АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3496/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Малінської С.М.,

суддів колегії: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про примусове виселення,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» звернувся до суду з позовом, у якому просив виселити з житлового будинку, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул.. Карла Маркса, 94, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 01.09. ІНФОРМАЦІЯ_2, малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, малолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в інтересах яких діє ОСОБА_3 без надання другого житлового приміщення та зняти вказаних осіб з реєстраційного обліку; судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору банківського кредиту від 27.06.2008 року № 278-Ф-К/08 та додаткових угод за № 1 від 27.06.2008 року та за № 2 від 30.12.2009 року, ОСОБА_8 надано кредит у розмірі 800 000, 00 грн. на умовах повернення кредиту щомісячно частинами згідно графіку у редакції від 30.12.2009 року, щомісячної сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5 % річних не пізніше 5-го числа місяця, який йде за місяцем користування кредитом та кінцевої дати користування в строк до 26.06.2013 року. В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, який посвідчений 27.06.2008 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округ ОСОБА_9 за реєстровим № 1879.Відповідно до іпотечного договору ОСОБА_3 передала в іпотеку наступне майно: земельну ділянку площею 0, 1500 га, яка розташована за адресою:Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул.. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0037, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0859 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул.. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0038, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та житловий будинок загальною площею 120, 90 кв. м., житловою площею 42,70 кв. м., який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав належним чином та надав ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 800 000, 00 грн. Останній свої зобовязання за договором не виконав. З метою задоволення вимог за кредитним договором від 27.06.2008 року за № 278-Ф-К/08 у розмірі 7917899, 55 грн., 25.11.2011 року банк вчинив виконавчий напис за № 4267, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на іпотечному договорі, зареєстрованому в реєстрі за № 1879 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3, а саме, земельні ділянки та житловий будинок. 02.02.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_11 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису за № 4167, виданого 25.11.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та винесено постанову про накладення арешту на наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0, 1500 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0037; земельну ділянку площею 0,0859 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0038, та житловий будинок загальною площею 120, 90 кв. м., житловою площею 42,70 кв. м., який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94. На момент укладення іпотечного договору у житловому будинку не були зареєстровані будь-які фізичні особи. В ході виконавчого провадження було отримано інформацію про те, що в будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_3, ОСОБА_5, неповнолітній ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 Після прийняття рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку майно, усі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя звільнити житловий будинок та знятися з реєстрації.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» задоволені: виселено з житлового будинку, який розташований за адресою:Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94, ОСОБА_3, 022.03.1977 року народження, яка діє особисто від себе, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, малолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в інтересах яких діє ОСОБА_3 без надання другого житлового приміщення та зняти вказаних вище осіб з реєстраційного обліку; стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» суму судових витрат в розмірі по 114,70 грн. відповідно з кожного.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2014 року заяву ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року, ухваленого за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про примусове виселення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача 1 понесені судові витрати на сплату судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду першої інстанції та апеляційної скарги в розмірі 243,60 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилено. Заочне рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4, подану від імені ОСОБА_3, задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1). чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно положень ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як було встановлено судом першої інстанції, 27.06.2008 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_8 укладено кредитний договір № 278-Ф-К/08 та додаткові угоди за № 1 від 27.06.2008 року та за № 2 від 30.12.2009 року, відповідно до умов якого, ОСОБА_8 надано кредит у розмірі 800 000, 00 грн. на умовах повернення кредиту щомісячно частинами згідно графіку у редакції від 30.12.2009 року, щомісячної сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 20,5 % річних не пізніше 5-го числа місяця, який йде за місяцем користування кредитом та кінцевої дати користування в строк до 26.06.2013 року.

В якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, який посвідчений 27.06.2008 року приватним нотаріусом Харківського міськуого нотаріального округ ОСОБА_9 за реєстровим № 1879.

Відповідно до іпотечного договору ОСОБА_3 передала в іпотеку наступне майно: земельну ділянку площею 0, 1500 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0037, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельну ділянку площею 0,0859 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул.. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0038, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та житловий будинок загальною площею 120, 90 кв. м., житловою площею 42,70 кв. м., який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94.

Вказані вище житловий будинок та земельні ділянки належать ОСОБА_3 на праві власності.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_8 кредит в розмірі, передбаченому умовами кредитного договору.

ОСОБА_8 зобовязання за кредитним договором не виконав.

З метою задоволення вимог за кредитним договором від 27.06.2008 року за № 278-Ф-К/08 у розмірі 7917899, 55 грн., 25.11.2011 року банк вчинив виконавчий напис за № 4267, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 на іпотечному договорі, зареєстрованому в реєстрі за № 1879 про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3, а саме, земельні ділянки та житловий будинок.

02.02.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_11 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису за № 4167, виданого 25.11.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та винесено постанову про накладення арешту на наступне нерухоме майно: земельну ділянку площею 0, 1500 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0037; земельну ділянку площею 0,0859 га, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94, кадастровий номер: :00:013:0038, та житловий будинок загальною площею 120, 90 кв. м., житловою площею 42,70 кв. м., який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вул. Карла Маркса, 94.

На момент укладення іпотечного договору у житловому будинку не були зареєстровані будь-які фізичні особи. В ході виконавчого провадження було отримано інформацію про те, що в будинку зареєстровані та проживають: ОСОБА_3, ОСОБА_5, неповнолітній ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7

Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 13.08.2010 року за № 5886 за заявою ОСОБА_3 було утворено прийомну сімю та передані їй на виховання неповнолітні діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Хорошевській селищній раді Харківського району Харківської області було рекомендовано вжити заходів збереження за дітьми, позбавлених батьківського піклування, право проживання та користування житловою площею за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Хорошево, вул. Жовтнева, 9.

16.08.2010 року між Харківською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_3 було укладено договір № 3/1-2010 про влаштування цих дітей на виховання та спільне проживання у прийомну сімю ОСОБА_3

Відповідно до довідки виконавчого комітету Хорошевської селищної ради Харківського району Харківської області від 10.09.2013 року за № 491/02-19 за дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_6 закріплено житло з правом проживання та користування житловою площею за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Хорошево, вул. Жовтнева, 9.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.03.2013 року за № 1374402 ОСОБА_3 належить двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», суд першої інстанції керувався ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 224-226 ЦПК України, ч. 3 ст. 109, ст. 106 ЖК України, ч. 3 ст. 33, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», та виходив з того, що звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису є підставою для виселення відповідачів зі спірного будинку.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

Ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення,є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне приміщення, за винятком виселення громадян при звернення стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення ст. 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), який є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Встановлено, що ПАТ «Укргазпромбанк» було передано в іпотеку майно, яке не було придбане за рахунок отриманих кредитних коштів, а тому висновок суду про наявність передбачених законом підстав для виселення мешканців із житлового будинку без надання їм іншого постійного житла є помилковим.

Отже, у справі судом неправильно застосовано частину другу статті 109 ЖК УРСР у поєднанні з нормами статті 40 Закону України «Про іпотеку».

Також слід зазначити, що в постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15 викладена така правова позиція: за змістом статей 39,40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначене в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР).

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3064цс15.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону уваги не звернув, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, не врахував, що іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, тому особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло, ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

За таких обставин, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати на підставі п.1, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про примусове виселення відмовити на підставі статті 109 ЖК УРСР та статті 40 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позовні вимоги носять немайновий характер і відповідно до вимог п. п. 2, 8 ч. 2 ст. 4 Закону України № 3647-VI від 08.07.2011 року «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243, 60 грн.

За подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Враховуючи, що після перегляду судового рішення апеляційною інстанцією, апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задоволена, ОСОБА_3 сплатила судовий збір в розмірі 121, 80 грн. (а.с.148, т.1) за подання заяви про перегляд заочного рішення та 121, 80 грн. (а.с.195, т.1) - за подання апеляційної скарги, тому з Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на користь ОСОБА_3 належить стягнути судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про примусове виселення - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді :