Справа № 308/2770/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 травня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі
головуючої судді Сарай А.І.
при секретарі Струтинська Н.Ю.
з участю представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В позовній заяві зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У квартирі разом з нею зареєстровані її діти та чоловік, а також відповідач, який є для неї сторонньою особою (знайомим). Протягом останніх півтора року відповідача вона не бачила та не знає, де він знаходиться чи проживає, у житловому приміщенні відсутні його особисті речі. Реєстрація у квартирі відповідача, який не є членом її сімї, перешкоджає їй у оформленні субсидії та створює перешкоди в здійсненні нею права власності на власне майно. Просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: квартира АДРЕСА_1.
Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через оголошення у пресі, а тому суд розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником в цілому квартири АДРЕСА_1.
В квартирі також значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_3, що стверджується письмовим повідомленням відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Закарпатській області від 28.03.2016 р. за № 4.7/6886.
Відповідач ОСОБА_3 у зазначеній квартирі не проживає з червня 2012 року, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали йому, в квартирі немає, що стверджується довідкою № 2527 та актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації КП «ЖРЕР № 4» від 23.06.2015 р.
Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено в судовому засіданні відповідач не є членом сімї позивачки, в належній позивачці квартирі не проживає з 2012 року і правових підстав для користування даною квартирою немає, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування квартирою № 1 будинку № 64 по вул. Мукачівська в м. Ужгород, що належить позивачці.
У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судові витрати в сумі 551.2 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України суд,
Позов задовольнити повністю.
ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою № 1 будинку № 64 по вул. Мукачівська в м. Ужгород, Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Ужгородським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.