АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2578/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1942/16Головуючий у 1-й інстанції Степаненко Ю.І. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, правонаступником якої є Недогарківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати рішення сорок першої сесії шостого скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року, що стосуються надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства та затвердження проекту землеустрою.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення сорок першої сесії шостого скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про відміну рішення 28 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства» - в частині, що стосується надання громадянину ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Визнано незаконним та скасовано рішення сорок першої сесії шостого скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства», яким було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 974 грн. 40 коп.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_2, який не брав участі у справі, але вважає, що оскаржуваним рішенням було порушено його права, та подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2012 року ОСОБА_3 звернувся до Максимівської сільської ради Кременчуцького району із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 8,2 га для ведення фермерського господарства, за рахунок земель запасу Максимівської сільської ради (сіножаті) в межах населеного пункту .

10 грудня 2012 року Максимівською сільською радою Кременчуцького району прийнято рішення 28 сесії 6 скликання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», відповідно до якого позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтовною площею 8,2 га для ведення товарного виробництва із земель запасу Максимівської сільської ради та запропоновано подати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розгляду та затвердження у встановленому законом порядку.

Рішенням 32 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району від 12 квітня 2013 року внесено зміни до рішення 28 сесії 6 скликання від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», а саме: в частині 1 та викладено їх в такій редакції: «Надати громадянину ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду сільськогосподарського призначення (сіножаті) орієнтованою площею 8,2 га для ведення фермерського господарства, із земель запасу Максимівської сільської ради.»

На підставі вищевказаних рішень Максимівської сільської ради та договору про розроблення проекту відведення земельної ділянки № 55 від 04 червня 2013 року, за заявою ОСОБА_3 ПП «Бюро земельного кадастру» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства із земель не наданих у власність та постійне користування в межах населених пунктів в с. Максимівка Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Вказаний проект землеустрою позивач подав в Максимівську сільську раду Кременчуцького району для подальшого його розгляду й затвердження.

Рішенням 41 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради Кременчуцького району від 25 квітня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства» без обґрунтування діючим законодавством та невмотивовано відмовлено позивачу ОСОБА_3 у затвердженні проекту землеустрою. Цим же рішенням сільська рада вирішила відмінити рішення 28 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства».

Згідно довідки виконавчого комітету Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 26 листопада 2015 року ОСОБА_3 згідно двох квитанцій від 27.07.2015 року сплатив кошти в сумі 49575,41 грн. за користування земельними ділянками загальною площею 39,4099 га, з них за земельну ділянку площею 8,20 га - 10177,68 грн.

Максимівська сільська рада Кременчуцького району листом від 14 серпня 2015 року повідомила позивача про відміну свого попереднього рішення 28 сесії 6 скликання Максимівської сільської ради від 10 грудня 2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_3 земельною ділянкою площею 8,2 га в межах населеного пункту (за фермою), у зв'язку з цим ОСОБА_3 було заборонено використання даної земельної ділянки.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що оспорені рішення органу місцевого самоврядування не відповідають вимогам статті 19 Конституції України, чинному законодавству України та суперечать рішенню Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), є невмотивованими та необґрунтованими.

Проте, при постановленні рішення судом не взято до уваги, що рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло речове право. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним розглядається як спосіб захисту порушеного цивільного права за п. 10 частини другої статті 16 ЦК України.

Правовий висновок за правилами якого судочинства повинні розглядатися спори про визнання незаконним рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування щодо земельної ділянки викладено у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2510цс15, що розглядалась Верховним Судом України на спільному засіданні Судових палат у цивільних, адміністративних та господарських справах.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають, зокрема, з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Статтею 11 ч.ч. 1, 4 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

ЗК України є, зокрема, тим актом цивільного законодавства, який передбачає підставою виникнення цивільних прав та обов'язків акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Так, згідно ст.ст. 93, 124, 125 ЗК України право оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, виникає на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації відповідно до закону.

Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 6, 16 Закону України «Про оренду землі».

Оскільки право оренди, як речове право, у встановленому законом порядку у позивача ОСОБА_3 не виникло, суд першої інстанції помилково розглянув справу за правилами цивільного судочинства та застосував способи захисту цивільного права.

Натомість, зважаючи, що предметом оскарження є рішення суб'єкта владних повноважень - органу місцевого самоврядування, прийняті при здійсненні владних управлінських функцій, вирішення даного спору відповідно до ст.ст. 3, 17 КАС України підпадає під юрисдикцію адміністративних судів.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 310, ст. 205 ч. 1 п. 1, ст.ст. 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2015 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_3 до Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, правонаступником якої є Недогарківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування провадженням закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області С.Б. Бутенко