АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2/593/110/2016Головуючий у 1-й інстанції Шміло В.І.
Провадження № 22-ц/789/632/16 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

при секретарі - Бріль В.Л.

з участю сторін - представника ПАТ КБ ПриватБанк ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк на рішення Бережанського районного суду від 28 березня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_2 12 січня 2008 року було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 2000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості, зі строком її дії до 12 січня 2009 року. Згідно вказаного договору позичальник зобов'язувався здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобов'язання і у нього виникла перед ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість по відсотках нарахованих на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності з 3 грудня 2012 року по 3 грудня 2015 року у розмірі 4539,42 грн., яку ПАТ КБ ПриватБанк просить стягнути в судовому порядку.

Рішенням Бережанського районного суду ід 28 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ ПриватБанк звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на те, що рішення суду є незаконним, оскільки винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ ПриватБанк апеляційну скаргу підтримала, пояснила, що нарахування плати за користування коштами проводилось згідно умов та тарифів банку, з якими відповідач був ознайомлений. Вказані умови та тарифи позичальником не підписувались, Памятка клієнта йому не видавалась. З програмного забезпечення банку вбачається, що на імя відповідача виготовлялись ще дві платіжні карточки терміном дії до січня 2010 року та до січня 2012 року, однак відсутні дані про те, що останній їх отримував.

Заслухавши пояснення учасників процесу, доповідача по справі, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 12 січня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_2 укладено договір швидка готівка без номера, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 2000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % на місяць розрахованих на суму залишку непогашеної заборгованості, з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки до 12 січня 2009 року.

У звязку з невиконанням боржником своїх зобовязань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість з повернення тіла кредиту та відсотків перед ПАТ КБ ПриватБанк, яка станом на 22 листопада 2013 року становила 16228,12 грн. Дану заборгованість банк просив стягнути в судовому порядку, однак рішенням Бережанського районного суду від 17 січня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 березня 2014 року, в задоволенні його позовних вимог було відмовлено, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Позивач вдруге звернувся про стягнення заборгованості за даним кредитним договором станом на 11 червня 2015 року в сумі 20099,27 грн, яка складається із 2000 грн заборгованості за кредитом; 10365,97 грн заборгованості по процентам за користування кредитом; 6300 грн заборгованості за пенею та комісією; 500 грн штраф (фіксована частина); 933,30 грн штраф (процентна складова).

За наслідками розгляду даного позову, ухвалою суду від 17 вересня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості, яка виникла станом на 22 листопада 2013 року закрито.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості з 23 листопада 2013 року по 11 червня 2015 року в сумі 3 871,15 грн, яка складається з 2356,81 грн заборгованості по процентах за користування кредитом, 1330 грн заборгованості за пенею та комісією, 184,34 грн штрафу, відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що рішенням Бережанського районного суду від 17 січня 2014 року та рішенням Бережанського районного суду від 17 вересня 2015 року вирішено позови про стягнення відсотків за період з 3 грудня 2012 року по 11 червня 2015 року, тому рішення в частині цих вимог слід скасувати і провадження у справі закрити.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦКП України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Вперше банк звернувся з позовом про захист свого права на повернення тіла кредиту та відсотків в листопаді 2013 року. Вирішуючи вказаний позов, суд констатував, що банк без поважних причин своєчасно не звернувся до суду (по закінченню терміну дії картки) і відповідно втратив право на захист.

Таким чином, на сьогодні у банку відсутнє право на отримання процентів, які є похідними і наслідком кредитного договору.

Керуючись ст.ст. 205, 304, 307, 308, 310, 313, 314, 315, 319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Бережанського районного суду від 28 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про стягнення з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк заборгованості за кредитним договором від 12 січня 2008 року за період з 3 грудня 2012 року по 11 червня 2015 року скасувати, провадження в цій частині закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3