Справа № 488/3146/15-ц
Номер провадження 2/489/398/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі-позивач) до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за рахунок коштів позивача потерпілому ОСОБА_2, який є застрахованою особою Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, здійснено відшкодування майнової шкоди, заподіяну йому з вини відповідача. Вказує, що за такого, позивач набув права зворотної вимоги до відповідача в розмірі сплаченого відшкодування.

Просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 4117,92 грн.

Представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не відомо.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Вироком від 25.04.2014 відповідача визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Як слідує з вироку, відповідачем було спричинено ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синців на обличчі, закритого перелому 3-ї п'ясткової кістки правої кістки, основи 5-го пальця лівої кістки.

Відповідно до наданих суду позивачем листків непрацездатності №609066, №609697 потерпілий ОСОБА_2 не працював з 02.12.2013 по 28.12.2013 та з 29.12.2013 по 15.01.2014. Призначена допомога з тимчасової непрацездатності в розмірі 100% за 22/27 робочих (календарних дні); 100% за 7/18 робочих (календарних) дні.

Згідно з розрахунку допомоги у зв'язку з хворобою за місяць січень 2014 року, позивачем виплачено ОСОБА_2 2196,86 грн. та 1201,06 грн., а в сумі 4117,92 грн.

Позивач вказує, що із виплатою ним допомоги у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_2 у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Згідно положень ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» №1105-ХІV від 23.09.1999 р. в новій редакції згідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» №77-VIII/77-19/ - за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), тощо.

Ч. 1 ст. 22 вказаного закону передбачає, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЗУ №1105 допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому КМУ.

В п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 р. вказано, що у порядку цивільного судочинства підлягають розгляду позови виконавчих органів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за зворотною вимогою ( у порядку регресу) до фізичної особи, з вини якої ушкоджено здоров'я застрахованого, що призвело до витрат на допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю чи страхових виплат, оскільки спір є цивільно-правовим (ст. 1191 ЦК України).

Згідно ст. 1191 Цивільного Кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню в порядку регресу кошти в розмірі 4117,92 грн.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позов Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, 05.05.1965 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (ідент. код - 20866865) матеріальну шкоду в порядку регресу в сумі 4117 (чотири тисячі сто сімнадцять) грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв