АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/125/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 2,5,39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Жашківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування ,-

в с т а н о в и л а :

11 лютого 2014 року ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом до Жашківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування, посилаючись на те, що вона є дочкою ОСОБА_8, померлого 27 жовтня 2011 року, що підтверджується даними актового запису про смерть зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області № 204.

Позивач ОСОБА_7 вказує у позові, що після смерті її батька ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та господарських будівель, розташованого на земельній ділянці площею 0,04 га по вул. Баумана, 11-а в м. Жашків.

За свого життя батько не оформив права власності на вказаний житловий будинок, не отримав свідоцтва про право власності, що після його смерті робить неможливим оформлення спадкових прав, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок садибного типу, що розташований по вул. Баумана, 11-а, м. Жашків Черкаської області.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2014 року позов ОСОБА_7 до Жашківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування задоволено.

Визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування на житловий будинок садибного типу, розташований на земельній ділянці площею 0,04 га по вул. Баумана, 11 а м. Жашків Черкаської області, що залишився після смерті ОСОБА_8, який помер 27 жовтня 2011 року, актовий запис про смерть № 204, зареєстрований 28 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу 20 листопада 2015 року. В апеляційній скарзі він посилається на те, що судове рішення ухвалено без участі його як учасника судового процесу, оскільки стосується його інтересів, про що знала позивач, рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2014 року та змінити рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними судових повісток про вручення. Справу за заявою апелянта вже було відкладено на 23 лютого 2016 року, нових заяв про перенесення розгляду справи з поважних причин до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог про визнання права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог позивачем, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, що побудований батьком, а позивач є спадкоємицею першої черги, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в звязку із відсутністю свідоцтва про право власності на спадковий будинок, розташований вул. Баумана, 11-а, м. Жашків Черкаської області, що залишився після смерті батька позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважаючи висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 27 жовтня 2011 року помер ОСОБА_8, що підтверджується даними свідоцтва про смерть ОСОБА_9 1-СР № 177115 від 28 жовтня 2011 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції у Черкаській області в Книзі реєстрації смертей зроблено актовий запис за № 204. який є батьком позивача ОСОБА_7

Згідно даних свідоцтва про народження позивача ОСОБА_7, свідоцтва про одруження та свідоцтва про шлюб вбачається, що вона є дочкою померлого ОСОБА_8 , а відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею 1 черги спадкування за законом..

Як вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_7 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_8, померлого 27 жовтня 2011 року, у строки, визначені діючим законодавством, що підтверджується даними довідки від 05.01 2014 року Державного нотаріуса Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області про відкриття спадкової справи за № 158 в 2012 році та вказано, що вона є спадкоємцем житлового будинку по вул. Баумана, 11а м. Жашкова Черкаської області ( а. с. 17).

Постановою державного нотаріуса Жашківської державної нотаріальної контори Черкаської області ОСОБА_10 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 лютого 2014 року ОСОБА_7 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не надала правовстановлюючий документ на спадкове майно - житловий будинок.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_11 посилалася на те, що після смерті її батька ОСОБА_12, померлого 27 жовтня 2011 року відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 0,04 га по вул. Баумана, 11-а в м. Жашків на який батько не оформив права власності та не отримав свідоцтво про право власності, що після його смерті робить неможливим оформити спадкові права, тому в звязку із відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач і звернулась за захистом своїх спадкових прав до суду.

Згідно даних висновку сектору будівництва, містобудування та архітектури Жашківської РДА Черкаської області від 27 листопада 2013 року № 410а вбачається, що на підставі заяви замовника ОСОБА_11 від 26 листопада 2013 року проведено обстеження забудови земельної ділянки № 11-а по вул. Баумана в м. Жашків. На місці встановлено, що забудова земельної ділянки здійснювалася у 1990 року на земельній ділянці площею 0,04 га, яка була надана ОСОБА_8 у постійне користування. На вказаній ділянці побудовано житловий будинок площею 52,45 м2 з господарськими будівлями. На закінчені будівництвом житловий будинок та господарські будівлі можливе визнання права власності ( а. с. 7-8 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

У силу вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до даних довідки правління колгоспу ім. Щорса м. Жашків Черкаської області від 27 лютого 1980 року № 141 ОСОБА_8 виділено земельну ділянку площею 0,04 га по вул. Ворошилова, 20 (нині вул. Баумана, 11-а) м. Жашків ( а. с. 4).

Як вбачається із даних технічного паспорту на вищевказаний житловий будинок «Характеристика житлового будинку, господарських будівель та споруд», виготовленого 13 грудня 2013 року КП Черкаським ООБТІ на замовлення ОСОБА_11, на вказаній земельній ділянці у 1990 році був побудований будинок та інші будівлі (веранда, погріб).

Апелянт, оскаржуючи рішення суду першої інстанції,, вважаючи, що даним рішенням суду першої інстанції від 19 лютого 2014 року, порушено його спадкові права посилається, що є рідним братом померлого ОСОБА_8, тому відповідно до вимог ст.1262 ЦК України є спадкоємцем 2 черги за законом.

Оскільки спадщину прийняла спадкоємець 1 черги за законом позивач ОСОБА_7, то відповідно апелянт як спадкоємець 2 черги не має законних підстав для оформлення спадщини.

Як вбачається із доданих до заперечень ОСОБА_7 копій рішень судів першої та апеляційної інстанцій апелянт ОСОБА_13 звертався до суду з позовом про усунення від права на спадщину спадкоємців 1 черги, дітей його померлого брата ОСОБА_8

Однак, рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від19 червня 2013 року про усунення права на спадщину, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 8 серпня 2013 року в задоволенні вимог апелянта ОСОБА_13 було відмовлено. Дане рішення набрало законної сили та є чинним.

За таких обставин апелянтом ОСОБА_6 не доведено, що порушено його спадкові права, які підлягають захисту.

Доводи апелянта, що будинок його померлого брата ОСОБА_8 є самочинним будівництвом протирічать його є твердженням, що побудований будинок є новоствореним майно, оскільки одне виключає інше, тому дані посилання апелянта не підлягають задоволенню колегією суддів, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, яким судом дана належна оцінка.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта, що на момент завершення будівництва житлового будинку та інших будівель чинним законодавством не була передбачена процедура введення завершеного будівництва приватного житлового будинку в експлуатацію.

12 березня 1981 року Радою Міністрів Української РСР була прийнята постанова № 125 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів».

Підпунктом «к» пункту 2 даної Постанови передбачалося, що прийняття в експлуатацію проводиться державними приймальними комісіями, що призначаються виконкомами районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів: жилих будинків, гуртожитків, будинків дитячих дошкільних закладів, загальноосвітніх шкіл, незалежно від їх відомчої належності, а також усіх обєктів житлово-цивільного призначення, які збудовані на кошти міжгосподарських підприємств (організацій) у сільському господарстві, а також колгоспів, інших кооперативних та інших господарських організацій або замовниками (забудовниками) яких є виконкоми районних, міських або районних у містах Рад народних депутатів.

Постановою КМУ від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва».

Таким чином, станом на момент закінчення будівництва житлового будинку, зокрема станом на 1990 рік, чинним законодавством не була передбачена процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, яка діяла на момент завершення будівництва, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ.

Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Вирішуючи питання щодо визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування колегією суддів оцінюються в сукупності з іншими доказами копію технічного паспорту на будинок від 13 грудня 2015 року, довідку правління колгоспу ім. Щорса м. Жашків від 27 лютого 1980 року № 14, висновок щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил, наданого сектором будівництва, містобудування та архітектури Жашківської РДА йдеться про можливе визнання права власності на спірний будинок.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено підстав щодо порушення його прав оскаржуваним рішенням, а його доводи про те, що спірний будинок є самочинним будівництвом спростовуються матеріалами справи та чинними, на момент завершення будівництва житлового будинку та інших будівель, нормами матеріального права.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обовязок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, посилання апелянта, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять субєктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Жашківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок садибного типу в порядку спадкування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :