Справа № 265/1903/16-ц
Провадження № 2/265/1009/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Бабенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, зареєстрований у квартирі, однак не проживає у ній від моменту її придбання, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні майна не приймає, особистих речей у житлі не має. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким, а також зобов'язати РВ у місті Маріуполі ГУДМС України в Донецькій області зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяви про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув. Судові повістки відповідачеві надсилались рекомендованим листом за зареєстрованою адресою його проживання, а також відповідно до ч. 3 ст. 76 ЦПК України - до комітету самоорганізації населення «Жемчужний» для вручення відповідачу. Згідно листа голови Комітету самоорганізації населення «Жемчужний» від 30 травня 2016 року № 131 вручити повістку ОСОБА_2 не виявилось можливим, оскільки останній у квартирі АДРЕСА_1 не проживав та не проживає.

За наведених обставин, зважаючи на наявність згоди позивача, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 149.

Як вбачається з договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бодягіною І.І. 05 березня 2014 року за реєстровим № 669, квартира АДРЕСА_1 на праві особистої приватної власності належить ОСОБА_1.

Згідно із довідкою, виданою ПП «Ваш двір» від 02 березня 2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: власник - ОСОБА_1, її чоловік - ОСОБА_2, син - ОСОБА_4, син - ОСОБА_5.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

З акту, складеного КСН «Жемчужний» від 27 квітня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_2, будучи зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1, постійно не проживає за вказаною адресою з моменту реєстрації права власності.

Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів пред'явленого позову, і тим самим його не оспорює.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред'явлений позов у цій частині.

Разом із тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

В сенсі наведеної норми остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщення є підставою для її зняття з реєстраційного обліку, а тому суд не вбачає підстав для додаткового зобов'язання третьої особи зняти відповідача з реєстраційного обліку та з цих підстав відмовляє у задоволенні позову в цій частині.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у розмірі 551,20 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя