Справа № 720/227/16-ц
Провадження № 2/720/243/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Бурлака В.С.

представника позивачки ОСОБА_1В

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Новоселицького району Чернівецької області та третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 Маряни Володимирівни про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 12 лютого 1993 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку домоволодіння, яке розташовано по вул. Калініна, № 25 в с. Тарасівці Новоселицького району, яку своєчасно прийняв син спадкодавці чоловік позивачки ОСОБА_6, як спадкоємець за законом 1 черги. 26 серпня 2014 року після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Спадщину після його смерті вона прийняла своєчасно як спадкоємець за законом 1 черги. Інші спадкоємці спадщину не прийняли. Але оскільки спадкодавець не отримав при житті свідоцтво про право власності на нерухоме майно, вона не може оформити на себе право власності на спадщину. Просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 позов визнала та пояснила, що на спадкове майно не претендує та не заперечує проти визнання права власності на спадщину за позивачкою.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачки та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що відповідно до довідки ОСОБА_4 сільської ради Новоселицького району № 191 від 22 січня 2016 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по вул. Калініна, № 25 в с. Тарасівці Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали четверо осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/4 частці домоволодіння.

Житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння, побудовані до 1990 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстровані в ОСОБА_4 сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності.

Після смерті 12 лютого 1993 року ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/4 частку вказаного домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З свідоцтва про народження серії ЯК № 209883 від 15 березня 1949 року вбачається, що ОСОБА_5 була матірю ОСОБА_6.

ОСОБА_6 спадщину після смерті своєї матері прийняв своєчасно як спадкоємець 1 черги за законом, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем, чим вступив в управління та володіння спадщиною, що підтверджується довідкою ОСОБА_4 сільської ради Новоселицького району № 312 від 28 січня 2016 року.

Після смерті 26 серпня 2014 року ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння, а саме на 1/4 частину належну йому, як колишньому члену колгоспного двору та на 1/4 частину домоволодіння, яку він успадкував після смерті своєї матері.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З свідоцтва про одруження серії І-МИ № 273629 від 01 травня 1975 року вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 був чоловіком позивачки ОСОБА_3.

Позивачка своєчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка як спадкоємець за законом 1 черги, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем, що підтверджується довідкою ОСОБА_4 сільської ради Новоселицького району № 09 від 05 січня 2015 року.

Однак, у звязку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння.

Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за законом 1 черги після смерті свого чоловіка та своєчасно прийняла спадщину, інші спадкоємці спадщину не прийняли, то суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у звязку із чим позов слід задовольнити та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння в порядку спадкування.

На підставі ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 328, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера «А», гаражу літера «Б», літніх кухонь літера «В», «Е», сараїв літера «Г», «Д», «Є», «З», навісу літера «Ж», вбиральні літера «І», колодязя № 1, огорожі № 2-6 та яке розташовано по вул. Калініна, № 25 в с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_6.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: