Справа № 1-109/2008
Номер провадження: 6/156/17/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Шумського А.А.

за участю: секретаря Салатюк Г.В.

державного виконавця Микитюка М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі подання начальника Іваничівського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся начальник Іваничівського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2. Своє подання обгрунтовує тим, що на виконанні у Іваничівському ВДВС знаходиться виконавчий лист № 1-109 виданий Іваничівським районним судом Волинської області 23 березня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

16 січня 2015 року ВДВС Іваничівського РУЮ було відкрите виконавче провадження. Станом на 1 червня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 по вказаному виконавчому провадженні становить 7302 грн. Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» просить обмежити право виїзду за кордон ОСОБА_2 до виконання ним покладених зобовязань.

В судовому засіданні державний виконавець Микитюк М.М. подання підтримав з зазначених у ньому підстав та просить його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши надані докази, проходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Судом встановлено, що на виконанні у ВДВС Іваничівського РУЮ перебуває виконавчий лист № 1-109 виданий Іваничівським районним судом Волинської області 23 березня 2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди. 16 січня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Іваничівського РУЮ ОСОБА_4 було відкрите виконавче провадження. Станом на 1 червня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 становить 7302 грн., що свідчить про часткове виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України на державного виконавця покладений обовязок довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Судом не встановлено, що державний виконавець вжив всіх заходів для примусового виконання рішення.

У поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не зазначено жодних дій, що були спрямовані на примусове виконання судового рішення, не обґрунтовано факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Державним виконавцем не доведено, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням чи вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно застосовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, так як стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

За таких обставин, в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України вїзду в Україну громадян України», суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника Іваничівського ВДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

з оригіналом згідно

Суддя А.А. Шумський