Справа № 761/4812/15-ц
Провадження № 6/761/791/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Гончар Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу договором позики від 16 травня 2014р. у розмірі 4700,0 грн., три відсотки річних за час прострочення виконання зобов'язання у розмірі 142,16 грн., інфляційні нарахування у розмірі 2702,5 грн., судовий збір у розмірі 243,6 грн.

В серпні 2016р. заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа по вищезазначеній цивільній справі.

Свої вимоги про видачу дублікату виконавчого документа сторона заявника обґрунтовувала тим, що при пересиланні виконавчого провадження до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві заявника було повідомлено, що про відсутність даного виконавчого провадження у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, а тому заявник вважає його втраченим.

В судові засідання сторони не з'являлися, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату виконавчого документа.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про видачу дублікату виконавчого листа підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 грудня 2015р. заявник звернувся до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві з заявою про примусове виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015р. по цивільній справі 761/4812/15-ц.

02 лютого 2016р. старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Гаврилівим А.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, у зв'язку з надходженням заяви від стягувача про направлення для подальшого виконання до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві матеріалів виконавчого провадження, зазначене провадження було направлено. Однак, як зазначає заявник в своїй заяві на його численні звернення до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві його було повідомлено про відсутність виконавчого провадження у даному ВДВС, а тому суд приходить до висновку, що оригінал зазначеного вище виконавчого листа було втрачено, а судове рішення не виконане.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, оскільки його оригінал втрачено, а рішення суду не виконано.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 294, 370 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа, виданого 11 грудня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: