Справа № 202/4585/14-ц
Провадження № 6/202/31/2016
УХВАЛА

Іменем України

08 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 та державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника по цивільній справі №202/4585/14-ц; провадження № 2/202/4023/2014 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 та державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника по цивільній справі №202/4585/14-ц; провадження № 2/202/4023/2014 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину.

В своєму поданні посилалися на те, що згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.05.2014 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зобовязаний виплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно з усіх видів заробітку на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3. За період з 11.04.2014 року по 31.12.2015 року за ОСОБА_4 склалася заборгованість по аліментах, що в сумарному виразі становить 31 500 грн. Заборгованість по аліментам визначена боржнику на підставі ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Останнє відоме місце проживання боржника: АДРЕСА_1. Просили суд, оголосити розшук громадянина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Дослідивши матеріали подання та матеріали цивільної справи № 202/4585/14-ц; провадження № 2/202/4023/2014, суд приходить до висновку про доцільність задоволення подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року /а.с. 19-20/ позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені та присуджено стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 11.04.2014 року.

Дане заочне рішення набрало законної сили 12.05.2014 року.

23.05.2014 року на виконання вище вказаного заочного рішення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, було видано виконавчий лист № 202/4585/14-ц /а.с. 31/.

Даний виконавчий лист перебуває на виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області.

Постановою державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 29.09.2015 року /а.с. 29/, було відкрито виконавче провадження № 48859998 по виконавчому листу №202/4585/14-ц від 23.05.2014 року.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 28.04.2014 року /а.с. 12/ ОСОБА_4, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 з 09.07.1993 року.

З актів державного виконавця від 16.11.2015 року та 13.01.2016 року /а.с. 28/ вбачається, що виходом державного виконавця встановлено, що боржник ОСОБА_4 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1, яка вказана у виконавчому листі № 202/4585/14-ц.

Надані суду акти від 16.11.2015 року та 13.01.2016 року складені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки в актах відсутні підписи стягувача. Також при складанні акту державним виконавцем не встановлені особи, які мешкають за даною адресою. Вказані обставини ставлять під сумнів достовірність викладеної в акті інформації та взагалі вихід державного виконавця за вказаною адресою боржника.

Суду державним виконавцем до свого подання не надано доказів направлення належним чином боржнику постанови від 29.09.2015 року № 48859998 про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу № 202/4585/14-ц від 23.05.2014 року, а також належного повідомлення боржника про дату, час та місце вчинення виконавчих дій.

Також в матеріалах справи наявні виклики № 9/813 від 10.08.2015 року та 9/813 від 12.10.2015 року /а.с. 30/ боржника до Індустріального ВДВС ДМУЮ, в яких зазначено, що боржнику необхідно з'явитись 20 серпня 2015 року та 19 жовтня 2015 року з 9 год. до 12 год., до державного виконавця за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Б. Хмельницького, 11, 2 поверх, каб. № 14. Проте, на вище вказаних викликах вказано номер виконавчого провадження № 48384004, однак згідно постанови державного виконавця від 29.09.2015 року номер виконавчого провадження 48859998, а не 48384004, на викликах від 10.08.2015 року та 12.10.2015 року вказано один й той же вих. № 9/813, виклик від 10.08.2015 року складено до відкриття виконавчого провадження, також у вище вказаних викликах відсутні відомості кому направляється виклик та за якою адресою, а також відсутні докази відправлення боржнику ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 викликів державного виконавця та доказів їх отримання ним або повернення поштового конверта, у зв'язку з чим у суду є сумніви щодо направлення боржнику вище вказаних викликів.

Відповідно до ст. ст. 5, 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень не лише своєчасно і повно, але й неупереджено, а також використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до статті 40 Закону, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Держаним виконавцем не надано до свого подання доказів про те, що ним вживалися всі необхідні заходи згідно вимог п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Згідно ст. 375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Отже, суд робить висновок про відмову у задоволенні подання державному виконавцю, оскільки, акти державного виконавця, які додано до подання як доказ не проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1, складено з порушеннями вимог чинного законодавства, що ставить під сумнів взагалі вихід державного виконавця за вказаною адресою боржника, виклики державного виконавця оформлено не належним чином та без доказів їх направлення боржнику, у зв'язку з чим суд кваліфікує дані докази як неналежні та сумнівні. Також, державним виконавцем не підтверджено, що було вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 11, 15, 40 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, ст. ст. 208-210, 218, 375 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 та державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 про оголошення розшуку боржника по цивільній справі №202/4585/14-ц; провадження № 2/202/4023/2014 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дитину відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Г. Зосименко