Номер провадження: 22-ц/785/500/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В., Сєвєрова Є.С,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

12.08.2012 року до Кілійського районного суду Одеської області звернулось Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_5» з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.1, а.с. 1-4).

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 21.05.2010 зупинене провадження за позовною заявою Публічного акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_5» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1, а.с. 138), у звязку з тим, що до Київського районного суду м. Одеси було подано позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_7, ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5», ЗАТ «ПриватБанк», ОСОБА_6 про розірвання договорів порука (т 1, а.с. 128-129).

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 17.10.2011 року провадження за позовною заявою Публічного акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_5» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відновлено (т 1, а.с. 141).

16.04.2013 року Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_4 ОСОБА_5» подано заяву про збільшення позовних вимог. А саме, просить стягнуть у солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5» в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» боргу у загальній сумі: 561 392, 47 доларів США, що за курсом НБУ (1 дол. США дорівнює 7,9930 грн.) складає 4 487 210 (чотири мільйона чотириста вісімдесят сім тисяч двісті десять) грн. 01 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 106268, 85 дол. США, що складає 849406, 92 грн.; заборгованість за відсотками 86082, 33 дол. США, що складає 688056, 06 грн.; пеня за прострочення тілу кредиту та відсотків 369041, 29 дол. США, що складає 2 949 747, 03 грн.; стягнути в рівних частинах з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5» судові витрати (т.1, а.с. 185-186).

Рішенням від 10.06.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» (, МФО 328351, р/рах. 2909949) заборгованість за кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, в розмірі 561392 доларів 47 центів США, що за курсом НБУ станом на 01.04.2013 року складає 4487210 гривень 01 копійку.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» (, МФО 328351, р/рах. 2909949) заборгованість за кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, в розмірі 561392 доларів 47 центів США, що за курсом НБУ станом на 01.04.2013 року складає 4487210 гривень 01 копійку.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» (, МФО 328351, р/рах. 2909949) судові витрати, які складаються з 3219 гривень судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (т.1, а.с. 229-231).

19.06.2013 року ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року. Апелянт посилався на невідповідність висновків суду реальним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (т.1, а.с. 234-235).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.07.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року залишено без руху, надано ОСОБА_7 строк для усунення недоліків апеляційної скарги (т.1, а.с. 238-239).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 25.07.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року повернуто апелянту. (т.1, а.с. 242-243).

20.09.2013 року ОСОБА_7 та ОСОБА_2 подано заяву про перегляд рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року за нововиявленими обставинами (т.1, а.с. 266-267).

11.11.2013 року ухвалою Кілійського районного суду Одеської області заяву ОСОБА_7 та ОСОБА_2 залишено без задоволення (т.1, а.с. 277).

22.07.2015 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2015 року (т.1, а.с. 309-318).

Ухвалою від 03.09.2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2015 року залишено без руху, надано апелянту строк для виправлення недоліків апеляційної скарги (т.2, а.с. 4-5).

23.09.2015 року представником апелянта - ОСОБА_3 недоліки апеляційної скаргибуло усунуто, в звязку з чим відкрито апеляційне провадження (т. 2, а.с. 29-30).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_7 ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу.

До матеріалів справи також приєднані додаткові пояснення та заперечення сторонами провадження (т. 2, а.с. 126-133, т. 2, а.с. 162-170).

Від представника позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність. Проти задоволення апеляційної скарги заперечував (т.2, а.с. 150,174).

В процесі розгляду справи колегіє суддів було відхилені клопотання представника відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_7 про зупинення провадження по справі (т.2, а.с. 78-81, 157-160).

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи сповіщені належним чином. На час розгляду справи в апеляційному суді не надав доказів того, що він не зявився до суду з поважних причин. У відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, які зявились, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року зміни з викладенням резолютивної частини в новій редакції, а також часткової зміни мотивування прийнятого рішення виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором з боржника та поручителів повністю обґрунтовані, а тому задовольнив позовні вимоги в повному обсязі (т.1, а.с. 228-230).

Разом з тим, з такими висновками суду по суті заявлених позовних вимог колегія суддів не може погодитись в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, дійсно між сторонами провадження 11.04.2007 року між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» з однієї сторони та фізичною особою ОСОБА_6, укладено кредитний договір № 014/0079/74/72973, за яким ОСОБА_6 надано кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 106959 доларів США, з 11.04.2007 року по 11.04.2027 року, зі сплатою 14,5 % річних, за користування кредитними коштами. Погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом повинно здійснюватись щомісячно, згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, щомісячними фіксованими платежами (згідно з додатком № 1 до Договору) (т.1, а.с. 27-30).

Відповідно до п.п. 4.1. кредитного договору № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» повністю та у строк виконало свої зобовязання по вказаному договору видавши ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 106959 доларів США, через Центр іпотечного кредитування. Вказаний факт сторонами провадження не заперечується.

У якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_6 за Кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» та ОСОБА_2 11.04.2007 року укладено договір поруки № 014/0079/74/72973/1, згідно з яким ОСОБА_2 на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязанням ОСОБА_6, які виникають з умов кредитного договору № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року. У відповідності до п. 2.1. договору поруки від 11.04.2007 року, у випадку невиконання, або неналежного виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобовязань по кредитному договору, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 несуть солідарну відповідальність перед ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків (т.1, а.с.34-35).

Згідно з п.п. 1.2. Додаткової угоди № 1 від 11.04.2007 року до Договору поруки № 014/00794/74/72973/1 від 11.04.2007 року сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати по Борговим зобовязанням Боржника ОСОБА_6, які виникають з умов Кредитного договору № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року та додаткової угоди до нього, а саме: повернути кредит в розмірі 106959 доларів США, сплатити проценти за його використання, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі та у випадках передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (т.1, а.с.39).

З метою забезпечення зобовязань ОСОБА_6 за Кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, між ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» та ОСОБА_7 11.04.2007 року укладено договір поруки № 014/0079/74/72973/2, згідно з яким ОСОБА_7 на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед позивачем відповідати по зобовязанням ОСОБА_6, які виникають з умов кредитного договору № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року. У відповідності до п. 2.1. договору поруки від 11.04.2007 року, у випадку невиконання, або неналежного виконання ОСОБА_6 взятих на себе зобовязань по кредитному договору, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 несуть солідарну відповідальність перед ВАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків (т.1, а.с. 36-38).

Згідно з п.п. 1.2. Додаткової угоди № 1 від 11.04.2007 року до Договору поруки № 014/0079/74/72973/2 від 11.04.2007 року сторони договору встановили, що Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати по Борговим зобовязанням Боржника ОСОБА_6, які виникають з умов Кредитного договору № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року та додаткової угоди до нього, а саме: повернути кредит в розмірі 106959 доларів США, сплатити проценти за його використання, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі та у випадках передбачених Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (т.1, а.с.40).

Вказані обставини встановлені судом першої інстанції вірно.

В звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_6 своїх зобовязань за кредитним договором у нього виникла заборгованість за кредитним договором в звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом до боржника та його поручителів відповідачів по справі (т.1, а.с.3). В процесі розгляду справи в суді першої інстанції вона склала станом на 01.04.2013 року 561 392 долари 47 центів США, що за курсом НБУ станом на вказану дату складало 4 487 210 гривень 01 копійка, зокрема: заборгованість за кредитом 106 268,85 долара США, що в гривневому еквіваленті складає 849 406,92 гривень; заборгованість за відсотками 86 082,33 долара США, що в гривневому еквіваленті складає 688 056,06 гривень; пеня за прострочення тілу кредиту та відсотків 369 041,29 долара США, що в гривневому еквіваленті складає 2949747,03 гривень (т.1, а.с. 186).

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції правильно виходив з солідарного обовязку боржника та поручителів перед позивачем, що відповідає умовам укладеним між сторонами договорів поруки, додаткових угод до них та вимогам ст.ст. 553, 554 ЦК України. Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції по суті, проте вважає за необхідним вказати на наступне.

Згідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Отже, зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "пред'явлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Вказана позиція узгоджується із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 17 вересня 2014 року по справі № 6-53цс14.

Як вбачається з матеріалів справи боржнику та поручителям поштою надсилались повідомлення про наявність заборгованості та вимоги про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, які залишились без задоволення (т.1, а.с. 45-49, 51-54, т. 2, а.с. 131).

При цьому моментом коли основне зобовязання, яке складається з щомісячних платежів було трансформовано в обовязок здійснити дострокове повернення всієї суми кредиту слід визначати з 02.07.08, коли банком було направлено боржникам відповідна вимога (т.1, а.с. 51, 52, т.2, а.с. 131). Такий порядок обчислення строку відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові № 6-169цс14 від 29.10.2014 року. До цього моменту виходячи з природи чергових платежів, на які зверталась увагу ВСУ в постанові від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-169цс14, позивач мав право на предявлення позову до солідарних боржників поручителів протягом 6 місяців щодо кожного з прострочених платежів. Такий порядок обрахування та застосування строків відповідає правової позиції Верховного суду України висловленої в справі № 6-169цс14 від 29.10.2014 р.; 6-20цс-14 від 19.03.2014 р.

При цьому відхиляються доводи апеляційної скарги щодо припинення договорів поруки, оскільки вимоги, на які посилається представник відповідачів-поручителів (т.1, а.с. 45-49), не є вимогою про дострокове повернення кредиту, оскільки не містить всіх складових та текстуально не відповідає загальновживаним вимогам до такого документу. Так само відхиляється посилання на запропонований представником відповідача варіант тлумачення окремих пунктів договору поруки, як такі, що свідчать про встановлення альтернативного способу предявлення вимог аніж встановлені ВСУ у вказаних постановах.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунків, наданих позивачем, останній платіж було здійснено відповідачем ОСОБА_6 02.11.2007 р. (т.1, а.с. 188), після чого платежі не здійснювались. Відповідно оскільки чергові платежі повинні були здійснюватись до 15 числа кожного місяця (п. 5.1. договору, т.1, а.с. 28), починаючи з 16.12.07 р. позивач знав про порушення його прав, і звернувся до суду 12.08.2008 року.

Таким чином, оскільки реалізація право на дострокове повернення кредиту не впливає на факт існування субєктивного права кредитора, то слід визнати, що щодо двох місяців право на стягнення суми заборгованості з поручителів у позивача припинились. В звязку з наведеним сума заборгованості боржників поручителів підлягає зменшенню на суму тіла кредиту, нарахованих відсотків. Колегія суддів здійснюючи розрахунок використовує наявні в матеріалах графіки платежів, визначає суму солідарної заборгованості боржників в розмірі 106 103, 10 дол. США , що складає 847 763, 77 грн.; заборгованості за відсотками 83 509, 94 дол. США, що складає 667 244, 42 грн. втім за вказаний період у два місяці обявок боржника відповідача ОСОБА_6 не припинився, оскільки позивач звернувся до суду в межах строку позовної даності. Відповідно з відповідача ОСОБА_6 індивідуально підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в розмірі 165 доларів США, що за курсом НБУ 1 дол. США дорівнює 7, 9930 грн. станом на 01.04.2013 року складає 1324, 34 грн., заборгованість за відсотками 2 572, 32 дол. США, що складає 20 553, 39 грн.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідним здійснити зменшення суми пені на підставі ст. 551 ЦК України за простроченими платежами до розміру суми основного боргу, оскільки її розмір, розрахований позивачем неспівмірний з основною сумою боргу, та перевищує її майже в два рази.

Посилання апелянтів-відповідачів на вчинення шахрайських дій з боку відповідача ОСОБА_6 колегія суддів оцінює наступним чином. Як вбачається з матеріалів справи відповідачем ОСОБА_7 було подано заяву щодо неправомірних дій ОСОБА_6 (т.1, а.с. 161-162), за результатами перевірки якої прокуратурою Приморського району м. Одеси було скасовано постанову про відому в порушенні кримінальної справ, від 16.02.12 р., а матеріали було повернуті на додаткову перевірку. Разом з тим, вирок суду щодо ОСОБА_6 відсутній, а тому за його наявності прийняте судом рішення може бути переглянуто за нововиявленими обставинами. Так само в цивільно-правовому порядку договори поруки не були визнані недійсними з підстав передбачених ст.ст. 229, 230 ЦК України.

Через неповну відповідність резолютивної частини рішення суду першої інстанції вимогам ст. 215 ЦПК України, в тому числі відсутність складових заборгованості, на що звертав увагу ВССУ в п. 42 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» N 5 від 30.03.2012 р. та з врахуванням змін, що вносяться колегією суддів в висновки суду першої інстанції для полегшення його сприйняття після внесення змін як наслідку перевірки в апеляційному порядку, колегія суддів вважає необхідним викласти резолютивну частину рішення в нової редакції.

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, то колегія суддів на підставі ст. 307, п.3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції та викладає резолютивну частину рішення в новій редакції з врахуванням вищевикладеного мотивування.

На підставі викладеного та керуючисьст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року задовольнити частково.

Рішення Кілійського районного суду Одеської області від 10.06.2013 року змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та стягнення з відповідачів судових витрат в рівних частках задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» (, МФО 328351, р/рах. 2909949) заборгованість за кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, в розмірі 323 381 доларів 30 центів США, що за курсом НБУ 1 дол. США дорівнює 7, 9930 грн. станом на 01.04.2013 року складає 2 583 816 гривень 50 копійок, яка складається з:

-заборгованості за кредитом 106 103, 10 дол. США , що складає 847 763, 77 грн.;

-заборгованості за відсотками 83 509, 94 дол. США, що складає 667 244, 42 грн.;

-пеня за прострочення тілу кредиту 27 665, 84 дол. США, що складає 221 050, 06 грн.;

-пеня за прострочення відсотків 106 103, 10 дол. США, що складає 847 763, 77 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_3, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» (, МФО 328351, р/рах. 2909949) заборгованість за кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, в розмірі 323 381 доларів 30 центів США, що за курсом НБУ 1 дол. США дорівнює 7, 9930 грн. станом на 01.04.2013 року складає 2 583 816 гривень 50 копійок, яка складається з:

-заборгованості за кредитом 106 103, 10 дол. США, що складає 847 763, 77 грн.;

-заборгованості за відсотками 83 509, 94 дол. США, що складає 667 244, 42 грн.;

-пеня за прострочення тілу кредиту 27 665, 84 дол. США, що складає 221 050, 06 грн.,

-пеня за прострочення відсотків 106 103, 10 дол. США, що складає 847 763, 77 грн.

Стягнути ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_5», в особі Одеської обласної дирекції АТ «ОСОБА_4 ОСОБА_5» (, МФО 328351, р/рах. 2909949) заборгованість за кредитним договором № 014/0079/74/72973 від 11.04.2007 року, в розмірі 165 доларів США, що за курсом НБУ 1 дол. США дорівнює 7, 9930 грн. станом на 01.04.2013 року складає 1324, 34 грн., заборгованість за відсотками 2 572, 32 дол. США, що складає 20 553, 39 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_10

ОСОБА_11