Справа № 755/6986/16-ц
"02" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені,
Позивач звернулась до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що з 26.09.2003 року вона перебувала з відповідачем в шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2011 року шлюб з відповідачем розірвано. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.12.2011 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, починаючи з 15.07.2011 року і до повноліття дітей. 08.02.2012 року відкрито виконавче провадження № 31119663 щодо примусового стягнення аліментів. Проте, відповідач рішення суду не виконує, від сплати аліментів ухиляється. За період з липня 2011 року по березень 2014 року заборгованість по сплаті аліментів становить 51 685,55 грн. Сума пені за вказаний період становить 627 1130,33 грн. Дані кошти просила стягнути з відповідача. В процесі розгляду справи збільшила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2011 року по червень 2016 року в розмірі 110 981,55 грн. та пеню з липня 2011 року по червень 2016 року в сумі 883 852,52 грн.
В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання не заперечував щодо постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи сповіщався згідно норм чинного законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави для прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.09.2003 року. Від шлюбу мають двох дітей - сина ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29.12.2011 року з відповідача га користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, починаючи з 15.07.2011 року і до повноліття дітей. 08.02.2012 року відкрито виконавче провадження № 31119663 щодо примусового стягнення аліментів.

Встановлено, що відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує, та має заборгованість.

Згідно розрахунків заборгованості по аліментах, складених державними виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва, відповідач має заборгованість по сплаті аліментів за період з липня 2011 року по червень 2016 року в розмірі 110 981,55 грн.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

По даній справі встановлено, що відповідачем не сплачувалися аліменти, сума заборгованості становить 110 981,55 грн. Розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, становить один відсоток від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з липня 2011 року по червень 2016 року, що складає 883 852,52 грн.

Враховуючи викладені обставини, матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем було заявлено обґрунтовані вимоги, надано належні і допустимі докази, що дає підстави для задоволення позову в повному обсязі. Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку з відповідача в дохід держави має бути стягнуто судового збору - 6 890,00 грн. (максимальний розмір).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180, 196 СК України, ст.ст. 60, 88, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по аліментах згідно рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29.12.2011 року, за період з липня 2011 року по червень 2016 року включно, в сумі 110 981,55 грн. та пеню за даний період в сумі 883 852,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір 6 890,00 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя: