Провадження № 2/641/84/2016 Справа № 641/8234/15-ц
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Ященко С.О.,
при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу
за позовом ПАТ КБ "Приват Банк"
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом, в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № HAE5RU62650051 від 03.08.2012 року у розмірі 6611,96грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 03.08.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 укладено договір № HAE5RU62650051, у відповідності до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3 459, 00 грн. Згідно умов договору ОСОБА_3 зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості.
У порушення умов договору № HAE5RU62650051 від 03.08.2012 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов'язань, ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, не сплатила щомісячні платежі, в результаті чого станом на 06.05.2014року ОСОБА_3 має заборгованість в розмірі 6 611, 96 грн., а саме: 3 345, 68 грн. - заборгованість за кредитом; 3, 30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 951, 28 грн. - сума комісії; 2 311, 70 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань.
ОСОБА_3 померла 07.05.2014 року, її спадкоємцями є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому на них покладається обов'язок виконання зобов'язань боржника.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.
У відповідності до приписів ч. 5 ст. ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи викладене, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи
У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 03.08.2012 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 укладено договір № HAE5RU62650051, у відповідності до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3 459, 00 грн. Згідно умов договору ОСОБА_3 зобов'язалась щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 належним чином свої зобов'язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у ОСОБА_4 перед позивачем станом на 06.05.2014 року склалась заборгованість за кредитом у розмірі 6611, 96 грн.
Як вбачається з копії актового запису про смерть № 6960 від 12.05.2014 року, ОСОБА_3 померла 07.05.2014 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно приписів ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Як вбачається з листа Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 06.10.2015 року після смерті ОСОБА_3 спадкоємці померлої з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини у нотаріальну контору не звертались.
Враховуючи, що чоловік, або діти померлої з заявами про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звернулись, прийняли спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року залучено до участі у справі правонаступників ОСОБА_4 - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6.
Позивачем 04.03.2016 року подано уточнену позовну заяву, в якій банк просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № HAE5RU62650051 від 03.08.2012 року у розмірі 6 611, 96 грн.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов'язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.
Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012року, при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Як вбачається з листа Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради від 12.05.2016 року № 1746/0/22-16, відповідно до інформації КП «Харківське міське БТІ» станом на 31.12.2012 року на імя ОСОБА_3 записи про право власності на об'єкти нерухомого майна відсутні.
Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої банком, станом на 05.04.2016 року відомості про зареєстроване за ОСОБА_4 право власності відсутні.
Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в Харківській області від 04.05.2016 року, відповідно до баз даних РСЦ МВС в Харківській області за ОСОБА_3 транспортні засоби не зареєстровані.
Таким чином, матеріали справи не містяться відомостей про майно, одержане ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спадщину після смерті ОСОБА_3, в межах вартості якого вони зобов'язані задовольнити вимоги кредитора - ПАТ КБ «Приват Банк».
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218, 224 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя ОСОБА_7