Провадження №2/748/273/16
Єдиний унікальний № 748/506/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Хоменко Л.В.,

секретаря: Грибановської В.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 11 лютого 2011 року у розмірі 17 314 грн. 64 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов договору надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених умов договору відповідач своє забов'язання не виконав належним чином. Станом на 31 січня 2016 року заборгованість становить 17 314 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1 876 грн. 78 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 11 330 грн. 44 коп.; заборгованості за пенею та комісіїєю за користуванням кредитом в сумі 2 806 грн. 72 коп.; а також штрафів фіксована частина 500 грн., процентна складова 800 грн. 70 коп. Оскільки відповідачем кредитні зобовязання не виконані, сума боргу підлягає примусовому стягненню.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що при укладенні кредитного договору з банком погоджувався з умовами кредитного договору, але стверджував, що умови надання кредиту були інші. Не погодився з оплатою по кредиту 08 червня 2013 року, вважав, що банк навмисне зазначив у розрахунку цю суму, щоб дотриматись позовної давності. Також не погодився зі зняттям коштів у банкоматах м. Миргорода 17 листопада 2011 року, 09 квітня 2012 року, та поповнення рахунку з картки на карту 28 чересня 2012 року. Стверджував, що карткою не користувався з 2012 року. Надав заяву ( а.с. 62), у якій до вимог позивача просив застосувати позовну давність. Не заперечував у судовому засіданні, що строк дії картки до 30 листопада 2014 року.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

11 лютого 2011 року між Приватбанком та відповідачем ОСОБА_3 укладений кредитний договір, згідно якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобовязання за вказаним кредитним договором виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі.

У порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював, у звязку з чим станом на 31 січня 2016 року за розрахунком банку заборгованість становить 17 314 грн. 64 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1 876 грн. 78 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 11 330 грн. 44 коп.; заборгованості за пенею та комісіїєю за користуванням кредитом в сумі 2 806 грн. 72 коп.; а також штрафів в сумі 1 300 грн. 70 коп.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру предитного ліміту, встановленого банком, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, укладаючи правочин, ОСОБА_3 був ознайомлений з усіма його положеннями, в тому числі і з вищезазначеними пунктами, про що засвідчив своїм підписом (а.с.11).

Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктами 2.1.1.3.5 та 2.1.1.4.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення ОСОБА_5 має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та. або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а стаття 530 ЦК України регламентує, що якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві гроші у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, встановленому договором.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кредитні кошти відповідачем до цього часу не повернуті, тобто виконання зобовязання не відбулось, банком у відповідності до положень чинного цивільного законодавства та умов договору нараховані відсотки за користування грошима на час звернення до суду.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.20 на звороті).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Судом встановлено, що останнє зняття коштів за платіжною картою 5577****4736 мало місце 11 лютого 2013 року з банкомата Чутово у сумі 150 грн. (а.с.50), і платіж повинен здійснюватись до 25 березня 2013 року, у ПАТ КБ „ПриватБанк"" виникло право пред'являти вимоги до боржника про стягнення процентів за користування кредитом, починаючи з 25 березня 2013 року і протягом наступних трьох років - по 25 березня 2016 року, а з позовом до суду позивач звернувся 09 березня 2016 року, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

З інформації банку вбачається, що строк дії картки 224736 останній день місяця вказаного на картці, тобто до 30 листопада 2014 року. Зазначене відповідачем у судовому засіданні не заперечується. Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою карта діє до останнього місяця , зазначеного на лицьовій стороні карти включно.

Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року ( справа № 6-14цс14) картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. За правилами ст. 253, 361 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядкучерезсуд. У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу, а відносно повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Таким чином судом встановлено, що позивач звернувся до суду у межах позовної давності, розрахунок заборгованості по кредиту наданий банком відповідачем не спростований. Правилами надання банківських послуг відповідальність за операції з карткою покладені на відповідача, а тому доводи відповідача про те, що він не користувався карткою з 2012 року та не користувався банкоматами у м. Миргоді Полтавської області не заслуговують на увагу та не впливають на обов'язок погасити заборгованість за кредитним договором.

Наведене дає підстави вважати вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» правомірними, а відповідача таким, що за невиконання умов договору від 11 лютого 2011 року повинен відповідати за цивільними зобовязаннями, сплативши на користь банка відповідну суму боргу.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 256, 257, 526, 527, 610, 611, 615, 625, 1048-1050 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, заборгованість за кредитним договором б/н від 11 лютого 2011 року у розмірі 17 314 (сімнадцять тисяч триста чотирнадцять) грн. 64 (шістдесят чотири) коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 1 876 грн. 78 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 11 330 грн. 44 коп.; заборгованості за пенею та комісіїєю за користуванням кредитом в сумі 2 806 грн. 72 коп.; а також штрафів в сумі 1 300 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ « Приватбанк» 1 378 грн. 00 коп. в рахунок сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6