Провадження № 2-п/645/17/16
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Федорової О.В.

при секретарі судового засідання Сєрковій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові заяву відповідача про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року по справі № 645/11022/13-ц за позовом:

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року по справі № 645/11022/13-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволені та з відповідача стягнуто на користь позивача 70000,00 грн. боргу за договором позики, 50027,00 грн. заборгованості з щомісячних процентів, 2151,78 грн. 3% річних, а також на користь державного бюджету України - судовий збір у розмірі 1221,78 грн..

Відповідач ОСОБА_2 09.02.2016 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, мотивуючи її тим, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, зазначив, що з метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду позову і винесення законного рішення суду ним будуть представлені додаткові докази в спростування заявлених вимог, зокрема: свідки, які можуть підтвердити той факт, що частина грошей, які він позичав у позивача - ОСОБА_1 йому були повернуті.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг, підтримали заяву в повному обсязі та просили її задовольнити.

Позивач в судове не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд заочного рішення був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу судової повістки.

Суд, вислухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення та додані до неї документи, вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Пункт 30 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» встановлює, що заочний розгляд судом цивільної справи відповідно до ст. 224 ЦПК України допускається лише у тому разі, коли відповідач або всі відповідачі у справі, якщо їх було кілька, повідомлені належним чином про час і місце судового розгляду, не з'явилися в судове засідання при відсутності в ньому їх представників і від них не надійшло повідомлення про причини неявки чи зазначені ними причини визнані неповажними.... і проти такого розгляду справи не заперечує позивач та ним не було змінено предмета або підстави позову чи розміру позовних вимог. Тобто, однією з необхідних умов для заочного провадження є неявка відповідача в судове засідання. Неявкою відповідача є його фактична відсутність в залі судового засідання при розгляді справи по суті. При цьому необхідно враховувати, що неявкою відповідача є його особиста відсутність, а також відсутність його представника.

Матеріали справи свідчать, що на адресу реєстрації та на адресу фактичного проживання відповідача, зазначені в позовній заяві, а також в довідці з адресно-довідкового бюро, були направлені: ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.11.2013 року, копія позовної заяви та додані до неї документи, а також судові повістки, які повернулися до суду з довідками поштової установи про причини невручення, а саме «закінчення терміну зберігання». Суд вважав, що небажання відповідача отримати рекомендовані листи з судовими повістками на пошті є відмовою останнього одержати судові повістки та відповідно до вимог ч. 8 ст. 76 ЦПК України, дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Разом з цим, за вимогами ч. 1 ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна стверджувати про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Проте, відповідачем у заяві про перегляд заочного рішення не наведено переконливих підстав для скасування заочного рішення суду від 14.01.2014 року у справі. Суд критично ставиться до посилання відповідача на наявність свідків, які за твердженням останнього можуть підтвердити той факт, що частина грошей, які він позичав у позивача ОСОБА_1 йому були повернуті.

Відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України надані суду докази мають бути належними та допустимими.

У абз. 2 п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що зі змісту абз. 2 ч. 1 ст. 218 ЦК України не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов'язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК України визначені прямо (ч. 2 ст. 937, ч. 3 ст. 949 ЦК України).

У звязку наведеним, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.01.2014 року по справі № 645/11022/13-ц - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Федорова О.В.