Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/446/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

09.06.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Єгорової С.М.,

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Таврика», про стягнення депозитного вкладу та нарахованих, але не виплачених відсотків за договором банківського вкладу,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2015 року, яке не переглядалось у апеляційному порядку, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Таврика» про стягнення депозитного вкладу та нарахованих, але не виплачених відсотків за договором банківського вкладу.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 11 січня 2016 року доповнено рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 грудня 2015 року абзацом наступного змісту: "У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Таврика» про стягнення моральної шкоди відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування вказаного даткового рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права, ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Від ПАТ «Банк «Таврика», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Таврика», надійшли письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги (а.с.194-195).

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, в судове засідання не з'явились, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обгрунтованість додаткового рішення суду у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 220 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. На додаткове рішення може бути подано скаргу. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Як ро'яснено у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення вданій справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Оскарження додаткового рішення провадиться на загальних підставах. Якщо на рішення суду подано апеляційну чи касаційну скаргу і разом із цим порушено питання про ухвалення додаткового рішення, суд повинен спочатку ухвалити додаткове рішення, а потім надсилати справу для перегляду до суду вищої інстанції.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, щодо яких сторони подавали докази та надавали пояснення, були предметом дослідження, проте не були вирішені судом при ухваленні рішення, тому можуть бути розглянуті шляхом ухвалення додаткового рішення суду в силу вимог ст. 220 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Доводи скарги такі висновки суду не спростовують та не дають підстав вважати, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Підстави щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди викладені судом першої інстанції у рішенні від 02 грудня 2015 року, яке не є предметом перегляду у даному апеляційному провадженні.

Питання щодо підстав відмови суду першої інстанції у задоволенні позову ОСОБА_2, в тому числі його вимог про стягнення моральної шкоди, не розглядається апеляційним судом, тому що це виходить за межі, передбачені ст. 303 ЦПК України, і не перешкоджає позивачеві доводити свої вимоги при розгляді його апеляційної скарги на рішення суду у даній справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: