Справа № 159/6916/14-ц
Провадження № 6/159/7/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лесика В.О.,

з участю секретаря Жукової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі території України до виконання ним своїх зобовязань,

в с т а н о в и в:

19.12.2015 року старший державний виконавець ВДВС Ковельського міськрайонного управлня юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі території України до виконання ним своїх зобовязань.

Вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 49319, 68 грн., що є еквівалентом сумі 3200 доларів США станом на 17.11.2014 року, 1642,01 грн. пені, 194,40 грн. 3% річних від простроченої суми станом на 17.11.2014 року та 511,56 грн. судових витрат (справа № 159/6916/14-ц).

Підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань неодноразове викликання боржника до ВДВС Ковельського МРУЮ рекомендованою кореспонденцією та викликами державного виконавця.

Відповідно до надходження виконавчого листа виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказувався семиденний термін для самостійного виконання та направлено сторонам виконавчого провадження. Також боржника неодноразово було сповіщено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду. Рішення боржником самостійно у вказаний термін не виконалось.

З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до відповідних установ. Також, 13.10.2015 року при виході державного виконавця за адресою: м. Ковель, вул. Залізнична, 2/505, з метою перевірки майнового стану було складено акт, де встановлено, що на стук двері ніхто не відкривав, зі слів сусідів божник за вказаною адресою не проживає, але час від часу зявляється, фактичне його місце проживання смт. Люблинець, вул. Жовтнева, 15/2, при виході за вказаною адресою на стукіт державного виконавця двері ніхто не відчинив, хоча було чутно, що в квартирі хтось знаходиться, тому державному виконавцеві не можливо було перевірити майновий стан боржника.

Станом на 17.02.2016 року боржник ОСОБА_2 заборгованість по виконавчому провадженню не погасив.

Державний виконавець зазначає, що про ухилення боржником від виконання свідчить наступне: боржник зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, але державному виконавцю жодного разу не вдалося його побачити за вказаною адресою, також зі слів сусідів та стягувача було встановлено фактичне місце проживання боржника - смт. Люблинець, вул. Жовтнева, 15/2, за цією адресою також неможливо зустріти боржника для опису майна в рахунок погашення боргу.

15.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про поверхня виконавчого документа стягувачеві згідно ч. 1 п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

02.02.2016 року стягував ОСОБА_3 повторно предявив виконавчий документ для виконання.

05.02.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам.

09.02.2016 року боржнику направлено виклик державного виконавця та попередження щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Боржник не надає самостійно інформації де він проживає, що унеможливлює перевірку майнового стану боржника за місцем проживання та звернення стягнення на виявлене майно.

Тому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до сплати боржником заборгованості по виконавчому документу.

Вивчивши матеріали подання, суд прийшов до висновку, що подання є безпідставним та не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження № 47273814 про стягнення з громадянина ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу 49319, 68 грн., що є еквівалентом сумі 3200 доларів США станом на 17.11.2014 року, 1642,01 грн. пені, 194,40 грн. 3% річних від простроченої суми станом на 17.11.2014 року та 511,56 грн. судових витрат. Боржником станом на 17.02.2016 року заборгованість по виконавчому провадженню не погасив.

Згідно відповіді центру з надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Ковеля, Ковельського, Турійського, Старовижівського, Маневицького, Любомльського та Швацького районів № 5/3487-в від 29.09.2015 року, згідно бази даних РІІС, НАІС ДАІ станом на 26.09.2015 року на гр. ОСОБА_2 транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 22.09.2015 року про осіб-боржників, яку отримують пенсії, осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформації щодо ОСОБА_2 не знайдено.

З відповідей Державної податкової служби України від 23.09.2015 року вбачається, що платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває, інформація стосовно боржників фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2015 року відомості щодо ОСОБА_2 відсутні.

Згідно зі статтею 377 -1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

П. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду не за сам факт невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Суду не наведено достатньо доказів про ухилення боржником від виконання зобовязань, чи мала намір ця особа не виконувати належні до виконання зобов'язання в повному обсязі.

Саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду обов'язків.

Поряд з цим, державним виконавцем не надано доказів про дійсність перетину кордону України боржником (періодичність, ціль і т.п.), що додатково дає підстави у відмові в задоволенні клопотання.

Заявником не доведено та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник ОСОБА_2 ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням виконавчої служби, а тому у суду не має передбачених законом підстав для обмеження останньому у праві виїзду за межі України.

Будь-які інші докази про ухилення боржником від виконання рішення крім повідомлень державного виконавця відсутні.

З урахуванням наведеного, слід відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі території України до виконання ним своїх зобовязань.

На підставі п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі території України до виконання ним своїх зобовязан.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_4