Справа № 635/7944/16-ц
Провадження № 2/635/3634/2016
У Х В А Л А

18 листопада 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Полєхіна А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Письменної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить усунути порушення її прав користування та володіння земельною ділянкою, площею 0,1360 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :00:022:0029, яка розташована за адресою с. Циркуни Харківського району Харківської області, по вул. Спортивній, 5, шляхом зобовязання власника та користувача суміжної земельної ділянки по вул. Спортивній, 3/1 в с. Циркуни Харківського району Харківської області, кадастровий номер :00:017:0154 демонтувати та вивезти з її земельної ділянки частину постійної забудови житлового будинку та звільнити її земельну ділянку у межах, визначених договором купівлі-продажу земельної ділянки реєстровий №3328 від 11 жовтня 2016 року, технічною документацією, реєстрацією в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тобто привезти її земельну ділянку у належний стан, придатний для використовування за цільовим призначенням.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :00:017:0154, яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 та на житловий будинок, розташований на зазначеній земельній ділянці по вул. Спортивній, №3/1 в с. Циркуни Харківського району Харківської області.

В обґрунтування заяви позивач ОСОБА_1 зазначила, що її земельна ділянка площею 0,1360 га, кадастровий номер :00:022:0029, яка розташована за адресою: с. Циркуни Харківського району Харківської області по вул. Спортивній, №5 має суміжну межу з земельною ділянкою, яка розташована за адресою: с. Циркуни Харківського району Харківської області по вул. Спортивній, 3/1, кадастровий номер :00:017:0154 та належить ОСОБА_2 Після покупки земельної ділянки, вона встановила, що її сусід ОСОБА_2 збільшив площу своєї земельної ділянки за рахунок її земельної ділянки, тобто порушив межу, збудував житловий будинок, частина якого знаходиться на її земельній ділянці. Крім того, позивачу стало відомо, що відповідач має намір продати свій будинок. В звязку з чим, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення виконання можливого рішення суду.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, після відкриття провадження, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналіз ст. 151 ЦПК України дає підстави вважати, що вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обовязком суду у разі якщо існують обставини, що можуть ускладнити виконання рішення в майбутньому.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України встановлено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача. Суд вважає, що накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_2 порушить його права, як власника вищезазначеної земельної ділянки та житлового буддинку.

Із позовної заяви вбачається, що предметом позову є порушення відповідачем меж земельної ділянки.

Посилаючись на можливість відповідачем відчуження земельної ділянки та житлового будинку, позивач просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на дане майно.

Однак, цей вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими ОСОБА_1 вимогами. Крім того, ОСОБА_1 не наведено доказів того, що саме цей вид забезпечення позову необхідно застосувати.

З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя - А.Ю. Полєхін