Справа № 555/320/16-ц
Номер провадження 2/555/245/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Мельничук Н. В.

при секретарі Кравчук С. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18.12.2008 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти. Однак, відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконує і станом на 31.12.2015 року в неї утворилась заборгованість в сумі 11389.96 грн., з яких 814.81 грн. - заборгованість за кредитом, 6806.58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2750.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 518.57 грн. - штраф (процентна частина), а також судові витрати у розмірі 1378.00 грн.

Представник позивача згідно письмової заяви підтримав позовні вимоги в повному об'ємі, просить розглядати справу у його відсутності.

Представник відповідача - адвокат Щур О.В. подав до суду заяву у якій просить застосувати до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» позовну давність, оскільки строк дії крединтої картки закінчився ще в у травні 2010 року, позовна заява подана у лютому 2016 року, таким чином позивачем пропущено встановлений законом трьохрічний строк позовної давності. Вважає, що позивачем також пропущений спеціальний строк позовної давності в один рік, який встановлений законодавством щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). З наведених підстав просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Із заяви ОСОБА_1 від 18.12.2008 року вбачається, що особа виявила бажання оформити на своє ім'я кредитну картку із кредитним лімітом, з відсотками за користування кредитом у розмірі 3% на місяць, на суму залишку заборгованості. Відповідач висловив згоду, що підписана заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком Договір.

Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 31.12.2015 року становить 11389.96 грн., що вбачається із розрахунку заборгованості.

Судом встановлено, що 18.12.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір складається із Заяви позичальника разом з пам'яткою клієнта, Умов і правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку, є договором приєднання, укладеним в порядку, встановленому ч.1 ст.634 ЦК України.

Згідно п.3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також встановлено та підтверджується розрахунком заборгованості, що ОСОБА_1 порушила взяті на себе, згідно кредитного договору, зобов'язання, зокрема, станом на 31.12.2015 року у неї утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 11389.96 грн., з яких 814.81 грн. - заборгованість за кредитом, 6806.58 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2750.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 518.57 грн. - штраф (процентна частина).

Відповідно до наявної у матеріалах справи заявника представника відповідача від 25.03.2016 року, відповідач просить застосувати до вимог про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитом трирічний строк позовної давності, а також річний строк позовної давності щодо стягнення штрафу.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження виконання взятих на себе за кредитним договором зобов'язань відповідач не надав.

Разом з тим, представник позивача - адвокат Щур О.В. просить застосувати строк позовної давності.

Так, як визначено у ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст.253 ЦПК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ч.1 ст.254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс-14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою » тдитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (cт.261 ЦК України), а не закінченням стрку дії договору.

За змістом ч.1 cт.360-7 ЦПК України, рішення Верховного суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Питання щодо застосування строку позовної давності відповідно до статті 256 ЦК України, частин першої та п 'ятої статті 261 ЦК України, частини четвертої статті 267 ЦК України, з урахуванням зазначених вище обставин, має бути з'ясовано за клопотанням стогни по справі.

Так, у заяві позичальника термін дії картки встановлено до травня 2010 року, відтак, останнім днем на звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом порушених прав за даним кредитним договором є 31.05.2013 року.

Разом з тим, згідно накладної №732210 експрес доставки «Меркурій», ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся із позовом 10.02.2016 року, тобто поза межами строку позовної давності.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, застосовуючи строк позовної давності, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволеню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 253, 254, 257, 259, 260, 261, 267, 525, 526, 530, 533, 549, 550, 551, 610, 625, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 88, 209, 213 -215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд.

Суддя: Мельничук Н. В.