АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6174/15-ц 22-ц/774/1056/К/16
Справа № 212/6174/15-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження 22-ц/774/1056/К/16 ОСОБА_1
Категорія № 39 ( ІІІ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Михайлів Л.В.,

секретар: Маслова К.В.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сімєю з померлим, визнання спадкоємцем та визнання права власності на спадщину та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_6 про встановлення факту належності квартири на праві приватної власності померлому та визнання права власності в порядку спадкування за законом ,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_4звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сімєю з померлим, визнання спадкоємцем та визнання права власності на спадщину.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у 2008 році вона познайомилась із ОСОБА_7, та з вересня 2009 року стали проживати однією сімєю, вели спільне господарство, у них був спільний бюджет у квартирі № 11 у будинку № 25 на мікрорайоні 4-Зарічний в м. Кривому Розі, де сумісно проживали більше 5 років.

У 2013 році ОСОБА_7 почав хворіти, а з січня 2014 року потребував постійного догляду, 24.11.2014 року ОСОБА_7 помер. На день смерті він був зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично проживав з позивачем. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, яка складалась з однокімнатної квартири 38 загальною площею 33,6 кв.м. та жилою площею 17,44 кв.м, яка розташована в будинку 67 на мікрорайоні Індустріальний в Жовтневому районі м. Кривого Рогу , яка належала йому на праві приватної власності в порядку спадкування за законом.

Спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно є ОСОБА_9, яка проживала окремо від спадкодавця. Всі витрати на лікування та по догляду за життя ОСОБА_8 були покладені на ОСОБА_4 Після того як помер ОСОБА_7 всі витрати на його поховання також витрачала ОСОБА_4 ОСОБА_10 допомоги та підтримки, яку просив її батько ОСОБА_7, не надавала. Позивач 25 травня 2015 року звернулась до нотаріуса з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_8, але їй було відмовлено у звязку з тим, що вона не може документально підтвердити факт проживання однією сімєю із спадкодавцем.

Після уточнення позовних вимог в останній редакції прийнятої судом першої інстанції 23.12.2015 року ОСОБА_4 просила суд: встановити факт належності на праві приватної власності квартири № 38 у будинку № 67 на мікрорайоні Індустріальний, що у м. Кривому Розі за життя ОСОБА_8, померлому 24.11.2014 року; встановити юридичний факт проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_7, однією сім'єю більше пяти років на день відкриття спадщини, починаючи з вересня 2009 року по 24 листопада 2014 року, тобто по день його смерті; визнати ОСОБА_4, спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті ОСОБА_8; визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частину квартири, № 38 у будинку № 67 на мікрорайоні Індустріальний, що у м. Кривому Розі, загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 17, 44 кв.м, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_8, померлого 24.11.2014 року, а також просила стягнути з ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір.

У вересні 2015 року відповідач ОСОБА_9 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_11 про встановлення факту належності квартири на праві приватної власності померлому та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_7 є її батьком, який помер 24 листопада 2014 року. Спадкоємцями ОСОБА_8 першої черги є вона ОСОБА_9 та його мати ОСОБА_11

За життя ОСОБА_7 після смерті його батька ОСОБА_12, який помер 21.04.2010 року, успадкував квартиру № 38 в будинку № 67 на мкр. Індустріальний в м. Кривому Розі, право власності на яку за ним було встановлено за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.01.2011 року, але за життя державну реєстрацію права власності на квартиру не здійснив. Мати померлого ОСОБА_11 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2

ОСОБА_2 нотаріусом повідомлено, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4, як особа, яка перебувала з померлим у фактичних шлюбних відносинах.

У звязку з цим, ОСОБА_9 просить суд встановити факт належності на праві приватної власності № 38 в будинку № 67 на мкр. Індустріальний в м. Кривому Розі за життя ОСОБА_8, померлому 24 листопада 2014 року ; визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 38 в будинку № 67 на мкр. Індустріальний в м. Кривому Розі , загальною площею 33,6 кв.м, житловою площею 17, 44 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8, померлого 24 листопада 2014 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Встановлено факт належності на праві приватної власності квартири № 38 у будинку № 67 на мікрорайоні Індустріальний, що у м. Кривому Розі за життя ОСОБА_8, померлому 24.11.2014 року. Встановлено юридичний факт проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_7, однією сім'єю більше пяти років на день відкриття спадщини, починаючи з вересня 2009 року по 24 листопада 2014 року, тобто по день його смерті. Визнано ОСОБА_4, спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті ОСОБА_8 Інші вимоги залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені. Встановлено факт належності на праві приватної власності квартири № 38 у будинку № 67 на мікрорайоні Індустріальний, що у м. Кривому Розі за життя ОСОБА_8, померлому 24.11.2014 року.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 38 в будинку № 67 на мікрорайоні Індустріальний, в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, загальною площею 33,6 кв.м., житловою площею 17, 44 кв.м, в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_8, померлого 24 листопада 2014 року.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, невідповідність рішення суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4у повному обсязі.

Зокрема вважає, що судом не розглянуто доповнені позовні вимоги від 01 березня 2016 року та безпідставно відмовлено в прийнятті їх до розгляду.

Судом не прийнято до уваги піклування позивача про спадкодавця під час його хвороби та наявність обставин для зміни черговості у спадкуванні.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача та її представника в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи, на підтвердження поважності не прибуття в судове засідання до заяви не надано доказів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що з вересня 2009 року позивач ОСОБА_4 проживала разом із ОСОБА_7 в квартирі № 11 у будинку № 25 на мікрорайоні 4 Зарічний в м. Кривому Розі, що підтверджується ОСОБА_12 від 04.062015 року затвердженим майстром ТОВ «УЮТ 2011» та довідкою виданою директором Кп «ЖЕО №31» від 04.06.2015 року за №2020 ( а.с.33,34).

Відповідно свідоцтва про смерть виданого 25 листопада 2014 року ОСОБА_7 помер 24 листопада 2014 року.( а.с.13).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, яка складається з однокімнатної квартири №38 , що розташована на мкр.Індустріальний ,б.67 в м. Кривому Розі. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 24 січн 2011 року задоволено позов ОСОБА_8 визнано за ним право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_12 померлого 21.04.2010 року ( а.с. 36,56 ).

Відповідач ОСОБА_9 є донькою спадкодавця ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження ( а.с.54).

Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_13 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки не надано право установчих документів на спадкове майно та звернення ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини ( а.с. 56а).

Згідно спадкової справи №21/2014 заведеної приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_13 до майна померлого 24 листопада 2014 року ОСОБА_8, із заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлого ОСОБА_9, ОСОБА_4 ( а.с. 76,85). Із заявою про відмову від спадщини на користь доньки спадкодавця ОСОБА_2 звернулась мати померлого ОСОБА_11 ( а.с.100).

Приватним нотаріусом ОСОБА_13 відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки не надано доказів родинних відносин зі спадкодавцем ( а.с.106).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено факт перебування у фактичних шлюбних відносинах із спадкодавцем ОСОБА_7 та належності йому за життя на праві власності успадкованої квартири.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висновку, що донька спадкодавця є спадкоємцем першої черги, тому має право на отримання спірну квартиру у спадщину за законом, яка за життя належала померлому.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для встановлення факту проживання позивача ОСОБА_4 разом із спадкодавцем однією сімєю та встановлення її права на спадкування в четверту чергу.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає доведеним позовні вимоги ОСОБА_2, як спадкоємця першої черги, про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_8, за яким за життя судовим рішенням визнано право власності на квартиру № 38 у будинку № 67 на мікрорайоні Індустріальний, що у м. Кривому Розі в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги представника позивача в частині наявності у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду висновків стосовно позовних вимог, які ухвалою суду не прийнято до розгляду.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, враховуючи норми ст. ст. 27 , 31 ЦПК України , позивач самостійно визначає предмет й підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

З матеріалів справи видно, що 01 березня 2016 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із додатковою уточненою позовною завою, в якій просила суд : встановити факт належності на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_8 спірної квартири, встановити факт проживання однією сімєю більше пяти років , без реєстрації шлюбу; визнати ОСОБА_4 спадкоємцем четвертої черги та доповнені вимоги : змінити ОСОБА_4 черговість одержання права на спадкування з четвертої черги спадкоємців на першу чергу після смерті ОСОБА_8

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2016 року ОСОБА_4 відмовлено в прийнятті до розгляду уточнену позовну заяву від 01.03.2016 року, оскільки подана після початку розгляду справи по суті.

Однак, як видно у мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду, міститься висновок стосовно не надання доказів позивачем ОСОБА_4 про безпорадній стан спадкодавця ОСОБА_8 та потреба його у сторонньому догляді для зміни черговості спадкування та посилання на норми ст.1259 ЦК України, яка передбачає зміну черговості спадкування за рішенням суду.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі представника позивача на неврахування перебування спадкодавця у безпорадному стані, на утриманні позивача ОСОБА_4 та її витрати на його поховання, оскільки згідно ст.303 ЦПК України не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Тобто, відмовляючи ухвалою суду позивачу ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про прийняття до розгляду додаткової уточненої позовної заяви від 01 березня 2016 року та одночасно мотивуючи висновки про недоведеність вимог в частині заміни черговості права на спадкування , суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, які не були прийняти ним до розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду у мотивувальній частині про не доведення позивачем ОСОБА_4 безпорадного стану спадкодавця ОСОБА_8 та потреба його у сторонньому догляді для зміни черговості спадкування та посилання на норми ст.1259 ЦК України підлягають виключенню, у звязку із тим, що не були предметом розгляду, в цій частині позовні вимоги ОСОБА_4 не розглядались, тому висновки суду є передчасними, тому на підставі п.п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягають виключенні з мотивувальної частини рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2016 року.

Керуючись ст. 303, 309, ст.ст. 314-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2016 року змінити виключити з мотивувальної частини посилання на не доведення позивачем ОСОБА_4 безпорадного стану спадкодавця ОСОБА_8 та потреба його у сторонньому догляді для зміни черговості спадкування та посилання на норми ст.1259 Цивільного кодексу України.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді: Л.А. Братіщева

ОСОБА_14