Справа № 215/3928/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді - Мельника Ю.П.

за участю: секретаря - Паращенко В.Д.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справуза позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Північний гірничозбагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

В позові зазначив, що він - ОСОБА_3, пропрацював на підприємстві - відповідача в Першотравневому карєрі по професії - черговим слюсарем з ремонту устаткування, старшим майстром виробництва в період з 13.10.1969 по 01.06.1994 р.р., з 11.04.1997 по 31.12.2009 р.р. - звільнений з підприємства в звязку з переводом.

20 січня 2015 р. висновком лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини протокол № 124, йому було встановлено професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії); нейросенсорна приглухуватість першого ступеню (з легким зниженням слуху), захворювання професійні.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, в пункті 17 встановлено, що причиною отримання профзахворювання явилась, саме робота в умовах перевищення гранично - допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, оскільки підпадав на своєму робочому місці під вплив підвищених параметрів шум - від 93 до 102 дБА, запиленість - повітря робочої зони - вміст вільного двоокису кремнію - 5.2 до 16,9 мг/ад5ьяри^н©рмь2ї0«мг/м3.

Висновком медико - соціально експертною комісією 12 ААА № 004812 йому первісно 28.04.2015 року встановлено 20% втрати професійної працездатності, 15% по ХОЗЛ та 5% по туговухості на безстроковий термін.

З 2013 року він взятий під диспансерний нагляд з приводу бронхіту, прояви погіршення стану здоровя мали хронічний характер і на теперішній час його постійно непокоять приступи кашлю, які переходять у сухоти, турбують болі в грудній клітці, виникає запаморочення, має погіршення слуху, виникає шум у вухах та різкі болі.

Через приступи кашлю, виникає задишка, у нього інколи починається відчуття нестачі повітря, змушений користуватися інгалятором. Епізоди утрудненого дихання виникають до 2 разів на добу, спонтанно вранці. Приймає антибіотики, на сьогодні він не може обійтись без медикаментів, швидко втомлюється, сухоти непокоять при зміні погоди, наявності пилу, весь час почуваюсь хворим, перестав отримувати задоволення від життя. В звязку з погіршенням слуху, він недочуваю, змушений постійно перепитувати. У нього часто виникає шум у вухах та болі, які призводять до головокружіння, змушений приймати медичні препарати. Це загальновідома річ, в звязку з негативними фізіологічними змінами у нього виникли незворотні зміни в організмі, тому для нього це є нервові щоденні потрясіння, які не потребують доказів. Він позбавлений нормального життя, негативні зміни вимагають від нього додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоровя.

Додаткових моральних страждань та переживань спричиняє той факт, що по висновку лікарів йому для підтримання свого стану здоровя рекомендовано: нагляд лікарів за місцем проживання, прийом медикаментів (протизапальних препаратів), щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії - профілакторії в теплу пору року, санаторне - курортне лікування. Із вказаного вбачається, що для підтримання свого стану здоровя я вимушений постійно лікуватися, бути не вдома, що також спричиняє моральні страждання.

Свої моральні страждання оцінити не можливо, його здоровя та життя, як і для кожної людини є самим важливим та цінним, але сума компенсації в розмірі 243 000,00 гривень стягнута з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» це якимось чином зможе компенсувати його страждання та переживання, дасть можливість пройти хороший курс лікування, що в свою чергу покращить його здоровя, а звідси і моральний стан.

На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на мою користь 243 000,00 гривень за спричинену моральну шкоду.

В судове засідання позивач та його представник не зявився, надав заяву до суду про підтримку позовних вимог і про розгляд справи в його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 надалда заяву до суду про не визнання позовних вимог в повному обсязі і про розгляд справи в їх відсутність., свої заперечення надали в письмовому вигляді.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторонами не оспорюється той факт, що ОСОБА_3, пропрацював на підприємстві - відповідача в Першотравневому карєрі по професії - черговим слюсарем з ремонту устаткування, старшим майстром виробництва в період з 13.10.1969 по 01.06.1994 р.р., з 11.04.1997 по 31.12.2009 р.р. - звільнений з підприємства в звязку з переводом а.с.6-12.

Відповідно до акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13.03.2015р. встановлено, що причиною виникнення професійного захворювання у ОСОБА_3 є хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легень першої стадії); нейросенсорна приглухуватість першого ступеню (з легким зниженням слуху), захворювання професійні.

За висновком МСЕК від 28.04.2015 року встановлено 20% втрати професійної працездатності, 15% по ХОЗЛ та 5% по туговухості на безстроковий термін а.с.16.

Актом розслідування хронічного професійного захворювання (форма П-4) від 13.03.2015р. встановлена причина профзахворювання (п.14-16).

Зазначеним актом розслідування вказані обставини, за яких виникло професійне захворювання: це умови праці, що характеризуються перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

Стаття 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що «забезпечення безпечних і не шкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Аналогічні вимоги передбачені ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Статтею 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, повязаних з виконанням трудових обов'язків.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування визначається законодавством.

За змістом ч.ч.1-3 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я та душевних стражданнях, яких особа зазнала в звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних і фізичних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізацій, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно до частини 2 абз. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (зі змінами), судам необхідно враховувати , що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності погіршення прав працівника у сфері трудових відносин ( в тому числі виконання робіт у безпечних для життя і здоровя умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

До юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих звязків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Вказане свідчить про те, що закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обовязку власника відшкодувати моральну шкоду.

Відповідно до вимог ст.14 «Про охорону праці», акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 березня 2015р., виписок МСЕК а.с.16, виписок із історії хвороби ОСОБА_3 - суд вважає, що вищевказані докази свідчать про доведеність виконання робіт позивачем у небезпечних для життя і здоров'я умовах.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача, та часу роботи у відповідачів, вини позивача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Отже, враховуючи те, що вперше позивачу встановлено 20% втрати працездатності, а також фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково та стягнути з Публічного акціонерного товариства Північний гірничозбагачувальний комбінат» на його користь в рахунок компенсації моральної шкоди 15 000 грн. та судові витрати по справі.

На підставі ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3, 212, 213-214, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 15000,00 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Північний гірничо - збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана всіма учасниками по справі до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: