Справа № 310/2018/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08 червня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді..........ОСОБА_1,

при секретарі…………..ОСОБА_2,

за участю позивачки, відповідача, представника відповідача - адвоката ОСОБА_3, представників третьої особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про усунення перешкод у вихованні неповнолітньої дитини та надання дозволу на виїзд і перетинання через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_6 звернулася до відповідача з позовом про усунення перешкод у вихованні неповнолітньої дитини та надання дозволу на виїзд і перетинання через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_7 з 27 червня 2014 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також від попереднього шлюбу позивачка має дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. У звязку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької області приблизно у серпні 2014 року вона вимушена була разом із сімєю покинути місце проживання та виїхати на тимчасове проживання до ІНФОРМАЦІЯ_3, де стала мешкати АДРЕСА_1. Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Бердянської міської ради Запорізької області їй було видано довідку про те, що вона разом з дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є внутрішньо переміщеною особою. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.12.2015 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Діти проживають із нею та знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Вона планує з особистих причин разом із дітьми на деякий час виїхати до м. Донецька, де на теперішній час мешкає її мати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка тривалий час не має можливості спілкуватися з онуком. В Донецьку знаходяться її інші родичі, друзі та знайомі, приватна власність та інше особисте майно, також вона планує виїжджати туди в подальшому протягом 2016-2018 років. Тому вона звернулася до відповідача з проханням надати нотаріальне посвідчений дозвіл на виїзд дитини разом із нею до м. Донецька, на що відповідач відмовив. Вважає, що відповідач не дає згоди на виїзд дитини у звязку із особистими бажаннями, безпідставно, чим порушує законні права неповнолітньої дитини та чинить перешкоди їй у вихованні сина. У звязку із чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить усунути перешкоди у вихованні неповнолітньої дитини з боку ОСОБА_7 та дозволити виїзд і перетинання через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей (до зони антитерористичної операції) разом із нею їх сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в любий час протягом трьох років.

В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що перебував у шлюбі з позивачкою ОСОБА_6 Від шлюбу мають дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ним та позивачкою розірваний на підставі рішення суду. Дитина після розлучення мешкає з позивачкою, він приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Позовні вимоги не визнає, оскільки місто Донецьк це зона АТО, там йдуть бойові дії, він переживає за дитину, якщо позивачка поїде разом із сином туди. Крім того зазначив, що він готовий побути з сином тут у Бердянську 1-1,5 місяці, щоб позивачка могла сама без дитини зїздити до Донецька навідати своїх родичів, допомогти їм та вирішити там всі свої проблеми. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 (договір про надання правової допомоги № 4/2 від 25.03.2016р.) в судовому засіданні підтримав доводи свого довірителя, зазначив, що саме позивачка чинить відповідачу перешкоди у спілкуванні з сином, відповідач добровільно надає допомогу продуктами харчування, купував одяг та інші речі дитині, його довіритель заперечує проти виїзду дитини до м. Донецька у звязку із тим, що там бойові дії, нестабільна обстановка, що наражає дитину, якій має виповнитися лише два роки, на максимальну небезпеку, створює загрозу для її здоровя та життя.

Представники третьої особи - ОСОБА_4 (довіреність № 01-7224/40 від 25.12.2015р.) та ОСОБА_5 (довіреність № 01-7223/40 від 25.12.2015р.) - в судовому засіданні пояснили, що рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради № 157 від 19.04.2016р. встановлений час для особистого спілкування відповідачу ОСОБА_7 з сином, позивачки ніяких перешкод у спілкуванні відповідачу з дитиною не чинить, батько бачиться з дитиною. Також зазначили, що ці питання розглядалися ними на засіданні комісії і було встановлено, що перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні немає, позовні вимоги щодо надання дозволу на виїзд дитини і перетинання через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей комісія визнала недоцільними, оскільки дитина маленька, це може наражати її на небезпеку, створювати загрозу її життю та здоровю.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачка ОСОБА_6 перебувала з відповідачем ОСОБА_7 у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2014 року. Шлюб розірваний на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 грудня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає з позивачкою. Ці обставини ніким не оспорюються і підтверджені в судовому засіданні поясненнями сторін, свідоцтвами про шлюб та народження дитини.

Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції» від 25.11.2014 р. № НОМЕР_1, ОСОБА_6 разом із сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, перемістилася з району проведення антитерористичної операції м. Донецьк, вул. Новочеркаська, 232, в АДРЕСА_2 (а.с.9).

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом.

Згідно із ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Позивачка просить про надання дозволу її малолітній дитині без згоди та супроводу батька в супроводі матері на виїзд та перетинання через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей в любий час протягом трьох років, зокрема, до м.Донецька.

У відповідності до затвердженого Кабінетом Міністрів України переліку населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 р. № 405/2014, місто Донецьк віднесено до території проведення антитерористичної операції.

За пунктом 5.1.1. Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 р. № 415 ог, - вїзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України", постановою КМ України № 57 від 27.01.1995 р. "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою КМ України № 231 від 31.03.1995 р.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою КМ України № 57 від 27.01.1995 р., передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку - (п.3). Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері) -(п.4).

У відповідності до п.5.1.2. Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 12.06.2015 р. № 415 ог, - виїзд з неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови предявлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Вирішуючи питання щодо можливості надання малолітній дитині сторін дозволу на вїзд/виїзд на неконтрольовану територію/ з неконтрольованої території, суд виходить з такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р. № 789-ХІІ/), яка є частиною національного законодавства України, - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За приписами Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ч.7 ст.7 СК). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.8 ст.7 СК).

Тобто наведене законодавство презумує пріоритет інтересів дитини в здійсненні усіх дій щодо неї.

Виконавчим комітетом Бердянської міської ради надано висновок Органу опіки та піклування від 02.06.2016р. № 01-3687/48, в якому встановили, що перешкод матері ОСОБА_6 у вихованні сина ОСОБА_11 немає та, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, щодо безпеки життя та здоровя дитини, вважають недоцільним отримання дозволу на виїзд і перетинання через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_6.

Зазначений висновок повністю узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами.

Суд вважає, що позивачкою при порушенні питання про надання дозволу її дитині на вїзд/виїзд на неконтрольовану територію/ з неконтрольованої території не враховано наявну небезпеку такого вїзду для дитини, яка обумовлена збройним протистоянням на цій території, нестабільною ситуацією, яку неможливо прогнозувати та за якою неможливо уникнути ризиків небезпеки для життя та здоровя дитини.

Встановлено, що місто Донецьк знаходиться на тимчасово окупованій території, в районі проведення антитерористичної операції, розташоване безпосередньо на лінії зіткнення.

Багаторазові перетини лінії зіткнення /вїзд-виїзд з м. Донецька/ створюють загрозу для здоров'я та життя неповнолітньої дитини, наражають її на небезпеку, що є неприпустимим. Такий дозвіл суперечить ст..3 Конвенції «Про права дітей», в якій зазначено, що держава забезпечує дитині захист та піклування.

Позивачкою не зазначені обставини про нагальність потреби такого вїзду та докази на підтвердження цих обставин.

При цьому суд зауважує, що через не контрольованість території, на вїзд на яку /виїзд з якої просить дозволу для своєї дитини позивачка, не існує механізму забезпечення державою Україна прав дитини на цій території та повернення дитини з цієї території. Тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

За наведених підстав у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 77, 84, 141, 180-185, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради, про усунення перешкод у вихованні неповнолітньої дитини та надання дозволу на виїзд і перетинання через лінію зіткнення у межах Донецької та Лаганської областей відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_1