ухвала

іменем україни

15 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про стягнення пені та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 грудня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - ПАТ «Платинум Банк») було укладено договір про розміщення вкладу «Готівка щомісяця», відповідно до умов якого він передав банку грошову суму у розмірі 5 тис. доларів США з відмовою від автоматичної пролонгації та датою повернення вкладу 27 грудня 2014 року.

29 грудня 2014 року він звернувся до банку з заявою про видачу вкладу, проте вклад йому було повернуто лише 28 січня 2015 року, чим йому завдано моральну шкоду у розмірі 100 грн.

Позивач просив з урахуванням уточнених вимог стягнути з відповідача на його користь пеню за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 28 359 грн та моральну шкоду у розмірі 100 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалуапеляційного суду Харківської області від 08 квітня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 березня 2015 року скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем ПАТ «Платинум Банк» були порушені умови укладеного між сторонами договору про розміщення вкладу, а саме: права позивача на своєчасне отримання належних йому грошових сум.

Обґрунтовуючи вимоги про стягнення пені за кожен день прострочення повернення депозитного вкладу, розмір якої згідно з наданим розрахунком становить 28 359 грн, ОСОБА_4 посилався на п. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», яким передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботи (надати послугу) згідно з договором, за кожен день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі 3 % від вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Проте, до правовідносин між сторонами, які виникли з приводу депозитного договору, укладеного 25 грудня 2013 року, Закон України «Про захист прав споживачів» застосуються лише в частині, не врегульованій нормами ЦК України.

Сплата неустойки у вигляді пені в якості забезпечення виконання банком грошових зобов'язань за укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Платинум Банк» договором не передбачено.

Враховуючи викладене та ті обставини, що відповідачем ПАТ «Платинум банк» зобов'язання з повернення вкладу не виконано в строки, передбачені договором, до останнього слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки, відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог, а ОСОБА_4 з вимогами про стягнення з відповідача сум на підставі статті 625 ЦК України з позовом не звертався, суд позбавлений права вийти за межі пред'явленого ним позову, вирішивши незаявлену вимогу позивача на власний розсуд.

Проте, ОСОБА_4 не позбавлений права у встановленому законом порядку звернутися із відповідним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Оскільки укладеним між позивачем та ПАТ «Платинум Банк» договором не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі неналежного виконання банком своїх обов'язків, то підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з банку 100 грн у відшкодування моральної шкоди немає.

Доводи касаційної скарги щодо не застосування до спірних правовідносин Закону України Закон України «Про захист прав споживачів», не дослідження матеріалів справи та не врахування висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в ухвалі від 16 вересня 2015 року не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк О.М. Ситнік