Справа № 199/805/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16 квітня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Яншиній Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16 квітня 2011 року відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ДЕУ», реєстраційний номер АЕ 88741 ВХ, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2011 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн..

На умовах договору страхування позивачем було сплачено потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 15 204,77 грн.

Позивач зазначає, що у зв'язку з виплатою страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до винної особи відповідача ОСОБА_1 у розмірі фактичних затрат, пов'язаних із відшкодуванням збитків страхувальнику за вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, тому просив суд стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 15 204,77 грн., а також судові витрати по справі.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляду справи за його відсутності та просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та у позові відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 квітня 2011 року відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ДЕУ», реєстраційний номер АЕ 88741 ВХ, під керуванням ОСОБА_2.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2011 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн..

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до Звіту про оцінку шкоди спричиненої власнику дорожньо-транспортного засобу №843-04-11 Л від 28.04.2011 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Деу», реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 15 204,77 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «СК «ТАС» відповідно до полісу №ВЕ/7807581.

Власник автомобіля «ДЕУ», реєстраційний номер АЕ 88741 ВХ, ОСОБА_2 29.11.2007 року уклав договір страхування наземного транспорту з ПрАТ СК «Інгосстрах».

ПрАТ «СК «ТАС» складено страховий акт та здійснено виплату в порядку регресу на користь ПрАТ «СК «Інгострах» страхового відшкодування у розмірі 15204,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням №55491 від 24 вересня 2012 року.

Як вбачається з позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу, проте суд вважає, що спірні правовідносини виникли між сторонами не в порядку регресу, а в порядку суброгації.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 у п. 27 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при суброгації перебіг строку позовної давності, починається від дня настання страхового випадку, оскільки при переході права вимоги, до страховика переходять усі права, які мав страхувальник, зокрема це стосується і права на подання позову - з моменту ДТП в результаті якого заподіяно шкоду.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, страховий випадок мав місце 16 квітня 2011 року, однак позивач ОСОБА_3 «СК «ТАС» звернувся до суду з позовом про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, 03 лютого 2015 року, тобто з пропуском трирічного строку встановленого законодавством.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги клопотання відповідача про застосування позовної давності, суд вважає Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ТАС» в позові до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, - відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 256, 267, 993 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ТАС» у позові до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г.Якименко