Справа № 359/8525/16-ц
Провадження № 4-с/359/94/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суду Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.

при секретарі Айрапетян Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4,

в с т а н о в и в :

До суду 02.11.2016 року надійшла зазначена скарга на неправомірні дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4, в якій скаржник пояснив, що 01.03.2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про примусове виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2016 року про стягнення з ОСОБА_5 Бовкієвича на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 254 491, 04 грн. Представником стягувача 13 вересня 2016 року вказаний виконавчий лист подано для виконання до Шевченківського РВДВС міста ОСОБА_3 ГТУЮ у місті Києві. 26 жовтня 2016 року йому надійшла постанова старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.09.2016 року та повернуто виконавчий лист від 01.03.2016 року. Державний виконавець керувався п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначив в постанові, що «виконавчий документ не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника. У звязку з вищевикладеним, скаржник просить суд визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС міста ОСОБА_3 ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_4 неправомірними. Скасувати постанову про відмову у відкритті провадження від 15.09.2016 року та зобовязати старшого державного виконавця відкрити виконавче провадження та забезпечити виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2015 року.

В судове засідання заявник та його представник не зявились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду скарги. Представник скаржника надав до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у відсутності скаржника та його представника.

Старший державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. До початку розгляду справи надав заперечення на скаргу посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. Суд вважає за можливе розглянути дану скаргу за відсутності учасників даного провадження, оскільки останні надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Ознайомившись із матеріалами скарги, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення скарги.

Так, за змістом ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається зі змісту скарги, 01 березня 2016 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист про примусове виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 Бовкієвича на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 254 491, 04 грн. (а.с.5).

13 вересня 2016 року вказаний виконавчий лист подано для виконання до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

26 жовтня 2016 року представнику скаржника надійшла постанова старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки «виконавчий документ не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер боржника» (а.с.6).

За змістом ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Частиною 1 статті 26 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

В своїй постанові від 25.06.2014 року № 6-62цс14 Верховний Суд України зазначив, що ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

При цьому, суд враховує і аналогічну позицію Верховного Суду України, яку викладено і у постанові від 21.05.2014 року № 6-45цс14.

Судові витрати у справі слід віднести на рахунок державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 383, 384, 386 ЦПК України, ст.ст. 11, 18, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 щодо відмови у відкритті провадження неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 про відмову у відкритті провадження від 15.09.2016 року ВП № 52223060.

Зобовязати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 відкрити виконавче провадження та забезпечити виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 Бовкієвича на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 254 491, 04 грн.

Судові витрати у справі слід віднести на рахунок державного бюджету України.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення пяти денного строку на її оскарження в разі якщо апеляційна скарга не була подана. В разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду скарги судом апеляційної інстанції.

Суддя Вознюк С.М.