Справа № 159/2026/15-ц Провадження №22-ц/773/1333/16 Головуючий у 1 інстанції: Луньова Т.М.
Категорія:27 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про визнання неподаною і повернення апеляційної скарги

17 листопада 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Бовчалюк З.А., ознайомившись із апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 25 липня 2016 року позов у даній справі задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум»» (, м. Київ, бульвар Верховної Ради,7) заборгованість за кредитним договором № 0192/07/22-CL від 22.08.2007 року в розмірі 49505,76 долари США. з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 2566 доларів США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 38468,69 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1977,70 доларів США, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 6493,37 доларів США, а також стягнути пеню у розмірі 13017,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум»» (, м. Київ, бульвар Верховної Ради,7) як з солідарного боржника за договором поруки від 22 серпня 2007 року заборгованість за кредитним договором № 0192/07/22-CL від 22.08.2007 року в розмірі 49505,76 долари США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 2566 доларів США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 38468,69 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1977,70 доларів США, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 6493,37 доларів США, а також стягнути пеню у розмірі 13017,96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум»» (, м. Київ, бульвар Верховної Ради,7) як з солідарного боржника за договором поруки від 30 грудня 2009 року заборгованість за кредитним договором № 0192/07/22-CL від 22.08.2007 року в розмірі 49505,76 долари США, з яких: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 2566 доларів США, поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 38468,69 доларів США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 1977,70 доларів США, поточна заборгованість за нарахованими процентами - 6493,37 доларів США, а також стягнути пеню у розмірі 13017,96 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на це рішення, яка не була оплачена судовим збором в розмірі ставки, встановленої законом ( 4019,40 гр.).

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 12 серпня 2016 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2016 року в даній справі була залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали сплатити судовий збір в розмірі 4019, 40 гривень.

Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху направлена відповідачу 12 серпня 2016 року, повторно 30 серпня 2016 року,13 вересня 2016 року,06 жовтня 2016 року, 25 жовтня 2016 року, 04 листопада 2016 року для виконання за вказаною ним в апеляційній скарзі адресою ( а.с.115,120,127,128,134).

Проте копія ухвали апеляційного суду не була вручена відповідачу, оскільки направлені конверти повернулися у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

В телефонній розмові, яка була оформлена телефонограмами (а.с.126,140) відповідач ОСОБА_2 ствердив, що саме за адресою вул. Левицького 2/26, м. Ковель, 45000 він проживає та отримує кореспонденцію, а чому саме ухвалу судді апеляційного Волинської області 12 серпня 2016 року він отримує пояснити не меже.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

На підставі наведеного та враховуючи, що за вказаною ОСОБА_2 адресою місця проживання він не отримує судових рішень, не повідомив суд про зміну місця проживання, приходжу до висновку про можливість застосування норми статті 77 ЦПК України.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 17 червня 2015 року ОСОБА_5 - є представником позивача по справі ОСОБА_2 ( а.с.123). В матеріалах справи відсутні відомості про те, що даний Договір між сторонами розірваний, а тому він є чинним на даний момент.

Апеляційним судом Волинської області 30 серпня 20916 року ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 серпня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху було надіслано представнику апелянта ОСОБА_5 та останньою копію ухвали отримано 02.09.2016 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.121).

Однак ні в установлений строк, ні на час постановлення даної ухвали недоліки не усунуто та судовий збір не сплачено.

Згідно ч. 1 ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідач ОСОБА_2, який подав апеляційну скаргу на судове рішення, протягом тривалого часу не вжив будь-яких заходів для виконання ухвали апеляційного суду від 12 серпня 2016 року про залишення його апеляційної скарги без руху, не цікавився станом провадження в даній справі, а тому це є усвідомленими вольовими систематичними вчинками, що лише формально ґрунтуються на положеннях процесуального права і не мають за мету захист порушених, невизнаних чи оспорюваних його прав, а навпаки такі вчинки та діяльність переслідують іншу мету, що в свою чергу порушує передбачене Конвенцією право позивача на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до ст.т.121,297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без оплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення скарги без руху, про що повідомляє апелянта і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання апелянтом ухвали. Якщо апелянт відповідно до ухвали суду у встановлений строк сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання. Інакше апеляційна скарга вважається неподаною і повертається апелянту.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечення виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, вважаю, що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 слід визнати неподаною і повернути апелянту у зв'язку з невиконанням вимог ухвали апеляційного суду Волинського суду від 12 серпня 2016 року.

Керуючись ст.ст.121, 297 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2016 року в даній справі визнати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя апеляційного суду

Волинської області З.А. Бовчалюк