пр. № 2/759/4545/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

21.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом про усунення ОСОБА_2, ОСОБА_3 від права на спадкування за законом в порядку представництва після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача - ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яку на підставі заповіту померла заповіла сину позивача - ОСОБА_4 Сторони в установленому порядку прийняли спадщину. За життя матері, позивач та її син належним чином піклувалися про спадкодавицю, брали участь у витратах на її поховання. Відповідачі, які є племінницями позивачки, належним чином не піклувалися про бабусю, ухилялися від надання їй допомоги, яка через похилий вік, важку хворобу перебувала у безпорадному стані. Наразі відповідачі уникають спілкування з позивачем та її сином, привласнили спадкове майно, не допускають їх до квартири, документи на квартиру не надають.

В судовому засіданні позивач і третя особа підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Позивач пояснила, що відповідач ОСОБА_2 робила спадкодавиці уколи, допомагала при купанні, від іншої відповідачки (ОСОБА_3) спадкодавець допомоги не потребувала і до неї не зверталися за допомогою. Позивач також пояснила, що спадкодавиця потребувала допомоги останні два місяці життя, проте не змогла пояснити, якої допомоги від відповідачів вона потребувала.

ОСОБА_2 та її представник проти позову заперечували, зазначали, що відповідач з померлою проживала по день її смерті, доглядала за нею належним чином. Позивач же належного догляду за покійною не здійснювала, рідко її провідувала, мотивуючи це браком часу та станом здоров'я.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, причин неявки не повідомила.

В судовому засіданні були допитані в якості свідків відповідач ОСОБА_2 і третя особа ОСОБА_4.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, працює начальником служби охорони ПАТ «Київхліб», син позивачки, пояснив, що спадкодавця була у віці, їй було важко пересуватися, позивачка готувала їй їжу, прибирала, доглядала. ОСОБА_3 в квартирі не проживала і до неї не зверталися за допомогою. Відповідачі не допомагали спадкодавиці, продукти і ліки купувала лише позивач. Свідок стверджував, що допомоги, яку надавав він з матір'ю (позивачкою), спадкодавиці було достатньо.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, не працює, надала свідчення, що постійно проживала з бабусею (спадкодавицею), доглядала її, іноді приїжджала позивачка і допомагала прибирати, годувати бабусю. Останній рік перед смертю спадкодавця почувалася дуже погано, ліки їй купувала позивач, а що по рецепту - забирала свідок. До Каті (іншого відповідача) ніхто не звертався за допомогою і допомоги, що надавалася, було достатньо.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 92 роки померла ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис НОМЕР_1. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 6).

ОСОБА_1 - є донькою ОСОБА_5, а ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - онуки померлої. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, серії НОМЕР_5, свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_6, НОМЕР_7, свідоцтво про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_8, НОМЕР_9, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, серії НОМЕР_10 (а. с. 7- 14).

Реєстрацію спадкової справи щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 здійснено 28.09.2015 року приватним нотаріусом КМНО (а. с. 57 - 94).

Після смерті ОСОБА_5 28.09.2015 року до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1, ОСОБА_4, а 05.10.2015 року заяви подали ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Спір між сторонами виник з тих підстав, що на думку позивача, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, не доглядали, не провідували померлу, не брали участі у витратах на її поховання.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ (ч. 6 ст. 1224 ЦК України).

Пунктом 6 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 зазначено, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про держання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

Виходячи зі змісту ст. 1224 ЦК України, суд при вирішенні справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи можлива лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: 1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

На необхідності встановлення в сукупності вказаних обставин звертається увага в п. 4 листа ВССУ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що спадкодавець не звертався до відповідачів за допомогою. З пояснень сторін встановлено, що позивач чи третя особа до відповідачки ОСОБА_3 не зверталися за допомогою, оскільки спадкодавець не потребувала від неї допомоги. Щодо відповідачки ОСОБА_2, то позивач сама визнала обставини надання відповідачем допомоги спадкодавцю (робила уколи, допомагала при купанні). Позивач в суді не змогла пояснити, якої допомоги від відповідачів потребувала спадкодавець.

Також з пояснень сторін і свідків встановлено, що спадкодавець отримувала належну допомогу, була належно доглянута і не потребувала додаткової допомоги.

Враховуючи наведене, у суду немає підстав вважати, що спадкодавця потребувала додаткової допомоги відповідачів і останні ухилялися від її надання, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. 1224 ЦК України, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ