Справа № 461/1180/14 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В.
Провадження № 22-ц/783/598/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого Берези В.І., суддів Штефаніци Ю.Г., Крайник Н.П., за участю секретаря судового засідання Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, на рішення Галицького районного суду м.Львова від 1 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_5, третя особа Львівське комунальне підприємство « Центральне» про зобов»язання до вчинення дій ,-

встановила:

оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2- ОСОБА_3, вважає що цим рішенням порушені права ОСОБА_2 як особи, що участі у розгляді справі не брала. Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_4 адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_5, третя особа ЛКП «Центральне» про зобов»язання до вчинення дій задовольнити.

Обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції неповно з»ясував усі обставини у справі, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовано норми матеріального права. Відповідач ОСОБА_6 здійснив самовільну забудову балкону спільного користування, мешканці будинку згідно заяви не заперечили проти розширення квартири за рахунок балкону,однак підпису ОСОБА_2 як власника суміжної квартири № 2 не було. Відповідач порушив право спільної власності на балкон спільного користування. При здійсненні реконструкції квартири № 3 не було дотримано усіх необхідних державних будівельних норм. Згідно технічного висновку про проведення обстеження квартири №2 скління балконів в кінцевому підсумку може призвести до деформації балконної плити, вхідні двері до квартири встановлено в межах стіни квартири №2 на віддалі 48 см. від вікна квартири № 2. При відкритих дверях є недостатньою освітленість в кухні та рекомендовано балкон залишити у загальному користуванні.

Перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та пред»явлених позовних вимог законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції , заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4 Районної адміністрації , які апеляційну скаргу підтримали , у відсутності інших учасників, які до суду не з»явились , поважних причин неявки не підтвердили, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Як видно з матеріалів справи у липні 2012 року позивач ОСОБА_4 районна адміністрація Львівської міської ради звернулась з позовом до суду до відповідача ОСОБА_5, третя особа ЛКП «Центральне» у якому просила зобов»язати гр.. ОСОБА_5 власника квартири № 3 буд.5 на вул. Цеховій за власні кошти демонтувати самовільно влаштований балкон до квартири №3 та привести балкон загального користування до попереднього стану.

Згідно оскаржуваного рішення у задоволенні позову відмолено. Рішення оскаржила ОСОБА_4 районна адміністрація Львівської міської ради та згідно ухвали від 25 вересня 2014 року колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області апеляційну скаргу відхилено, а рішення від 01 квітня 2014 року залишено без змін.

Рішення зазначених судів ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 січня 2015 року залишено без змін , а касаційну скаргу ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради відхилено.

Вирішуючи зазначений спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при здійсненні реконструкції кв. №3 на вул. Цеховій, 5 в м. Львові було дотримано вcix необхідних державних будівельних норм, а прибудова веранди до квартири №3 споруджена з дотриманням санітарного та протипожежного законодавства, приєднання балкону не порушує санітарно-технічних, будівельних вимог і правил експлуатації будинку, а навпаки, відповідає таким нормам та може експлуатуватись без будь-яких застережень. Відсутність технічних висновків щодо безпечності проведення демонтажу унеможливлює здійснення такого , окрім того зазначив, що відповідно до заяви мешканців будинку №5 на вул. Цеховій , вони не заперечують щодо розширення кв.№3 за рахунок балкону загального користування, який примикає до даної квартири та прийшов до висновку про те, що права мешканців зазначеного будинку відповідачем не порушені, а здійснена реконструкція відповідає будівельним, санітарно-технічним вимогам.

Такий висновок суду першої інстанції , з яким погодились і вищі суди, зроблено з урахуванням звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкта від 20.03.2014 року, затвердженого ПП «Малахіт» /а.с.77-78/.

Апелянт ОСОБА_2 в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на долучений нею до апеляційної скарги висновок експерта з технічного дослідження від 30.10.2015 року Львівського філіалу «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ»/а.с.184-192/,згідно якого забудова балкону виконана з порушенням вимог ДБН , встановлені на балконі вхідні двері до квартири № 3 встановлено в межах стіни квартири №2 на віддалі 48 см від вікна її квартири та при відкритих дверях освітленість в кухні не відповідає нормативній, в частину вікна світло не попадає, та власник квартири №2 втрачає можливість користуватись частиною балкону.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку , не порушать санітарно- технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання та перепланування квартири, що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради.

Контроль за утриманням квартир, що належать громадянам, згідно до ст.154 ЖК України, здійснюють виконавчі комітети місцевих Рад.

Відповідно до ч. 3 ст..60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Як видно з оскаржуваного рішення судом встановлені обставини щодо відповідності реконструкції балкону будівельним нормам та санітарно-технічним вимогам.

Обставини на які вказує апелянт, посилаючись на висновок експертизи з технічних досліджень від 30.10.2015 року у суді першої інстанції не досліджувались та спір зазначених обставин не стосувався, оскільки позивачем була ОСОБА_4 районна державна адміністрація ЛМР , при заявленні позову така посилалась на норми ст.. 152 ЖК України та жодних доказів в підтвердження порушень прав інших осіб в тому числі апелянта подано не було, судами встановлено, що влаштований до згаданої квартири балкон був наявний і до проведення реконструкції..

Таким чином обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі стосуються лише її прав, зокрема права користуватись спільним балконом, а також інших порушених прав, зокрема тих , які зазначені у долученому до апеляційної скарги технічному висновку від 30.10.2015 року щодо проведення обстеження квартири №2 та конструкцій будинку на вул..Цеховій,5 в м. Львові, а отже є самостійним способом захисту прав співвласника спрямованих на усунення цих порушень та зазначені обставини у апеляційній скарзі не є підставою для скасування оскаржуваного рішення за позовом ОСОБА_4 районної адміністрації Львівської міської ради.

Враховуючи наведене, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

Ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 1 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_7