АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4928/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача Семеняки М.В.,

представника третьої особи Бергельсон К.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Семеняки МариниВолодимирівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль», на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа ПАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року у задоволенні позову ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа ПАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» про стягнення заборгованості відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 липня 2012 року між ПАТ «Райффайзен Лізинг Аваль» та ПАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» були укладені договори фінансового лізингу №LC6908-07/12, №LC6909-07/12, №LC6914-07/12, за умовами яких лізингодавець на підставі договору купівлі-продажу зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації у тимчасове володіння та користування за плату майно. Лізингодавець свої зобов'язання виконав - згідно актів приймання-передачі предмети лізингу передав, а лізингоодержувач прийняв. З метою забезпечення виконання ПАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» зобов'язань за договорами фінансового-лізингу 11 липня 2012 року між ПАТ «Райффайзен ЛізингАваль» та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого відповідачі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед лізингодавцем відповідати за зобов'язаннями лізингоодержувача.

Також установлено, що позичальник неналежним чином виконував умови договорів фінансово-лізингу, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 2 770 037,44грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що строк виконання основного зобов'язання за договором лізингу було змінено позивачем, та 18 грудня 2014 року позивач листом №1881-12/2014 повідомив третю особу як лізингооднержувача про односторонню відмову від виконання договорів фінансового лізингу у зв'язку із наявністю у лізингоодержувача простроченої заборгованості, а із вимогою до поручителів позивач звернувся лише 30 липня 2015 року, тобто, після закінчення шести місяців, передбачених ч.4 ст. 559 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній доводів та просила її задовольнити. Представник третьої особи заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас 229,231), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Встановлено судом , що 11 липня 2012 року з метою забезпечення виконання ПАТ «Технологічна аграрна компанія Об'єднана» умов Договорів фінансового №LC6908-07/12, №LC6909-07/12, №LC6914-07/12, між ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», ОСОБА_6 і ОСОБА_7 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого відповідачі на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання перед лізингодавцем відповідати за зобов'язаннями лізингоодержувача.

Пунктом 4.1. Договору поруки від 11 липня 2012 року передбачено, що Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за Договором лізингу. Відповідальність припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Порука за цим договором також припиняється, якщо лізингодавець в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргових зобов'язань не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки від 11.07.2012 сторони договору у випадку невиконання або неналежного виконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за Договором лізингу несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви, у відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 554 ЦК України.

Встановлено, що 18 грудня 2014 року ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» листом №1881-12/2014 повідомив ПАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» про односторонню відмову від виконання договорів фінансового лізингу у зв'язку із наявністю у лізингоодржувача простроченої заборгованості за договорами, як це передбачено п. 6.2. Договорів фінансового-лізингу. На підставі того, що лізингоодержувачем були порушені умови Договорів лізингу позивач на підставі договору поруки звернувся до поручителів з листом - вимогою №1163-07/2015 від 30.07.2015 про виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 10.3.2 загальних умов фінансового лізингу встановлено, що у разі дострокового припинення Договору лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю відповідні платежі.

За таких обставин договір фінансового лізингу вважається припиненим, вимоги поручителям про погашення заборгованості направлені в межах строку, передбаченого п. 4.1. Договору поруки.

За таких обставин суд першої інстанції помилково дійшов висновку про припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України та про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що позов до поручителів подано в межах встановленого договором строку, заслуговують на увагу. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти позову, відповідачі не посилалась на інші обставини, ніж припинення поруки. Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційного суду підтвердила наявність заборгованості за договорами фінансового-лізингу в сумі 2 770 037,44 грн та повідомила, що відносно ПАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» порушено процедуру банкрутства, а позивач включений до затвердженого реєстру вимог кредиторів.

У зв'язку з наведеним та відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Семеняки МариниВолодимирівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль», задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність «Райффайзен Лізинг Аваль» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» 2 770 037 (два мільйони сімсот сімдесят тисяч тридцять сім) грн 44 (сорок чотири) коп. заборгованості за договорами фінансового лізингу.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна