Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до садівничого товариства «Студенок» про визнання недійсним рішення загальних зборів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в 2005 році вона вступила до садівничого товариства «Студенок» (далі - СТ «Студенок»), їй була надана у користування земельна ділянка АДРЕСА_1

від 30 серпня 2014 року її виключено зі складу членів вказаного товариства у зв'язку з невикористанням земельної ділянки протягом одного року для виробництва сільськогосподарської продукції Дане рішення було прийнято без її участі і повідомлення. Про прийняття вказаного рішення позивач дізналася з надісланого на її адресу листа СТ «Студенок» від 9 грудня 2014 року. Зазначене рішення вважала незаконним, оскільки вона використовує належну їй земельну ділянку за цільовим призначенням, вирощує на ній сільськогосподарську продукцію, займається садівництвом та городництвом. Факт невикористання позивачем земельної ділянки для виробництва сільськогосподарської продукції протягом одного року не встановлено. Зазначала, що згідно п. 18 Статуту СТ «Студенок» виключення зі складу членів садівничого товариства є крайнім заходом, якому мають передувати заходи громадського впливу, письмові попередження про необхідність усунення порушень у певний строк, звернення до органів державного земельного контролю або до Ради народних депутатів про притягнення винуватих до відповідальності, тоді як до неї зазначені заходи не застосовувалися.

Вважала, що органи управління садівничого товариства не вправі приймати рішення про припинення права користування земельною ділянкою особою, яка нібито порушила земельне законодавство при її використанні. У порушення п. 16 Статуту СТ «Студенок» позивачу не повідомлено правлінням садівничого товариства про розгляд на зборах

30 серпня 2014 року питання про її виключення зі складу членів

СТ «Студенок», а загальні збори, які відбулися 30 серпня 2014 року, не були правомочні вирішувати жодного питання, оскільки на них не були присутні члени садівничого товариства у необхідній кількості.

Ураховуючи наведене, просила визнати недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства «Студенок» від 30 серпня 2014 року, поновити її у членах СТ «Студенок».

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від

25 вересня 2015 року позов задоволено.

Рішення Загальних зборів членів СТ «Студенок» від 30 серпня

2014 року, викладене в протоколі від 30 серпня 2014 року, згідно якого ОСОБА_4 виключено зі складу членів СТ «Студенок» визнано недійсним. Поновлено ОСОБА_4 у членах СТ «Студенок». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 лютого

2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд вірно виходив із того, що рішення загальних зборів членів СТ «Студенок» від 30 серпня 2014 року прийнято в межах компетенції та відповідно до п. 18 Статуту даного садового товариства.

Суд дав оцінку наданим сторонами доказам та прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених вимог.

Доводи касаційної скарги про необізнаність ОСОБА_4 про збори були предметом перевірки апеляційним судом та визнані неспроможними.

Так, відповідно до наявної в матеріалах справи довіреності (а. с. 88) її інтереси представляв ОСОБА_5, який був присутнім на загальних зборах

(а. с. 49).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити,рішення апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук