теплоенергія» Токмацької міської ради Запорізької області надає послуги з теплопостачання до вказаного будинку, нарахування вартості яких здійснюється відповідно до тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Токмацької міської ради № 104 від 26 березня 2010 року; № 202 від 24 червня 2010 року; № 404 від 27 грудня 2010 року; № 146 від 17 жовтня 2014 року (а.с.8-12).

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_3 з оплати наданих послуг із теплопостачання за період з з 01 жовтня 2013 року по 31 липня 2015 року становить 5987,25 грн., на вказану суму нараховано: 3% річних від простроченої суми боргу, 178,71 грн. - інфляційних витрат 2565 грн. (а.с.5).

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» й «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 зазначала, що позивач не надає їй послуги з теплопостачання, та вона не отримує такі послуги взагалі, оскільки з 27.04.2013 року її квартира відключена від системи централізованого опалення. Договір про надання таких послуг між ними не укладався.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.

Зазначеним Порядком встановлено, що для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Для виконання робіт з підготовки внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП до опалювального сезону після відключення приміщення від мереж його власник, наймач (орендар) зобов'язаний надавати представнику виконавця послуг з ЦО і ГВП можливість доступу до транзитних трубопроводів відповідно до порядку їх технічного огляду, установленого Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджениминаказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 № 76.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджено центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Пунктами 25, 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води регламентується Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, і здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.

Таким чином, єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України по справах №6-95 цс-12 та №6-96цс від 26.09.2012 року, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування всіма судами загальної юрисдикції.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Матеріали справи містять Дозвіл №298 від 31 липня 2013 року на відключення від мереж централізованого опалення квартири 40 за адресою: м.Токмак, вул.Революційна,22, в якому зазначено перелік необхідних дій, що мала виконати ОСОБА_3 для здійснення такого відключення, та перелік необхідної проектно-технічної документації (а. с. 50).

В матеріалах справи також є акт про відключення квартири відповідача ОСОБА_3С від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, складений ще до надання такого дозволу 27 квітня 2013 року, з якого видно, що відключення квартири відбулося без участі представника виконавця послуг з ЦО і ГВП (а. с. 42).

Таким чином, 27 квітня 2013 року було складено акт про відключення квартири відповідача ОСОБА_3С від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП, однак цей акт не був затверджений відповідно до вимог закону.

При вищевикладених обставинах, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи і зібрані у справі докази, суд першої інстанції правильно встановив, те, що квартира відповідача була відключена від централізованої системи теплопостачання без дотримання процедури, встановленої вищевказаним Порядком, а тому є самовільним і таким, що не звільняє її від обов'язку зі сплати за послуги з теплопостачання, що централізовано надавалися позивачем у багатоквартирний житловий будинок, в якому розташована ця квартира.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Довід апеляційної скарги про те, що ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2015 року встановлено, що відключення квартири АДРЕСА_1 виконане відповідно до проекту, що підтверджується актом відключення, колегія суддів вважає неприйнятним, оскільки цією ухвалою було скасовано судовий наказ від 11 серпня 2014 року, виданий Токмацьким районним судом Запорізької області про стягнення з відповідача заборгованості з оплати за теплову енергію, оскільки між сторонами вбачається спір про право. Зазначеною ухвалою суду спір між сторонами по суті не вирішувався, обставини щодо предмету спору не встановлювались.

Довід апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції положень ч.3 ст.118 ЦПК України не заслуговує на увагу, оскільки позивачем при зверненні до суду надано ухвалу Токмацького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2015 року про скасування судового наказу.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 25 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: