Справа № 656/256/16-ц
Номер провадження 2/656/86/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Шиян М.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області, ОСОБА_3

про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що 31 березня 2015 року померла її мати ОСОБА_4, після чого відкрилася спадщина на житловий будинок № 44, вул. Шевченка, в с. Любимівка, Іванівського району, Херсонської області (далі житловий будинок). За життя ОСОБА_4 заповіт на належне їй майно не складала. 05 жовтня 2015 року вона з братом ОСОБА_3 уклали договір про поділ спадкового майна на підставі якого вона є спадкоємцем першої черги та єдиним спадкоємцем житлового будинку.

ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована у житловому будинку та не мала оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок, так як на момент виникнення права власності на зазначене нерухоме майно (на момент завершення будівництва житлового будинку у 1962 році) діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації такого права і в погосподарських книгах при визначені року побудування зазначався рік введення будинку в експлуатацію. На даний час видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державної реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Проте коли вона звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріус їй відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Правовстановлюючий документ на житловий будинок відсутній, так як на час завершення його будівництва записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджували право приватної власності.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, повідомила суд про розгляд справи за її відсутності та те, що вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності та те, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідок № 377 від 18 квітня 2016 року та № 374 від 15 квітня 2016 року, виданих виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області, житловий будинок збудовано в 1962 році, на господаря житлового будинку ОСОБА_4 в погосподарській книзі № 1 ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області відкрито особовий рахунок № 0031-1 (а.с.16-17); згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 31 березня 2015 року в с. Новомайорське, Великоновосілківського району, Донецької області (а.с.11); згідно копії свідоцтва про народження померла ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10); 28 червня 1975 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, який зареєстровано Молодіжнінською селищною радою Сімферопольського району Кримської області, актовий запис № 34 і після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с.9); спадкоємці ОСОБА_4 05 жовтня 2015 року уклали договір про поділ спадкового майна, засвідченого приватним нотаріусом Іванівського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_7 (а.с.15,54), на підставі якого, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2309 га та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.12-13, 57-58).

Згідно з п.п. 4.14, 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п. 4.14). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (п.4.15).

Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок є перешкодою для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у рішенні від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13, право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Як установлено у судовому засіданні житловий будинок був збудований ОСОБА_4 в 1962 році (а.с.16).

В цей час державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року.

Також п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 (далі Інструкція), передбачалось, що підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на житловий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Погосподарські книги, як особлива форма статистичного обліку здійснювалась в Україні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Крім того, на виконання постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільські, селищні, районні Ради народних депутатів мали право ухвалити рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Таким чином, записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності

Проте, незважаючи на наявність запису у погосподарській книзі ОСОБА_4 своє право власності на житловий будинок в бюро технічної інвентаризації не зареєструвала (не оформила).

За таких обставин, суд вважає доведеним, що житловий будинок належав ОСОБА_4 на праві власності на підставі запису у погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області.

Оскільки нотаріус відмовив спадкоємцю ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, то з урахуванням нотаріально посвідченого договору про поділ спадкового майна між спадкоємцями, яким визначено, що спадкове майно у вигляді житлового будинку відходить до ОСОБА_1, суд вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, п.п. 4.14, 4.15 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, ч. 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", правовою позицією Верховного Суду України, що викладена у рішенні від 18 грудня 2013 року у справі № 6-137цс13, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), п. 62, додатками № 32 та № 33 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Іванівського району Херсонської області, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на житловий будинок № 44, вулиця Шевченка (Леніна), в с. Любимівка, Іванівського району, Херсонської області, що належав ОСОБА_4, яка померла 31 березня 2015 року в с. Новомайорське, Великоновосілківського району, Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8