РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14195/15-ц

пр. № 2/759/676/16

20 січня 2016 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді - Борденюка В.В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2014 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення на предмет іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що, 30.01.2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 0011/07/21-N, згідно умов якого ОСОБА_1 було надано у кредит грошові кошти у розмірі 29 000,00 доларів США із сплатою 13,00% річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був укладений договір іпотеки від 13.01.2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить останнім на праві власності. Оскільки ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, утворилась заборгованість за кредитним договором на загальну суму 14 089,90 доларів США. У зв'язку із цим позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно для задоволення грошових вимог, шляхом продажу вказаного майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату та місце судового засідання неодноразово повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомляли, що свідчить про наявність підстав для розгляду даної справи у їх відсутність у заочному порядку.

Вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову, виходячи із такого.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, що 30.01.2008 між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмір 29 000,00 дол. США строком до 30.01.2022 зі сплатою відсотків у розмірі 13,00 % річних. Договором передбачено, що місячне внесення платежу у розмір 162,00 дол. США та суму нарахованих процентів на дату платежу до 20 числа кожного місяця.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки від 13.01.2007 року, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить останнім на праві власності.

В свою чергу Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Кредитним договором (зокрема, в п. 1.1 частини № 2 Кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені Кредитним договором.

ПАТ «Банк Форум» виконав свої зобов'язання перед відповідачем, надавши йому у кредит грошові кошти в розмірі 29 000,00 доларів США. Факт надання кредиту також підтверджується наявною у матеріалах справи копією заявки від 31 січня 2007 року.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), та в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу.

Однак позичальником умови договору кредиту належним чином не виконувались.

У зв'язку з цим, банк заявив до позичальника позов про дострокове повернення кредитної заборгованості, яка складається з залишку заборгованості за кредитом у сумі 14 089,90 доларів США, що еквівалентно 301 470,98 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, 11 934,53 доларів США заборгованості по тілу кредиту, що еквівалентно 255 354,15 грн. за офіційним курсом НБУ, суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 189,63 доларів США, що еквівалентно 4 057,37 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості і суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1 956,74 доларів США, що еквівалентно 42 059,46 гривень за офіційним курсом НБУ.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов'язань і наявність підтверджується наявними у матеріалах справи наданими позивачем вказаними платіжними документами і розрахунком заборгованості, якими підтверджується заявлений банком розмір загального боргу позичальника.

Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Викладене свідчить про наявність підстав на звернення стягнення на користь кредитора на предмет іпотеки за договором іпотеки від 13.01.2007, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка належить відповідачам на праві власності, в рахунок задоволення вимог позивача за кредитним договором № 0011/07/21-N від 30.01.2008 року.

Відповідно до статей 590, 591 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Викладене свідчить про наявність підстав для задоволення позову у цій частині.

Водночас, за змістом Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон), протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку. Дія цього Закону не поширюється на осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Виходячи із положень ст. 3 вказаного Закону він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

В цивільному законодавстві мораторій визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Отже, мораторій є відстроченням виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта.

Встановлений Законом № 1304-VII мораторій на стягнення нерухомого житлового майна громадян України, наданого як забезпечення зобов'язань за кредитами в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).

За таких обставин рішення суду у даній справі у частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає відстроченню до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Керуючись ст. ст. 525, 526, 527, 530, 572, 589 - 592, 610, 611 ЦК України, ст.ст. 11, 33, 39, 40 Закону України „Про заставу", ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 224 - 225, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

З метою задоволення грошових вимог публічного акціонерного товариства «Банк Форум», звернути стягнення на іпотечне майно - АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Банк Форум» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0011/07/21-N від 30 січня 2007 року в сумі 14 089,90 доларів США, що еквівалентно 301 470,98 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, яка складається з: 11 934,53 доларів США заборгованості по тілу кредиту, що еквівалентно 255 354,15 грн. за офіційним курсом НБУ, суми несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 189,63 доларів США, що еквівалентно 4 057,37 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості і суми простроченої заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 1 956,74 доларів США, що еквівалентно 42 059,46 гривень за офіційним курсом НБУ, а також пені у розмірі 885,85 дол.США, що еквівалентно 18 953,91 гривень за офіційним курсом НБУ, шляхом продажу з прилюдних торгів з початковою ціною продажу предмета іпотеки, визначеною суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження у порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави з кожної по 2 403,19 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Відстрочити виконання рішення суду до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: