Справа № 128/3261/16-ц Провадження № 22-ц/772/3393/2016Головуючий в суді першої інстанції Саєнко О. Б.
Категорія 58Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Берегового О.Ю.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника апелянтки, позивачки ОСОБА_2 - адвоката Огородника В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за по-зовом

ОСОБА_2 до Вінницького районного відділу Державної

виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у

Вінницькій області про зняття арешту,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, її представника Огородника Володимира Васильовича на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

14 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернулася у Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до Вінницького районного відділу Державної ви-конавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінниць-кій області ( далі - Вінницький РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 про зняття арешту з майна ( а. с. 2-6 ), посилаючись на наступні обста-вини. 20 серпня 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 був укладений договір позики на 1700000,00 гривень. 27 вересня 2013 року у забезпечення ви-конання зобов'язань за договором позики між ними укладений договір застави транспортних засобів в кількості 12 одиниць. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_6 своїх зобов'язань з повернення позичених коштів, рішенням Він-ницького районного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року з борж-ника стягнуто на користь позивачки 1700000,00 гривень. Постановою Вінниць-кого РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 10 серпня 2016 року відкрито ви-конавче провадження з примусового виконання судового рішення про стягнен-ня грошового боргу. В ході здійснення виконавчого провадження ОСОБА_2 стало відомо про те, що постановою державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ Остачинської І.А. від 07 лютого 2014 року ВП № 41885737 накладений арешт на все майно боржника ОСОБА_5, оголошено заборону на відчу-ження всього його майна, в тому числі заставлених автомобілів, у зв'язку з на-явністю в останнього грошового боргу в розмірі 440774,12 гривень і невиконан-ням обов'язку з погашення цього боргу у добровільному порядку. Посилаючись на пріоритет зареєстрованого обтяження у зв'язку з черговістю реєстрації тако-го обтяження, а завдяки цьому на власне переважне право на звернення стяг-нення на предмет обтяження, ОСОБА_2 просила суд звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ Оста-чинської І.А. від 07 лютого 2014 року ВП № 41885737, всі дванадцять автомо-білів, належних на праві власності ОСОБА_5

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено ( а. с. 30, 33-35 ).

Не погоджуючись з ухваленим у справі рішенням, позивачка ОСОБА_2, її представник, адвокат Огородник В.В. оскаржують його в апеляційному поряд-ку, просять скасувати зазначене рішення Вінницького районного суду Вінниць-кої області від 06 жовтня 2016 року, ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2 у повному обсязі. Апелянти вважають оскаржуване рішен-ня необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм закону, таким, що не від-повідає нормам матеріального і процесуального права ( а. с. 38-41 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представ-ника позивачки, адвоката Огородніка В.В., дослідивши матеріали справи, проа-налізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність і об-ґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути закон-ним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги ци-вільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рі-шення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими дока-зами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведе-ність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам, воно є законним, об-ґрунтованим, об'єктивним та справедливим.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції, керуючись нормами Закону України «Про виконавче прова-дження», підкреслив, що до суду з позовом про визнання права власності на спірне майно і про зняття з нього арешту може звернутися особа, яка вважає, що майно, на яке накладний арешт, належить їй, а не боржникові. У всіх інших випадках (крім випадків, перерахованих в частинах 2, 3 статті 60 цього Закону) незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. В оскаржуваній ухвалі суд підкреслив, що виконавче провадження № 46684929 з примусового виконання виконавчого листа від 14 січня 2014 року № 127/5425/13-ц, в якому 07 лютого 2014 року була винесена постанова про накладення арешту на рухоме майно ОСОБА_5 у вигляді дванадцяти автомобілів, завершене 29 липня 2016 року на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». З цього при-воду заступником начальника Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій облас-ті 29 липня 2016 року винесена постанова про закінчення виконавчого прова-дження.

Позивачка ОСОБА_2, її представник Огородник В.В. звернулися в суд з даним позовом лише 14 вересня 2016 року, тобто уже після завершення 29 лип-ня 2016 року виконавчого провадження № 46684929 з примусового виконання виконавчого листа від 14 січня 2014 року № 127/5425/13-ц, що є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2

Оскаржуючи рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року, позивачка та її представник посилаються на норми частин 1-2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», де визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржни-ка, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи приму-сового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі, якщо у виконавчому прова-дженні державним виконавцем накладений арешт на майно боржника, у поста-нові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого до-кумента до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, держав-ний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. На думку апелянтів, суд невірно витлумачив частину 1 статті 50 Закону Укра-їни «Про виконавче провадження», не врахував, що арешт, зокрема, з транс-портних засобів не знятий лише через несплату і не стягнення з боржника ОСОБА_6 виконавчого збору за фактично виконаним виконавчим проваджен-ням. Апелянти, посилаючись на статтю 572 ЦК України, наголошують на пору-шенні прав та інтересів ОСОБА_2 як заставодержателя, вимагають скасуван-ня оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову у пов-ному обсязі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спросто-вують висновків суду, викладених у рішенні від 06 жовтня 2016 року, по ре-зультатах розгляду даного спору.

Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодек-су, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які бе-руть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 303 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним су-дом. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переві-ряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таких підстав, які б на задоволення апеляційної скарги тягнули скасування оскаржуваного рішення суду, колегія суддів апеляційного суду не знаходить.

Відповідно до норм статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках не стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого прова-дження, арешт з майна боржника не знімається, не скасовуються інші заходи примусового виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або за-перечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апе-ляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстан-ції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального пра-ва. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з од-них лише формальних міркувань.

Оскаржуване судове рішення від 06 жовтня 2016 року ухвалене з дотриман-ням відповідних положень цивільного законодавства України, суд не помилив-ся у визначенні правовідносин, що склалися між сторонами у справі, застосував саме ті норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини, дав повну та об'єктивну оцінку поясненням, доводам та доказам сторін, вірно за-стосував норми ЦПК України. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України судове рішення належним чином вмотивоване, тому підстав для задоволення апеляційної скарги, доводами якої не спростовуються висновки суду першої ін-станції, судова колегія апеляціного суду не знаходить.

Керуючись нормами статтей 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів апеляційного суду -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, її представника Огородника Володимира Васильовича відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошен-ня, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціа-лізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом: