Справа № 182/5839/15-ц
Провадження № 2/0182/1033/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.01.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Нікопольської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 1999 року він на підставі договору купівлі-продажу придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Крилова, № 81 у м. Нікополі Дніпропетровської області. Право власності на домоволодіння зареєстровано Нікопольським МБТІ 06 грудня 1999 року за реєстровим № 50 в реєстровій книзі № 79.

В свою чергу дане домоволодіння ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3, який у 1997 році приватизував земельну ділянку за адресою: м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, для обслуговування зазначеного домоволодіння.

Однак, дані обставини позивачу стали відомі лише у 2015 році коли він вирішив приватизувати земельну ділянку для обслуговування належного йому на праві власності домоволодіння.

Зі слів ОСОБА_2 позивачу відомо, що ОСОБА_3 помер у Сумській області.

На теперішній час земельна ділянка площею 0,0379 га для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, досі зареєстрована за ОСОБА_3, що перешкоджає позивачу належним чином переоформити право власності на спірну земельну ділянку для обслуговування належного йому на праві власності домоволодіння за адресою: м. Нікополь, вул. Крилова, № 81.

З урахуванням викладених обставин, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0379 га для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Крилова, № 81.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надав письмову заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та представник Нікопольської міської ради з позовом ознайомлені, про день розгляду справи належним чином повідомлені, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, в яких визнали позовні вимоги ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом земельна ділянка площею 0,0379 га для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, була приватизована ОСОБА_3 на підставі рішення Нікопольської міської ради від 16 квітня 1997 року за № 217 та 21 квітня 1997 року Нікопольська міська рада видала Державний акт на земельну ділянку серії ДП, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності за № 1449 (а.с.7).

22 червня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, на земельній ділянці площею 382 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, який був посвідчений Дніпропетровською Товарною біржею «Новий вік» 22 червня 1998 року за № 65 та зареєстровано НМБТІ за реєстровим № 79-50 від 26 червня 1998 року.

01 жовтня 1999 року позивач ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями, на земельній ділянці площею 382 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01 жовтня 1999 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі за № 4-4423 (а.с.6). Право власності на домоволодіння зареєстровано Нікопольським МБТІ 06 грудня 1999 року за реєстровим № 50 в реєстровій книзі № 79 (а.с.6 зв.).

У 2015 році, під час вирішення питання щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування житлового домоволодіння, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, ОСОБА_1 дізнався, що спірна земельна ділянка приватизована колишнім власником домоволодіння ОСОБА_3, який вже помер.

Переоформити право власності на земельну ділянку на своє імя ОСОБА_1 не має можливості, оскільки у нього відсутній документ, який посвідчує перехід права власності на земельну ділянку від ОСОБА_3 до нього (а.с.8).

Згідно ч. 4 ст. 30 Земельного Кодексу УРСР (в редакції 1990 року, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу житлового домоволодіння між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та між ОСОБА_1 і ОСОБА_2В.) право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

За статтею 23 Земельного Кодексу УРСР (в редакції 1990 року) право володіння або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, районними, міськими радами народних депутатів.

Підпунктом ґ) пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 за № 7 , визначено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК УРСР до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження.

Враховуючи те, що спірна земельна ділянка площею 0,0379 га була передана у приватну власність ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Крилова, № 81 (а.с.7,11-15), та останній відчужив її разом з житловим будинком ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Дніпропетровською Товарною біржею «Новий вік» 22 червня 1998 року за № 65 та зареєстровано НМБТІ за реєстровим № 79-50 від 26 червня 1998 року (тобто до внесення змін до статей 23 і 30 ЗК України), суд приходить висновку, що право власності на спірну земельну ділянку перейшло до ОСОБА_2 відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Суд також вважає, що при укладенні 01 жовтня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, на земельній ділянці площею 382 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, посвідченого 01 жовтня 1999 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого у реєстрі за № 4-4423, до ОСОБА_1 також перейшло право власності на спірну земельну ділянку.

До того ж, в договорах купівлі-продажу житлового будинку, укладених між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не містяться заперечення щодо переходу до набувача будинку по вул. Крилова, № 81 у м. Нікополі Дніпропетровської області права власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований.

При таких обставинах, суд приходить висновку, що за ОСОБА_1повинно бути визнано

право власності на земельну ділянку площею0,0379 га для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Нікополь, вул. Крилова, № 81, який належить позивачу на праві приватної власності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 15, 57, 60, 88, 169, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23,30 ЗК УРСР (в редакції 1990 року), суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0379 га для обслуговування житлового будинку за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Крилова, № 81.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5