Справа № 310/9473/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у якій зазначив, що 13.11.2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області ухвалено заочне рішення за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яке він не отримував і про існування якого дізнався лише 10 жовтня 2016 року з ЄДРСР. Про звернення з позовом до суду, призначення справи до розгляду йому не було відомо, судову повістку та позов з додатками він не отримував, а на час розгляду справи знаходився на лікуванні, тому не мав змоги прийняти участь у судовому засіданні та своєчасно повідомити про причини неявки. При розгляді справи судом не враховано, що існує рішення суду між тими ж сторонами та з того ж предмету, що і розглядався по цій справі. Він був позбавлений можливості заявити клопотання про застосування строків позовної давності. Вважав, що зазначені обставини мають суттєве значення для вирішення спору, тому просив скасувати заочне рішення Бердянського міськрайонного суду від 13.11.2015 року по справі №310/9473/15-ц і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, у заяві просив розглянути справу в його відсутності.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився без поважних причин, у письмовому запереченні просив відмовити у перегляді заочного рішення.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 228 ч. 1 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 231 ч. 3. ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Стаття 232 ч. 1 ЦПК України передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи відповідач не отримав судову повістку про виклик його в судове засідання 13.11.2016 року і вона повернулась до суду з відміткою Укрпошти «За закінченням терміну зберігання» (а.с.52).

Вказана обставина не є достатньою для скасування заочного рішення, оскільки заявник не зазначив та не надав суду жодного доказу, який має істотне значення для правильного вирішення справи. Так, заявник посилається на існування рішення суду по спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, але доказів, які цю обставину підтверджують не надав.

Суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави для скасування заочного рішення і заяву необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 228, 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя