Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вікна-Січ» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вікна-Січ» (далі - ТОВ «Вікна-Січ)звернулось до суду із зазначеним вище позовом, у якому з урахуванням уточнень просило звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за ТОВ «Вікна-Січ».

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 серпня 2008 року між публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» (далі -ПАТ «Український Бізнес Банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно з яким останній зобов'язався повернути до 15 серпня 2013 року довгостроковий кредит. Також 15 серпня 2008 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, за яким відповідач передав в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: адміністративно-побутовий корпус, інвентарний № 0003, виробничий корпус, інвентарний № 0002, будівлю мийки автомашин, інвентарний № 0004, автозаправочну станцію,інвентарний № 101, загальною площею 5578,3 кв. м, які розташовані на земельній ділянці площею 24408 кв. м по АДРЕСА_1.

05 грудня 2014 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Велес-Д» (далі - ТОВ «Велес-Д») був укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Велес-Д» отримало право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 15 серпня 2008 року.

16 січня 2015 року між ТОВ «Велес-Д» та ТОВ «Вікна-Січ» укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, укладеними між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3

У зв'язку із неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 8 442 581 грн 14 коп., яка не погашена та в рахунок якої позивач просив звернути стягнення на іпотечне майно.

25 листопада 2015 року в порядку ст. 34 ЦПК України ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» звернулося із самостійним позовом, у якому просило у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, посилаючись на те, що станом на 20 листопада 2015 року заборгованість ОСОБА_3 перед банком складає 12 244 748 грн 44 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року, позовні вимоги ТОВ «Вікна-Січ» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором про відступлення права вимоги від 16 січня 2015 року в сумі 8 442 581 грн 14 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, власникомякого є ОСОБА_3, а саме: адміністративно-побутовий корпус, інвентарний № 0003, виробничий корпус, інвентарний № 0002, будівлю мийки автомашин, інвентарний № 0004, автозаправочну станцію, інвентарний № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24408 кв. м та знаходяться по АДРЕСА_1, загальною площею 5578,3 кв. м, за ціною, встановленою за погодженням сторін - 8 442 581 грн 14 коп., шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Вікна-Січ».

Визнано за ТОВ «Вікна-Січ» право власності на предмет іпотеки, а саме: адміністративно-побутовий корпус інвентарний № 0003, виробничий корпус, інвентарний № 0002, будівлю мийки автомашин, інвентарний № 0004, автозаправочну станцію, інвентарний № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24408 кв. м та знаходяться по АДРЕСА_1, загальною площею 5578,3 кв. м, за ціною, встановленою за погодженням сторін - 8 442 581 грн 14 коп.

У задоволенні позову ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову та про відмову у задоволенні позову ТОВ «Вікна-Січ».

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення апеляційного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом установлено, що 15 серпня 2008 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, згідно із яким останній отримав довгостроковий кредит у розмірі 3 800 тис. грн зі сплатою 21 % та терміном повернення до 15 серпня 2013 року.

На забезпечення виконання позичальником зобов'язань щодо погашення кредиту 15 серпня 2008 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки, предметом якого є належне останньому на праві власності нерухоме майно - адміністративно-побутовий корпус, інвентарний № 0003, виробничий корпус, інвентарний № 0002, будівля мийки автомашин, інвентарний № 0004, автозаправочна станція, інвентарний № 1011, які розташовані на земельній ділянці площею 24408 кв. м та знаходяться по АДРЕСА_1, загальною площею 5578,3 кв. м.

У п. 5.5.1 вказаного договору іпотеки сторони домовились, що іпотекодавець може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

05 грудня 2014 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д» були укладені договори факторингу про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ «Український Бізнес Банк» передало ТОВ «Велес-Д» право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки від 15 серпня 2008 року, укладеними із ОСОБА_3

16 січня 2015 року між ТОВ «Велес-Д» та ТОВ «Вікна-Січ» укладено договір про відступлення права вимоги, згідно із яким первісний кредитор уступає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору відповідно до договору факторингу від 05 грудня 2014 року, укладеного між первісним кредитором та ПАТ «Український Бізнес Банк», а також на підставі кредитного договору від 15 серпня 2008 року та усіх додаткових угод до нього, укладених між ПАТ «Український БізнесБанк» та ОСОБА_3 в сумі 8 442 581 грн 14 коп., яка складається із:

- загальної суми боргу -2 902 647 грн 59 коп.;

- несплачених процентів - 4 935 654 грн 55 коп.;

- несплаченої комісії - 595 080 грн;

- судових витрат - 899 грн;

- інших витрат первісного кредитора, пов'язаних із претензійною діяльністю, - 8 300 грн.

Крім того, 16 січня 2015 року між ТОВ «Велес-Д» та ТОВ «Вікна-Січ» був укладений договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3

Рішеннями уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» від 17 червня 2015 року та від 01 грудня 2015 року визнано нікчемними договір факторингу від 05 грудня 2014 року, укладений між ПАТ «Український Бізнес Банк» і ТОВ «Велес-Д», та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д».

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «Український Бізнес Банк» та задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Вікна-Січ», суд першої інстанції виходив із того, що право вимоги відповідно до вимог ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» має саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або уповноважена особа Фонду, як самостійний суб'єкт правовідносин в межах здійснення регулятивної функції, а не ПАТ «Український Бізнес Банк», який знаходиться на стадії тимчасової адміністрації або ліквідації. Крім того, суд послався на те, що рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» від 17 червня 2015 року, яким було визнано нікчемним договір факторингу від 05 грудня 2014 року, укладений між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д», не тягне за собою наслідків у вигляді автоматичної недійсності договорів про відступлення права вимог, які були укладені 16 січня 2015 року між ТОВ «Велес-Д» та ТОВ «Вікна-Січ».

Суд апеляційної інстанції погодився з рішенням суду першої інстанції, залишив його без змін і зазначив, що на час його ухвалення відсутні рішення судів про визнання нікчемними (недійсними) вказаних договорів факторингу. Крім того, суд зазначив, що наявність рішення про призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український Бізнес Банк» не може свідчити про порушення його прав, оскільки на момент укладення вказаних договорів факторингу будь-яких заборон на реалізацію банком своїх прав не існувало.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитися не можна.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону № 4452-VI тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону № 4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами норми Закону є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «Український Бізнес Банк» та задовольняючи позов ТОВ «Вікна-Січ», суд не звернув уваги на те, що постановою правління Національного банку України від 23 квітня 2015 року № 265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» було відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку. Постановою правління Національного банку України від 25 грудня 2014 року № 844 «Про віднесення ПАТ «Український Бізнес Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 грудня 2014 року № 164, яким з 26 грудня 2014 pоку розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в банку тимчасової адміністрації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Бобчука І.П. із повноваженнями терміном до 25 березня 2015 року. На підставі постанови правління Національного банку України від 23 квітня 2015 року № 265 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 квітня 2015 pоку № 87, відповідно до якого з 24 квітня 2015 року розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Білу І.В. із повноваженнями терміном до 23 квітня 2016 року.

Згідно з п. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до пп. 3 п. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, якщо банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

З матеріалів справи, зокрема звіту про незалежну оцінку прав вимоги за кредитними договорами, вбачається, що ринкова вартість активу ПАТ «Український БізнесБанк» у вигляді права вимоги за кредитним договором від 15 серпня 2008 року, укладеним між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3, перевищує ціну продажу цього активу більше, ніж на 97 %.

У зв'язку із цим рішенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український Бізнес Банк» від 17 червня 2015 року було визнано нікчемним договір факторингу від 05 грудня 2014 року, укладений між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «Велес-Д» (а. с. 114).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Втім, пославшись на відсутність рішень судів про визнання нікчемними (недійсними) вказаних договорів факторингу, суд на зазначене вище уваги не звернув.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 38 Закону № 4452-VI протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів, виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають одному з таких критеріїв, серед яких, зокрема, договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 4452-VIз дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону № 4452-VI правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-3133цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Вказану правову позицію Верховного Суду України апеляційний суд при вирішенні спору також не взяв до уваги.

Враховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалене ним судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України таке рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 січня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик