Справа № 583/1363/16-ц
13 червня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого Плотникової Н.Б.
при секретарі Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом
треті особи: Центр надання адміністративних послуг, виконавчий комітет Охтирської міської ради
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
27 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати ОСОБА_2. таким, що втратив право користування житловим будинком по вул. Мішечкіна, 28 м. Охтирка Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2016 р., їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою вул. Мішечкіна, 28 м. Охтирка Сумської області. В даному житловому будинку зареєстрований ОСОБА_2, який ніколи не проживав та не проживає у вказаному будинку. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб, тому вона вимушена сплачувати комунальні платежі за відповідача. Реєстрація відповідача у її будинку створює перешкоди у вільному володінні, розпорядженні своєю власністю, вона не має можливості оформити субсидію на сплату комунальних платежів, тому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житлом в будинку № 28 вул. Мішечкіна м. Охтирка.
Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити і визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою вул. Мішечкіна, 28 м. Охтирка Сумської області.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, причин неявки суду не повідомив, справа розглядається в порядку заочного провадження.
Представник третьої особи - Центру надання адміністративних послуг в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник третьої особи виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2016 р. належить житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташований за адресою: вул. Мішечкіна, 28 м. Охтирка Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 30.03.2016 р., виданим державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.03.2016 р.
Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Згідно із ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до довідки виконкому Охтирської міської ради № 16 від 20.01.2016 р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживав та не проживає на теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
За змістом ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно з ч.4 ст.156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що положення ч.2 ст.405 ЦК України поширюється і на тих членів сімї власника житла, які припинили з ним сімейні відносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин у домоволодінні по Мішечкіна, 28 м. Охтирка Сумської області не проживає понад один рік, що підтверджується довідкою виконкому Охтирської міської ради № 16 від 20.01.2016 р. та актом від 22.01.2016 р., складеним та підписаним головою квартального комітету ОСОБА_4 та членами комітету ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, згідно якого за адресою вул. Мішечкіна, 28 м. Охтирка зареєстровані ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_2, але фактично в даному будинку проживають ОСОБА_8, ОСОБА_9, що засвідчили сусіди ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
Встановлено, що договір найму житлового приміщення відповідачем з власником будинку не укладався.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 більше одного року без поважних причин був відсутній і не проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому втратив право користування даним житлом.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, ст. ст. 16, 319, 383, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Мішечкіна, 28 м. Охтирка Сумської області.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Плотникова Н.Б.