Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

за участю:

секретаря Четвертак Л.М.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «АЙ-ПЕТРІ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, реєстраційна служба Василівського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «АЙ-ПЕТРІ» (далі за текстом СФГ «АЙ-ПЕТРІ»), про визнання договору оренди землі недійсним та витребування землі з чужого незаконного володіння.

Позов мотивований тим, що мати позивача - ОСОБА_4 після смерті батька позивача - ОСОБА_5 отримала в спадщину земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,9815 га, кадастровий номер :03:022:0005, що розташована на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області.

Після смерті ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.10.2014 Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, реєстр. № 754, ОСОБА_3 отримала в спадщину вказану земельну ділянку, а 28.10.2014 за позивачем було зареєстровано право власності на неї.

Після отримання спадщини позивачу згідно листа СФГ«АЙ-ПЕТРІ» стало відомо, що вищезазначена ділянка знаходиться у користуванні останнього.

Позивач вважає, що земельна ділянка знаходиться в користуванні відповідача незаконно, на підставі недійсного правочину та підлягає витребуванню, виходячи з наступних підстав.

01.01.2008 між батьком позивача ОСОБА_5 та СФГ «АЙ-ПЕТРІ» укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9815 га, кадастровий номер :03:022:0005, що розташована на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області (далі Договір оренди).

Державна реєстрація Договору оренди відбулася лише 04.03.2010 в ДЗК за № 27.

Позивач вказує, що в порушення вимог ст.. 15 Закону України «Про оренду землі» до спірного Договору оренди не долучено акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що унеможливлює її ідентифікацію, а акт, що долучений до Договору оренди не містить дати його складання.

Крім того, в Договорі оренди, зокрема в розділі «Об'єкт оренди» зазначені лише розміри земельної ділянки та її нормативна грошова оцінка, але не зазначено місце її розташування та дані про встановлення меж земельних ділянок відповідно до затвердженого проекту її відведення у порядку землеустрою.

Всупереч вимогам земельного та податкового законодавства, долучений до договору оренди акт прийому-передачі об'єкта оренди не містить дати складання та, як наслідок, на думку позивача, не може породжувати юридичні наслідки.

Пункт 9 Договору оренди суперечить п.9 Типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМ України № 220 від 03.03.2004, оскільки в ньому відсутня така істотна умова, як розмір орендної плати, зазначений у гривнях.

Позивач наголошує на тому, що відповідачем жодного разу не було сплачено орендну плату на користь орендодавця ані в грошовій, ані в натуральній чи відробітковій формі, що свідчить про фактичне невиконання істотних умов Договору оренди.

Всупереч вимогам діючого земельного законодавства у Договорі оренди відсутні відомості про індексацію орендної плати у натуральній форм, що є однією із істотних умов договору оренди.

Також в Договорі оренди не зазначено, що строк дії договору визначається з врахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою, що свідчить про відсутність однієї із істотних умов договору оренди.

Позивач також вказує, що агрохімічний паспорт на земельну ділянку, яка є обєктом Договору відсутній.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати недійсним укладений 01.01.2008 між ОСОБА_5 та СФГ «АЙ-ПЕТРІ» договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 315 га, кадастровий номер :03:022:0005, що розташована на території Пятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, зареєстрований 33.2010 в ДЗК за №27; витребувати у відповідача із незаконного володіння вищевказану земельну ділянку та стягнути з відповідача судові витрати.

В письмових запереченнях на позов відповідач позовні вимоги не визнав та вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Істотні умови договору оренди землі станом на дату укладання Договору були визначені ст. 15 Закону України № 161-ХІУ «Про оренду землі» від 06.10.1998 року (далі Закон), в редакції, що діяла станом на 01.01.2008. Договір укладався в типовій формі, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону, невід'ємними частинами Договору є акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 05.03.2010 та акт приймання-передачі об'єкта оренди від 05.03.2010.

Оскільки п. 20 Договору визначено, що передача земельної ділянки здійснюється у 10-денний строк з моменту державної реєстрації Договору, на реєстрацію до Василівського РВ Запорізької РФ ДП «ЦДЗК» Договір із додатками був поданий відповідачем в 3-х ідентичних екземплярах з підписами сторін, але без вказівки дати складання акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акту приймання-передачі об'єкта оренди, оскільки достеменно не було відомо про дату проведення реєстрації Договору, виходячи з практики реєстрації договорів оренди землі того часу, яка могла затягнутися на багато місяців, а крім того, визначення дати складання акту визначення меж земельної ділянки в

натурі (на місцевості) та акту приймання-передачі об'єкта оренди порушувало п. 20 Договору та було підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди землі. Після проведення державної реєстрації Договору із додатками 04.03.2010, відповідачу з Василівського РВ Запорізької РФ ДП «ЦДДЗК» наступного дня було повернуто тільки 2 з 3-х екземплярів Договору, оскільки 3-й екземпляр має залишатись в органі, який проводив державну реєстрацію.

Саме через такий порядок проведення реєстрації договорів оренди землі на той час, в управлінні Держземагентства у Василівському районі Запорізької області зберігся 3-й екземпляр Договору із додатками до нього, в якому відсутні дати складання акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акту приймання-передачі об'єкта оренди. Однак, після отримання двох інших екземплярів Договору, відповідачем була поставлена дата складання актів саме 05.03.2010 і один екземпляр Договору був переданий живому на той час орендодавцю ОСОБА_5 Ці акти містять усі необхідні реквізити, в т.ч. і дату їх укладання. Договір із усіма додатками (невід'ємними частинами) пройшов перевірку на відповідність вимогам діючого на той час законодавства через те, що в усіх документах мались підписи сторін.

Відповідач вказує, що позивач неправдиво зазначає, що в Договорі відсутня інформація про об'єкт оренди (місце розташування земельної ділянки), оскільки це визначено пунктами 1-5 Договору та Актом визначення меж земельної ділянки, схемою земельної ділянки та експлікацією земельних угідь, які додані до Договору.

Відповідно до п. 18 Договору, сторони домовилися про те, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту відведення, тому посилання Позивача на його відсутність є безпідставним. Доводи позивача щодо не набрання чинності актом прийому-передачі земельної ділянки та фактичну не передачу земельної ділянки є хибними, оскільки батьку позивача був переданий екземпляр Договору із вказаною датою складання акту прийому-передачі земельної ділянки та протягом часу 2010-2015 років орендар, хто б в його особі не виступав, отримував орендну плату.

Доводи позивача про те, що Договір, нібито, не відповідає Типовому договору оренди і ця невідповідність є підставою для визнання Договору недійсним, також є помилковою, оскільки вимогам ст. 15 Закону не передбачена така істотна умова договору оренди землі, як невідповідність Типовому договору, а зміст укладеного Договору повністю відповідає Типовому договору оренди землі.

Позивачем ігнорується той факт, що орендній платі, її розміру та індексації присвячений цілий розділ Договору під назвою «Орендна плата», а не тільки п. 9 Договору. Наприклад, урахування індексів індексації при обчисленні розміру орендної плати передбачено п. 10 Договору.

Відповідач наголошує, що сторонами при укладанні Договору дотримано вимог ч. 3 ст. 19 Закону щодо врахування періоду ротації основної сівозміни при визначенні строку дії Договору, зазначений період ротації основної сівозміни враховано та дотримано, проте законодавством не передбачено обов'язкового долучення до Договору та надання для його державної реєстрації схеми сівозміни, ротаційної таблиці або плану розміщення культур і чистого пару.

Позивач безпідставно посилається на відсутність агрохімічного паспорту поля, де знаходиться її земельна ділянка, а також на те, що відсутність агрохімічного паспорту поля (земельної ділянки) є підставою для визнання Договору недійсним, оскільки, як на момент укладання Договору так і на теперішній час відповідач мав і має агротехнічний паспорт поля, на якому знаходиться земельна ділянка позивача.

Позивач навмисно вводить суд в оману та зазначає, що підпис орендаря у Договорі від імені померлого батька ОСОБА_5 є підробленим, оскільки підписи в Договорі та додатках до нього ставив особисто ОСОБА_5С, а аналогічні підписи містяться в оригіналі заяви ОСОБА_5 до відповідача від 04.05.2009 та інших документах. Крім того,

твердження позивача про підробку підпису її батька на Договорі оренди підлягають доказуванню у вигляді висновку судової почеркознавчої експертизи, якої не надано суду.

Померлі ОСОБА_5 та його спадкоємиця ОСОБА_4 за життя завжди приймали виконання умов Договору від відповідача, ніколи не пред'являли претензій щодо незаконного володіння відповідачем їх земельною ділянкою, відповідач завжди виконував свої зобов'язання та йшов назустріч проханням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про дострокову виплату орендної плати. Відповідач ніколи не порушував права орендодавців за умовами Договору, завжди добросовісно виконував та виконує свої зобов'язання.

Позивач же, навпаки, упродовж 2014-2015 років відмовляється надати відповідачу правовстановлюючий документ на підтвердження її права на об'єкт оренди, а також до теперішнього часу відмовляється одержати орендну плату, не дивлячись на письмові звернення господарства, що були направлені на її адресу одразу ж після того, як у вересні 2015 року позивач надала копію свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідач вказує, що фактів порушення прав позивача ніколи не було і не має, як не було фактів порушення прав первісного орендодавця ОСОБА_5 та його спадкоємиці - дружини ОСОБА_4

Крім того, відповідач вважає, що позивачем порушені строки позовної давності, що також є підставою для відмови в задоволені позову, оскільки, на його думку, початок перебігу трирічного строку позовної давності має обчислюватися саме з 04.03.2010 (дати реєстрації Договору).

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_3 02.06.2016 р. присутня не була, але раніше у судовому засіданні заявлений позов підтримала.

Представник позивача у судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позов з вищевикладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти позову з підстав, викладених в письмових запереченнях.

У судовому засіданні 02.06.2016 р. голова ФГ «АЙ-ПЕТРІ» ОСОБА_6 присутнім не був, але будучи раніше присутнім в судовому засіданні він заперечував проти позову. Додатково суду пояснив, що він є головою ФГ «АЙ-ПЕТРІ». Належна позивачу земельна ділянка знаходиться в оренді вказаного фермерського господарства. В 2014 році позивач ОСОБА_3 зверталася до нього із заявою про розірвання договору оренди земельної ділянки. На його прохання отримати орендну плату за відповідний рік позивачка відмовилася.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заперечень проти позову не надали.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є рідним братом померлої ОСОБА_4 та дядьком позивачки ОСОБА_3 та йому відомо, що договір оренди земельної ділянки між ФГ «АЙ-ПЕТРІ» та ОСОБА_5 укладався в 2008 році. У подальшому після смерті чоловіка його дружина ОСОБА_4 оформила спадщину на земельну ділянку та продовжила її оренду з ФГ «АЙ-ПЕТРІ», за що отримувала кожен рік орендну плату та натуроплату. Свідок підтвердив, що в 2010 році він отримував за ОСОБА_4 орендну плату у вигляді 200 кг соняшника за користування земельною ділянкою.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що мати позивача - ОСОБА_4 після смерті батька позивача - ОСОБА_5 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 03.06.2011 за реєстровим номером 720 та Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 118085, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 52, виданого Василівською райдержадміністрацією Запорізької області 13.09.2006,

зареєстрованого в поземельній книзі 31.10.2011, отримала в спадщину земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,9815 га, кадастровий номер :03:022:0005, що розташована на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області.

Після смерті ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28.10.2014 Василівською державною нотаріальною конторою Запорізької області, реєстр. № 754, ОСОБА_3 отримала в спадщину вказану земельну ділянку, а 28.10.2014 за позивачем було зареєстровано право власності на неї, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №28686851 від 28.10.2014.

Після отримання спадщини позивачу стало відомо, що вищезазначена ділянка знаходиться у користуванні СФГ«АЙ-ПЕТРІ».

01.01.2008 між батьком позивача ОСОБА_5 та СФГ «АЙ-ПЕТРІ» укладено договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,9815 га, кадастровий номер :03:022:0005, що розташована на території П'ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області (далі Договір оренди).

Державна реєстрація Договору оренди відбулася 04.03.2010 у Василівському районному відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 27.

Вказані вище обставини не оспорювалися сторонами та підтверджені свідоцтвами про смерть ОСОБА_4 (а.с. 12), ОСОБА_5 (а.с. 13), свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.10.2014 (а.с. 14), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.10.2014 (а.с. 15), Договором оренди земельної ділянки від 01.01.2008 (а.с.8).

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані положеннями Земельного кодексу України, ЗУ «Про оренду землі» та ін..

Відповідно до статті 15 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення Договору), істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін (частина 1); відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина 2); невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом (частина 4).

Звертаючись до суду з визнанням Договору оренди недійсним, позивач в якості підстави позову зазначав про те, що спірний договір не містить усіх істотних умов, передбачених ст.. 15 ЗУ «Про оренду землі», зокрема, не долучено акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що унеможливлює її ідентифікацію, а акт, що долучений до Договору оренди не містить дати його складання.

Однак, з доданих представником відповідача доказів на підтвердження своїх

заперечень встановлено, що акт прийому-передачі обєкта оренди за Договором оренди від 01.01.2008, як і акт визначення меж земельної ділянки в натурі було погоджено сторонами Договору та складено 05.03.2010 (а.с. 56,57, 106-108).

Також позивач зазначав, що в Договорі оренди, зокрема в розділі «Об'єкт оренди» зазначені лише розміри земельної ділянки та її нормативна грошова оцінка, але не зазначено місце її розташування, однак зі змісту Договору (розділи «Предмет договору» та «Обєкт оренди»), а також акту прийому-передачі обєкта оренди за Договором оренди від 01.01.2008 та акту визначення меж земельної ділянки в натурі ідентифікація обєкта (земельної ділянки), який передається в оренду є чіткою та зрозумілою.

Посилання позивача, як на одну з підстав задоволення позову відсутність в Договорі такої істотної умови, як розмір орендної плати, зазначений у гривнях, є безпідставним, оскільки відповідно до положень ст.. 15 ЗУ «Про оренду землі» істотною умовою договору є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а не розмір орендної плати, зазначений у гривнях.

Посилання позивача на тому, що відповідачем жодного разу не було сплачено орендну плату на користь орендодавця ані в грошовій, ані в натуральній чи відробітковій формі, є неспроможними, оскільки спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, розписками ОСОБА_4 про отримання орендної плати (а.с. 62, 63), відомостями про отримання орендної плати за 2009, 2010, 2012 роки, в яких містяться підписи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 109,110,111), довідкою Василівського відділення Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 21.12.2015 про суму нарахованого та перерахованого до бюджету податку на доходи з фізичних осіб за 2008 рік за виплачену ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 орендну плату (а.с. 112), а також документами про намір відповідача виплати орендну плату позивачу, як новому власнику земельної ділянки (а.с. 80-90), а також показаннями свідка ОСОБА_7

Вказівка позивача на те, що у Договорі оренди відсутні відомості про індексацію орендної плати у натуральній формі, що є однією із істотних умов договору оренди, суперечить дослідженому в судовому засіданні змісту Договору, де п. 10 визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції, а п. 9 Договору визначено в якій формі може вноситися орендна плата.

Суд критично відноситься до посилання позивача на те, що в Договорі оренди не зазначено, що строк дії договору визначається з врахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою, оскільки відповідно до положень ст.. 15 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції чинній на час укладення Договору), істотною умовою договору є строк дії договору оренди, який сторонами визначено в п. 8 Договору. При цьому, діючим на той час законодавством не передбачалася така істотна умова договору оренди землі, як визначення строку дії договору з врахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектами землеустрою.

З аналогічних вище підстав суд критично відноситься до посилань позивача на відсутність агрохімічний паспорт на земельну ділянку, яка є обєктом Договору.

Додатково суд зазначає, що такий агрохімічний паспорт наявний, що підтверджується наданими відповідачем письмовими доказами (а.с. 58-61).

Одночасно суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України, викладену у справі № 6-215цс14 від 21.01.2015, відповідно до якої, при розгляді справ зазначеної категорії, суд повинен встановити, чи дійсно порушує право орендодавця відсутність у договорі оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також зясувати, у чому саме полягає порушення законних прав орендодавця.

З матеріалів справи встановлено, що на протязі тривало часу відповідачем, як орендарем та ОСОБА_5, а в подальшому ОСОБА_4, як орендодавцями, в

повному обсязі дотримувалися умов укладеного Договору оренди земельної ділянки від 01.01.2008, останні ніколи не пред'являли претензій щодо незаконного володіння відповідачем їх земельною ділянкою, відповідач завжди виконував свої зобов'язання. Порушень прав орендодавців за умовами Договору судом не встановлено.

На думку суду, підстави звернення з позовом про визнання договору оренди землі недійсним носять формальний характер та не свідчать про порушення прав позивача ОСОБА_3

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що оскільки батько позивача ОСОБА_5 і відповідач при укладенні Договору оренди дійшли згоди з усіх вищенаведених істотних умов договору оренди землі, які передбачені частиною першою статті 15 Закону України Про оренду землі (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин частини другої цієї статті щодо визнання договору оренди землі недійсним та, як наслідок, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

В звязку з відмовою позивачу в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог суд не вирішує питання про застосування строків звернення до суду за захистом порушеного права.

Керуючись ст. ст. ст.ст. 60, 118-120, 131, 208-209, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Селянського (фермерського) господарства «АЙ-ПЕТРІ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області, реєстраційна служба Василівського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8