Справа № 755/6974/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Бартащук Л.П.

при секретарях Ізвольській С.С., Івіній М.Ю.,

Іовій О.О., Ярошевському А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічними позовами ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживача та зобов'язання вчинити дії; ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим; ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору припиненим, -

в с т а н о в и в :

Позивач - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 305 990,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту, та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №014/9408/82/726888.

Відповідно до умов Кредитного договору, банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 75 000,00 доларів США 00 центів на строк 120 місяців по 05.06.2018 року під 14,00 % річних, а останній зобов'язався отримати кредит, використати його та повернути суму кредиту, сплатити комісійну винагороду за надання кредиту та проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов'язки, визначені умовами Кредитного договору.

Для забезпечення вимог банку, 05 червня 2008 року до Кредитного договору було укладено Договір поруки № 96-05/13/319 між банком та ОСОБА_5 та Договір поруки № 96-05/13/318 між Банком та ОСОБА_6.

З метою зменшення фінансового навантаження на ОСОБА_4 в умовах кризових явищ в економіці України 14 квітня 2009 року, між банком та останнім було укладено Додаткову угоду №96-05/13/613 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту, на підставі якої з 14 березня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилася на суму заборгованості за відсотками і, на період з 14.04.2009 року по 14.04.2010 року, було встановлено кредитні канікули - зменшено розмір щомісячного платежу ОСОБА_4 за кредитним договором.

Крім того, 03 серпня 2009 року між банком та ОСОБА_4 була укладена Додаткова угода №96- 05/13/834 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту та, на підставі якої, тимчасово, на період з 03.08.2009 року по 03.08.2010 року, було встановлено кредитні канікули - зменшено розмір щомісячного платежу останнім за кредитним договором.

Зокрема, 12 липня 2010 року, між банком та ОСОБА_4, була укладена Додаткова угода №96-05/13/1097 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту, на підставі якої, строк кредиту був збільшений на 113 календарних місяців, у зв'язку з чим, датою остаточного погашення кредиту є 05.11.2027 року і, тимчасово, на період з 05 серпня 2010 року по 04 серпня 2011 року, було встановлено відстрочку сплати відсотків - зменшено розмір щомісячного платежу останнім за кредитним договором. Фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилася на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати відсотків.

У зв'язку з направленням коштів, виручених від продажу заставного майна, згідно Договору іпотеки від 05.06.2008 року, на погашення заборгованості за Кредитним договором з 10 червня 2011 року, між банком та ОСОБА_4 була укладена Додаткова угода №01-0000-119/61/1225 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту.

З 10 червня 2011 року, процентну ставку за користування кредитом було встановлено у розмірі 6,75% річних.

Пунктом 2 вказаної Додаткової угоди було встановлено, що у випадку, якщо Позичальник прострочить виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, процентна ставка, передбачена п. 1 припиняє застосовуватися і проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 14,00% з 31 календарного дня з дати прострочення. Така зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди.

У зв'язку з тим, що Позичальник прострочив виконання своїх зобов'язань за кредитним договором більше ніж на 30 календарних днів, починаючи з 08.08.2011 року, відсоткова ставка за користування кредитом була змінена на 14% річних.

Умовами Кредитного договору передбачено право Кредитора вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів та інших платежів у разі прострочення Позичальником більше ніж на 30 календарних днів строків погашення Кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох разів протягом останніх 12 місяців, шляхом направлення письмового повідомлення. У випадку, якщо письмове повідомлення Кредитора містить вимогу про дострокове погашення заборгованості Позичальника, останній зобов'язаний здійснити відповідне дострокове погашення заборгованості відповідно до умов, зазначених у такому повідомленні. У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги, Кредитор має право вжити заходи для стягнення заборгованості, які не суперечать чинному законодавству України.

Станом на 13.09.2014 року, прострочена заборгованість Позичальника перед Кредитором складала 74 000,60 доларів США - заборгованість по сумі Кредиту та 10 000,24 дол. США - заборгованість по відсоткам.

17.09.2014 року Позичальнику було надіслано Вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором за вих. № 114-0-0- 00/15-4495, якою було зобов'язано у 60-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості.

Відповідно до умов Кредитного договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Кредитним договором Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу, за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним і по день виконання простроченого зобов'язання включно.

ОСОБА_4 не виконав належним чином зобов'язання за Кредитним договором, не здійснював щомісячне погашення кредиту та не сплачував відсотки у розмірах і строки, передбачені договором, у зв'язку з чим станом на 23.02.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 116 621,37 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 3 305 990,30 грн., на письмову вимогу заборгованість не сплатив, що і стало підставою для звернення банку з позовом до суду про стягнення з нього наявної заборгованості.

Зважаючи на невиконання Позичальником зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, сплати процентів та пені, банк просить стягнути солідарно наявну заборгованість і з поручителів, якими є відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за договорами поруки.

Підтримавши позовні вимоги, представники позивача просили задовольнити позов з наведених ними підстав.

Відповідач ОСОБА_4 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не визнав у повному обсязі, пред'явив зустрічний позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживача та зобов'язання вчинити дії.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 05.06.2008 року між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено Договір кредиту № 014/9408/82/726888.

Відповідно до ст. 1 Кредитного договору, кредитор надав Позичальнику споживчий кредит у сумі 75 000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,00 % річних.

Зокрема, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вже звертався з позовом до Деснянського суду м. Києва, а згодом справу № 2-4779/11 було передано до Дніпровського районного суду м. Києва, про стягнення заборгованості з Позичальника. У даній позовній заяві заборгованість була розрахована станом на 28.04.2011 р. й складалась з 27 896,58 доларів США 58 центів.

Заставне майно, яким забезпечувався Кредитний договір, було реалізоване за згодою Позикодавця, що підтверджується договором купівлі продажу від 18.05.2011 року.

Між Позичальником та Кредитором 10.06.2011 року було укладено Додаткову угоду № С11-0000-119/61/1225, якою встановлено, що з 10.06.2011 року процентна ставка складає 6,75 % річних.

Відповідно до п.п. 2, 3 Додаткової угоди № С11-0000-119/61/1225, у випадку зміни процентної ставки, Кредитор письмово повідомляє Позичальника про таку зміну протягом трьох банківських днів з дати такої зміни.

Таким чином, чітко визначена процедура можливості зміни відсоткової ставки, яка передбачена Кредитним договором, а саме, направлення Позичальнику повідомлення про зміну відсоткової ставки.

Після реалізації заставного майна та внесення коштів на рахунок, Кредитор подав заяву про залишення позову в справі № 2-4779/11 без розгляду. Також, була внесена значна частина грошових коштів на рахунок кредитора, внаслідок чого, Позичальник значно випереджував графік повернення грошових коштів. У зв'язку з чим, Кредитор повідомив, що частина цієї переплати може зараховуватись в якості майбутніх платежів, й після вичерпання даної переплати, Кредитор повідомить Позичальника про вичерпання даної суми і необхідність сплати чергових платежів.

Позичальник не чекав закінчення переплати, яка в нього виникла й продовжував сплачувати кошти і станом на день подання позову до суду у Позичальника була відсутня заборгованість по сплаті чергових платежів.

У 2015 році банк пред'явив повторно позов до Позичальника.

Ознайомившись зі змістом його позовних вимог, Позичальник дізнався, що Кредитор тільки два місяці нараховував йому відсотки за ставкою 6,75, будь-якого листа чи повідомлення про підвищення ставки до 14 %, Позичальник не отримував.

З такою позицією банку ОСОБА_4 категорично не погоджується, оскільки це порушує умови укладеного договору та його права.

Не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить ст. 1056-1 ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка та її розмір.

При підвищенні процентної ставки, з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, банк не дотримався процедури визначеної Кредитним договором, односторонньо змінив розмір відсоткової ставки, не повідомив позивача про зміну розміру відсоткової ставки, а тому дії банку щодо одностороннього збільшення розміру процентної ставки є неправомірними, у зв'язку з чим ОСОБА_4 просить задовольнити його позовні вимоги за зустрічним позовом, визнати неправомірним підвищення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відсоткової ставки за Кредитним договором № 014/9408/82/726888 від 05.06.2008 року з 6,75 % до 14 %, зобов'язати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням відсоткової ставки 6,75 % річних, починаючи з 10.06.2011 року по день ухвалення рішення та зобов'язати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснити перерахунок коштів, сплачених ОСОБА_4 за договором кредиту, зарахувавши отримані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» різницю по процентам від одностороннього збільшення процентної ставки за кредитом в рахунок сплати основної суми кредиту.

Відповідач ОСОБА_5 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не визнала у повному обсязі, пред'явила зустрічний позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору поруки припиненим.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 05.06.2008 року між ОСОБА_5 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки № 96-05/13/319.

Відповідно до п. 5.1 договору поруки, останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Договором поруки не передбачено строк, після закінчення якого припиняється порука, але Кредитним договором встановлена дата виконання основного зобов'язання, а саме 05.06.2018 року.

У Дніпровському районному суді м. Києва знаходилась цивільна справа № 2-4779/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Після пред'явлення позову до суду, заставне майно, яким забезпечувався Кредитний договір, було реалізоване за згодою Позикодавця, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.05.2011 року, а грошові кошти отримані від реалізації майна, були направлені на рахунок Кредитора з метою погашення кредиту.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого, пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом із тим, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Умови договору поруки, про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором не установлено строк припинення в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а саме протягом шести місяців з 27.05.2011 року.

Позивач протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним, не пред'явив вимоги до поручителів.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Крім того, 10.06.2011 року між Позичальником та Кредитором укладено Додаткову угоду № С11-0000-119/61/1225, якою встановлено, що з 10.06.2011 року процентна ставка складає 6,75 % річних.

Відповідно до п. п. 2, 3 додаткової угоди № С11-0000-119/61/1225, у випадку зміни процентної ставки, Кредитор письмово повідомляє Позичальника про таку зміну протягом трьох банківських днів з дати такої зміни.

Таким чином, чітко визначена процедура можливості зміни відсоткової ставки, яка передбачена Кредитним договором, а саме направлення позичальнику повідомлення про зміну відсоткової ставки, а також змінено основне зобов'язання, яке зменшило відповідальність поручителя перед Кредитором та яке почало діяти.

Однак, розмір відсоткової ставки був збільшений до 14 %, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом, чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Оскільки банк не дотримався процедури, визначеної Кредитним договором і Договором поруки, односторонньо змінив розмір відсоткової ставки, це призвело до збільшення обсягу відповідальності Поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого, збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, укладений Договір поруки є припиненим.

Оскільки банк не визнає договір поруки припиненим, ОСОБА_5 просить визнати припиненим Договір поруки № 96-05/13/319, укладений 05.06.2008 року між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідач ОСОБА_6 позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не визнала у повному обсязі, пред'явив зустрічний позов до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору припиненим.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що 05.06.2008 року між ОСОБА_6 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», було укладено договір поруки № 96-05/13/318.

14.04.2009 року між Позичальником та Кредитором укладено додаткову угоду № 96-05/13/613 до Договору кредиту від 05.06.2008 року №014/9408/82/726888. Відповідно до умов даної додаткової угоди сума основної заборгованості, на яку нараховувались відсотки, була збільшена на 303,99 доларів США, а саме з 71 927,99 до 72 231,98 доларів США. Отже, з 14.04.2009 року саме на збільшену суму нараховувались відсотки.

Також, 03.08.2009 року між Позичальником та Кредитором укладено Додаткову угоду № 96-05/13/834 до Договору кредиту від 05.06.2008 року №014/9408/82/726888. Відповідно до умов даної Додаткової угоди, сума основної заборгованості на яку нараховувались відсотки, була збільшена та складала вже 77 898,951,98 доларів США і з 03.08.2009 року саме на збільшену суму нараховувались відсотки.

Крім того, 12.07.2010 року між Позичальником та Кредитором укладено Додаткову угоду №96-05/13/1097 до Договору кредиту від 05.06.2008 року №014/9408/82/726888. Відповідно до умов даної Додаткової угоди, сума основної заборгованості на яку нараховувались відсотки, була збільшена та складала вже 77 900,00 доларів США і продовжено строк дії Кредитного договору до 05.11.2027 року.

Внаслідок чого відбулось збільшення як суми основного зобов'язання так і збільшено загальну суму відсотків.

Зокрема, 10.06.2011 року між Позичальником та Кредитором укладено Додаткову угоду № С11-0000-119/61/1225, якою встановлено, що з 10.06.2011 року процентна ставка складає 6,75 % річних.

Відповідно до п.п. 2, 3 Додаткової угоди № С11-0000-119/61/1225 у випадку зміни процентної ставки, Кредитор письмово повідомляє Позичальника про таку зміну протягом трьох банківських днів з дати такої зміни.

Таким чином, чітко визначена процедура можливості зміни відсоткової ставки, яка передбачена Кредитним договором, а саме направлення позичальнику повідомлення про зміну відсоткової ставки, а також змінено основне зобов'язання, яке зменшило відповідальність поручителя перед Кредитором та яке почало діяти.

Однак, банком розмір відсоткової ставки був збільшений до 14 відсотків, що призвело до збільшення обсягу відповідальності Поручителя.

Банком суду не надано доказів належного виконання п. 3 Додаткової угоди.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Оскільки банк не дотримався процедури визначеної Кредитним договором і Договором поруки, збільшивши розмір основного зобов'язання, строк дії договору, що призвело до збільшення розміру відсотків, внаслідок чого було збільшено обсяг відповідальності Поручителя, порука є припиненою.

Банк не визнає поруку припиненою, у зв'язку з чим ОСОБА_6 просить визнати припиненим Договір поруки № 96-05/13/318, укладений 05.06.2008 року між нею та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Підтримавши вимоги за зустрічними позовами, представник позивачів в судовому засіданні просив позов задовольнити.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

05 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», назва якого була змінена на Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом зі Статуту, та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №014/9408/82/726888.

Відповідно до умов Кредитного договору, банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 75 000,00 доларів США 00 центів на строк 120 місяців по 05.06.2018 року під 14,00 % річних, а останній зобов'язався отримати кредит, використати його та повернути суму кредиту, сплатити комісійну винагороду за надання кредиту та проценти за користування кредитом, а також виконати інші обов'язки, визначені умовами Кредитного договору.

З метою зменшення фінансового навантаження на ОСОБА_4 в умовах кризових явищ в економіці України 14 квітня 2009 року, між банком та останнім було укладено Додаткову угоду №96-05/13/613 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту, на підставі якої з 14 березня 2009 року фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилася на суму заборгованості за відсотками і, на період з 14.04.2009 року по 14.04.2010 року, було встановлено кредитні канікули - зменшено розмір щомісячного платежу ОСОБА_4 за кредитним договором.

Крім того, 03 серпня 2009 року між банком та ОСОБА_4 була укладена Додаткова угода №96- 05/13/834 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту та, на підставі якої, тимчасово, на період з 03.08.2009 року по 03.08.2010 року, було встановлено кредитні канікули - зменшено розмір щомісячного платежу останнім за кредитним договором.

Зокрема, 12 липня 2010 року, між банком та ОСОБА_4, була укладена Додаткова угода №96-05/13/1097 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту, на підставі якої, строк кредиту був збільшений на 113 календарних місяців, у зв'язку з чим, датою остаточного погашення кредиту є 05.11.2027 року і, тимчасово, на період з 05 серпня 2010 року по 04 серпня 2011 року, було встановлено відстрочку сплати відсотків - зменшено розмір щомісячного платежу останнім за кредитним договором. Фактична заборгованість за сумою кредиту збільшилася на 15 календарний день з дня закінчення відстрочки сплати відсотків.

У зв'язку з направленням коштів, виручених від продажу заставного майна, згідно Договору іпотеки від 05.06.2008 року, на погашення заборгованості за Кредитним договором з 10 червня 2011 року, між банком та ОСОБА_4 була укладена Додаткова угода №01-0000-119/61/1225 до Кредитного договору, якою було змінено умови погашення кредиту.

З 10 червня 2011 року, процентну ставку за користування кредитом було встановлено у розмірі 6,75% річних.

Пунктом 2 вказаної Додаткової угоди було встановлено, що у випадку, якщо Позичальник прострочить виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором на більш ніж 30 календарних днів, процентна ставка, передбачена п. 1 припиняє застосовуватися і проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 14,00% з 31 календарного дня з дати прострочення. Така зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди.

Починаючи з 08.08.2011 року, відсоткова ставка за користування кредитом була змінена на 14% річних, що підтверджується розрахунком заборгованості і висновком експерта №51-1016 від 22.10.2016р.

Для забезпечення вимог банку, 05 червня 2008 року до Кредитного договору було укладено Договір поруки № 96-05/13/319 між банком та ОСОБА_5 та Договір поруки № 96-05/13/318 між Банком та ОСОБА_6.

Відповідно до п. 5.1 договору поруки, останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Договором поруки не передбачено строк, після закінчення якого припиняється порука, але Кредитним договором встановлена дата виконання основного зобов'язання, а саме 05.06.2018 року.

У Дніпровському районному суді м. Києва знаходилась цивільна справа № 2-4779/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, що визнається сторонами і не заперечується.

Після пред'явлення позову до суду, заставне майно, яким забезпечувався Кредитний договір, було реалізоване за згодою Позикодавця, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.05.2011 року, а грошові кошти отримані від реалізації майна, були направлені на рахунок Кредитора з метою погашення кредиту.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого, пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Разом із тим, з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Умови договору поруки, про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором не установлено строк припинення в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, а саме протягом шести місяців з 27.05.2011 року.

Якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Позивачем не доведено те, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, він пред'явив вимоги до поручителів.

Крім того, як було зазначено вище, 10.06.2011 року між банком та ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду № С11-0000-119/61/1225, якою встановлено, що з 10.06.2011 року процентна ставка складає 6,75 % річних.

Відповідно до п. п. 2, 3 додаткової угоди № С11-0000-119/61/1225, у випадку зміни процентної ставки, Кредитор письмово повідомляє позичальника про таку зміну протягом трьох банківських днів з дати такої зміни.

Була чітко визначена процедура можливості зміни відсоткової ставки, яка передбачена Кредитним договором, а саме направлення позичальнику повідомлення про зміну відсоткової ставки, а також змінено основне зобов'язання, яке зменшило відповідальність поручителя перед Кредитором та яке почало діяти.

Розмір відсоткової ставки був збільшений до 14 %, що, безперечно, призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно до п.п. 2, 3 Додаткової угоди № С11-0000-119/61/1225 у випадку зміни процентної ставки, Кредитор письмово повідомляє Позичальника про таку зміну протягом трьох банківських днів з дати такої зміни.

Оскільки банком розмір відсоткової ставки був збільшений до 14 відсотків, що призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителів, і позивачем під час розгляду справи не було надано доказів належного виконання п. 3 Додаткової угоди, суд керуються вимогами статей 654, 559 ЦК України.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Оскільки банк не дотримався процедури визначеної Кредитним договором і Договорами поруки, збільшивши розмір основного зобов'язання, строк дії договору, що призвело до збільшення розміру відсотків, внаслідок чого було збільшено обсяг відповідальності кожного з поручителів, порука ОСОБА_5, ОСОБА_6 є припиненою.

Відтак, зустрічні позови ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання поруки припиненою є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Вирішуючи по суті позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до Позичальника, яким є ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за Кредитним договором і зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання неправомірними дій та зобов»язання здійснити перерахунок заборгованості, суд враховує те, що згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №51-10/16 від 22.10.2016р. експертом на підставі наданих банком доказів неможливо надати відповідь щодо співставлення повноти та своєчасності погашення кредиту, зміни щодо реструктуризації заборгованості, документального підтвердження розрахунку заборгованості, а також його документального підтвердження як по сплаті кредиту, так і по сплаті процентів та пені.

Умовами Кредитного договору передбачено право Кредитора вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів та інших платежів у разі прострочення Позичальником більше ніж на 30 календарних днів строків погашення Кредиту або порушення цих строків менш ніж на 30 календарних днів, але більше трьох разів протягом останніх 12 місяців, шляхом направлення письмового повідомлення. У випадку, якщо письмове повідомлення Кредитора містить вимогу про дострокове погашення заборгованості Позичальника, останній зобов'язаний здійснити відповідне дострокове погашення заборгованості відповідно до умов, зазначених у такому повідомленні. У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги, Кредитор має право вжити заходи для стягнення заборгованості, які не суперечать чинному законодавству України.

Сторонами визнається, що в Дніпровському районному суді м. Києва перебувала цивільна справа № 2-4779/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором і після пред'явлення позову до суду заставне майно, яким забезпечувався Кредитний договір, було реалізоване за згодою Позикодавця, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.05.2011 року, а грошові кошти отримані від реалізації майна, були направлені на рахунок Кредитора (позивача) з метою погашення кредиту.

Після реалізації заставного майна та внесення коштів на рахунок, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як зазначив ОСОБА_4, ним була внесена значна частина грошових коштів на рахунок Кредитора, внаслідок чого значно випереджувався графік повернення грошових коштів - частина цієї переплати зараховувалася в якості майбутніх платежів, й після вичерпання даної переплати банк мав повідомити позичальника про вичерпання даної суми і необхідність сплати чергових платежів; він не чекав закінчення переплати, яка виникла, продовжував сплачувати кошти і станом на день подання позову у даній справі у ОСОБА_4, згідно його розрахунків, була відсутня заборгованість по сплаті чергових платежів.

Надаючи оцінку доводам відповідача ОСОБА_4, судом встановлено, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» тільки два місяці нараховував відсотки за Кредитним договором за ставкою 6,75%, а після цього почав здійснювати нарахування процентів за ставкою 14%.

В судовому засіданні представник позивача не надали доказів належного виконання банком умов Кредитного договору щодо необхідності направлення Позичальникові будь-якого листа чи повідомлення про підвищення ставки до 14 %, що підтверджує доводи відповідача про те, що він, як Позичальник, таких повідомлень не отримував, що свідчить про порушення банком умов договору.

Заслуговують на увагу доводи представника відповідача про те, що не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить ст. 1056-1 ЦК України зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (не укладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка та її розміри, а при підвищенні процентної ставки, з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо), дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що банк не дотримався процедури, визначеної Кредитним договором, односторонньо змінив розмір відсоткової ставки, не повідомив ОСОБА_4 про зміну розміру відсоткової ставки, здійснив розрахунок заборгованості за Кредитним договором, який не може бути прийнятий судом до уваги, як належний і допустимий доказ наявної заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що в свою чергу, дає підстави суду для висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом, в якому позивач просить визнати неправомірним підвищення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відсоткової ставки за Кредитним договором № 014/9408/82/726888 від 05.06.2008 року з 6,75 % до 14 %, зобов'язати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснити перерахунок заборгованості з урахуванням відсоткової ставки 6,75 % річних, починаючи з 10.06.2011 року по день ухвалення рішення та зобов'язати ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» здійснити перерахунок коштів, сплачених ОСОБА_4 за договором кредиту, зарахувавши отримані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» різницю по процентам від одностороннього збільшення процентної ставки за кредитом в рахунок сплати основної суми кредиту, також не підлягають задоволенню, оскільки згідно п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України незаконними можуть бути визнані рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування, якими не є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Абзацом другим ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, однак, аналіз укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Кредитного договору не дає підстав для висновку про те, що будь-який інший, ніж встановлений статтею 16 ЦК України, спосіб захисту Позичальником свого права, передбачений цим договором, а ст.ст. 611, 616 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобов'язання, в тому числі, й з вини кредитора, до яких належить і зміна умов зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог за позовами, зокрема, з «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 підлягає стягненню сплачений ними судовий збір.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 16, 524, 526, 533, 627, 638, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 208-209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист прав споживача та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору припиненим - задовольнити.

Визнати припиненою поруку ОСОБА_5 за Договором поруки №96-05/13/319 від 05 червня 2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору припиненим - задовольнити

Визнати припиненою поруку ОСОБА_6 за Договором поруки № 96-05/13/318 від 05 червня 2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які брали участь у справі, однак, не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: