Номер провадження: 22-ц/785/5828/16
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Фальчука В.П., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання пунктів кредитного договору несправедливими та недійсними, визнання договорів недійсними, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ПАТ «Дельта Банк», треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Н.А., ПАТ «Омега Банк» про визнання пунктів кредитного договору несправедливими та недійсними, визнання договорів недійсними, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна, посилаючись на те, що 22.07.2007р. між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір №1501/0707/71-147, відповідно до умов якого банком надано позивачу грошові кошти у вигляді кредиту в іноземній валюті в розмірі 51000 доларів США на строк по 20.07.2021р. включно, за умови сплати процентів за користування кредитом в розмірі 12,5% річних на весь строк фактичного користування кредитом.

Цільовим використанням кредиту було придбання позивачем однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачі з даним договором не згодні, оскільки відповідачем порушено ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» порядку надання інформації про умови отримання кредиту, в тому числі про орієнтовану сукупну вартість кредиту, які передують укладенню такого договору та порушення відповідачем, встановленого ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», порядку надання інформації щодо детального розпису сукупної вартості кредиту в кредитному договорі під час його укладення. Після переходу прав нового кредитора за кредитним зобов'язанням до відповідача, останній на початку червня 2012р. почав вимагати від них завищеного на 200 дол. США розміру заборгованості по спірній кредитній угоді. Про визначення заборгованості на власний розсуд кредитора, вони дізналися з листів відповідача від 06.07.2012р. за вих. № 05-864223/1 та від 15.08.2012р. за вих. № 05-928203 на письмові запити про надання документального підтвердження заборгованості та надання графіку щомісячних платежів, розрахунки надані у відповідь різнилися між собою, з яких вони дізналися, що порушуються їх права, встановлені Законом України «Про захист прав споживачів».

На підставі вищевикладеного, позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили визнати несправедливими та недійсними умови підпункту 3.1.1 пункту 3.1 розділу 3; пункту 8.5 розділу 8; пункту 10.1 розділу 10 кредитного договору; визнати недійсним кредитний договір; визнати недійсним договір поруки; визнати недійсним договір іпотекита зняти заборони відчуження нерухомого майна.

Позивачі в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнала.

Представник ПАТ «Омега Банк» та приватний нотаріус Одеського міського нотаріально округу Іллічова Н.А. в судове засідання не з`явилися, про слухання справи були сповіщені належним чином.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 до ПАТ «Дельта Банк», треті особи приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Н.А., ПАТ «Омега Банк» про визнання пунктів кредитного договору несправедливими та недійсними, визнання договорів недійсними, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна залишені без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Інші сторони рішення не оскаржують.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_3, ОСОБА_2 не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про що свідчать розписки, про належне сповіщення в судове засідання, яке призначено на 16 листопада (а.с.244-245 т.2).

На адресу суду 15 листопада 2016 року через інформаційний центр, який розташований в приміщенні апеляційного суду, надійшов лист від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою ОСОБА_3 (а.с. 252 т. 2).

Однак до суду не надано документів, яки б підтверджували, що дійсно ОСОБА_3 з поважних причин не може з'явитися у судове засідання, а відносно ОСОБА_2, яка є апелянтом по даній справі, не має ніяких відомостей про неможливість приймати участь у судовому засіданні.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Зі змістом ст.. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 20.07.2007р. між ОСОБА_3 та АКБ «ТАС-Комерцбанк» був укладений кредитний договір №1501/0707/71-147, відповідно до умов якого банком надано позивачу грошові кошти у вигляді кредиту в іноземній валюті в розмірі 51000,00 доларів США на строк по 20.07.2021р. включно, зі сплатою 12,5% річних на весь строк фактичного користування кредитом. Цільовим використанням кредиту є придбання за договором купівлі-продажу позивачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9-12 т. 1).

Згідно п.3.1 кредитного договору погашення позивачем кредиту та сплата процентів за попередній місяць користування кредитом здійснюється щомісячно в формі фіксованих (ануїтетних) платежів у сумі 644,00 долари США у термін до 10 числа кожного місяця.

При цьому, відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач був ознайомлений із загальною сукупною вартістю всіх витрат, пов'язаних з отриманням кредиту в АКБ «ТАС-Комерцбанк», про що зазначено в п. 10.1 даного договору, та про що свідчить підпис позивача на договорі.

В забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором між сторонами 20.07.2007р. було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки №1501/0707/71-147-Z-1, згідно якого позивачем передано в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, належну йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 20.07.2007р. (а.с. 13-14 т. 1).

Також в забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 20.07.2007р. було укладено договір поруки № 1501/0707/71-147-Р-1 (а.с. 15 т. 1).

У зв'язку із посвідченням договору іпотеки приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А. накладено заборону №346 на відчуження квартири АДРЕСА_1.

Банк виконав всі свої зобов'язання по кредитному договору відповідно до вимог чинного законодавства.

Встановлено, що при укладені Кредитного договору позивач не оскаржував його умови і погоджувалася з ними, шляхом його підписання та частковим виконанням його умов, що підтверджується квитанціями про сплату заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що у 2008р., у зв'язку з правонаступництвом АТБ «ТАС-Комерцбанк» у ВАТ «Сведбанк», а потім у 2009р. у ПАТ «Сведбанк» відбулася зміна кредитора у зобов'язанні, в тому числі за кредитним договором №1501/0707/71-147 від 20.07.2007р.

Також судом встановлено, що АТ «Дельта Банк» в результаті отримання прав вимоги придбав ту суму заборгованості за Кредитним договором, що була визначена попереднім кредитором, та підтверджується Витягом з Додатку № 1 до Договору від 25.05.2012 року, відповідно до якого новим кредитором прийнято суму непогашеного кредиту - 42 130,56 дол. США, а також суму простроченої заборгованості за тілом кредиту - 200 дол. США. Сума нарахованих процентів визначена у розмірі 353,36 дол. США, прострочена заборгованість по процентам - 444,00 дол. США. У розрахунках, на які посилаються Позивачі, відображено саме цю суму прийнятої заборгованості. Факт неправильного та завищеного нарахування новим кредитором заборгованості за кредитом жодним чином не доведено.

Листом від 05.06.2012р. позивача було повідомлено про те, що первісним кредитором (ПАТ «Сведбанк») на користь нового кредитора (ПАТ «Дельта банк») було здійснено відступлення своїх прав вимоги за кредитним(и) договором(ами), договором(ами) іпотеки, договором(ами) застави та/або договором(ами) поруки, вказаними у Додатку А до цього повідомлення.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання пунктів кредитного договору несправедливими та недійсними, визнання договорів недійсними, припинення обтяження нерухомого майна іпотекою та зняття заборони відчуження нерухомого майна, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір укладено з повним дотриманням вимог чинного законодавства, позивачам надано усю інформацію, передбачену Законом України «Про захист прав споживачів», ознайомлено про сукупну вартість кредиту та іншими умовами, що підтверджується рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 21 липня 2014 року.

Крім того, позивач із умовами Кредитного договору №1501/0707/71-147 від 20.07.2007р., та з загальною сукупною вартістю всіх витрат, пов'язаних з отриманням кредиту в АКБ «ТАС-Комерцбанк», відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» був ознайомлений, і при підписанні договору сторони підтвердили, що текст Договору відображає дійсність їх намірів, про що зазначено в п. 10.1 даного договору, та про що свідчить підпис позивача на договорі. Також, позивачем було підписано договір іпотеки та поруки.

Крім того ОСОБА_3, ОСОБА_2 здійснювалися виплати щодо погашення кредитного договору №1501/0707/71-147 від 20.07.2007р., тривалий час, тобто були згодні та обізнані з умовами його погашення, сумнівів у позивачів щодо його недійсності або несправедливості не виникало, з позовом щодо його недійсності до суду не зверталися.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відсутні, оскільки кредитний договір який був укладений між сторонами, відповідав всім вимогам законодавства України, яке діяло на час його укладення і позивачем не оскаржувався, а тому вимоги щодо визнання кредитного договору, договору поруки та договору іпотеки недійсними також задоволенню не підлягають, оскільки ці договори є похідними від кредитного договору, укладеного 20.07.2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3, отже позивачем не було доведено обґрунтованість своїх позовних вимог.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги та уточнення ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції при розгляді справи, не прийняв пояснення по справі, неналежним чином провів дослідження письмових доказів, які є в матеріалах справи та мають значення для вирішення спору по суті, не витребував оригінали документів у відповідача, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, так як в кредитному договорі детально та чітко визначено повну інформацію про умови кредитування, відсоткову ставку, валютні ризики та форми забезпечення кредиту, оплату його обслуговування, договір повністю відповідає положенням ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» і при підписанні договору сторони підтвердили, що текст договору відображає дійсності їх намірів.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ В.П. Фальчук

______________________________________ Ю.І. Кравець