Номер провадження: 22-ц/785/5383/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого Суворова В.О.

суддів Черевко П.М.

ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

06 листопада 2015 року позивач звернувся з вказаним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що 21 січня 2014 року в с.Усатове Біляївського району Одеської області на вул. Леніна з вини ОСОБА_4 відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої він отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, проходив лікування, та був пошкоджений належний йому автомобіль марки «Тойота Хайс», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2014 року, який набрав законної сили , ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 на час здійснення ДТП була застрахована в ОСОБА_5 «Українська транспортна страхова компанія».

Позивач просить стягнути з ОСОБА_5 «Українська транспортна страхова компанія» в відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу в наслідок ДТП, 49 000 грн., витрати на лікування у розмірі 8 746, 99 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1806,62 грн. та з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу в наслідок ДТП, суму у розмірі 130 280 грн., франшизу у розмірі 1000 грн.

Також позивач просить стягнути моральну шкода, яка полягала у душевних та фізичних стражданнях, повязаних із ушкодженням здоровя, незручностях, викликаних пошкодженням його майна, з ОСОБА_5 «Українська транспортна страхова компанія» у розмірі 2550 грн. та з ОСОБА_4 у розмірі 47 450 грн.

ОСОБА_5 «Українська транспортна страхова компанія» позов визнала частково, не погоджуючись з розміром відшкодувань.

Рішенням суду першої інстанції від 13 квітня 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення арифметичної помилки від 23 травня 2016 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволений частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_3 в відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу в наслідок ДТП 54 426 гривень 62 копійки.

Стягнуто з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_3 компенсацію моральної шкоди в розмірі 181 гривня .

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 в відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу в наслідок ДТП , суму в розмірі 131 280 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію моральної шкоди в розмірі 5 000 гривень.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позивних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» в звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення, яким просить задовольнити позов ОСОБА_3 частково, стягнувши з страхової компанії страхове відшкодування у звязку з пошкодженням автомобілю -36 185,37 грн. та 3 620 грн. витрат на лікування. В решті позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ( п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

Як зазначено ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Так, в порядку частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 16 квітня 2013 року відповідно полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №2296686,№2296687 ОСОБА_5 «Українська транспортна страхова компанія» застрахувала цивільно - правову відповідальність водія транспортних засобів : автомобіль марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_2 , та напівпричеп марки «ZREMB», державний номерний знак НОМЕР_3 , з терміном дії до 15 квітня 2014 р. з сумою відшкодування страховою компанією шкоди, заподіяної майну третіх осіб у розмірі 50000 грн. по кожному полісу.

21 січня 2014 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_2, з напівпричепом марки «ZREMB», державний номерний знак НОМЕР_3, порушив п.п.1.5., 2.3., 12.1., 12.3. «Правил дорожнього руху України», в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Тойота Хайс», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, яким управляв його власник ОСОБА_3

В результаті ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 66 від 12 березня 2014 року були небезпечними для життя в момент заподіяння та спричинили тривалий розлад здоровя (понад три тижні) та належний позивачеві транспортний засіб отримав пошкодження механічного характеру (а.с.41). З приводу отриманих тілесних ушкоджень позивач проходив лікування, у звязку з чим він поніс витрати , що підтверджуються видатковою накладною від 30.01.2014 року, за якою ОСОБА_3 сплачено 3620 грн. на придбання набору для МОС плечової кістки (а.с.92-115).

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2014 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та йому призначено покарання у вигляді штрафу(а.с.9-13).

Відповідно до висновку за № 3208 від 15 липня 2014 року, виготовленого на замовлення позивача ОСОБА_6 науково-дослідницьким інститутом судових експертиз, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Тойота Хайс», держномер ВН 0441 ЕМ , в наслідок ДТП, яка мала місце 21 січня 2014 року, складає 179280,00 грн. Визначаючи вартість матеріальної шкоди експерт прийшов до висновку, що вартість відновленого ремонту вище ринкової вартості автомобіля. У звязку з чим, прийшов до висновку, що розмір матеріальної шкоди складає вартість автомобілю (а.с.18). Експерт запрошував представника страхової компанії на проведення експертизи, який на запрошення не зявився(а.с.19-20).

Аварійним комісаром 29 грудня 2014 року складений аварійний сертифікат № 94/12/14 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу. Відповідно до сертифікату 21 листопада 2014 року була проведена оцінка пошкодженого автомобіля, що належить позивачу. Вартість відновлювального ремонту складає 316 696 грн. 70 коп. Ринкова вартість транспортного засобу на момент пошкодження з урахуванням 20 % ПДВ та інших податків складає 184 658 грн. 40 коп. Вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням 20% ПДВ та інших податків складає 142 094 грн. 63 коп. (а.с.125,132-145).

В добровільному порядку страхова виплата відповідачем ОСОБА_5 «Українська транспортна страхова компанія» в межах договору страхування не здійснена.

Суд першої інстанції стягуючи з страхової компанії матеріальну шкоду в розмірі 49 000 грн. на користь позивача виходив з того, що йому відповідно до висновку експерта була заподіяна шкода у розмірі 179 280 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП). Але суд першої інстанції не врахував, що пошкоджений транспортний засіб, який залишився у власності позивача, має певну вартість. Так, відповідно до аварійного сертифікату № 94/12/14 визначена вартість пошкодженого автомобіля у сумі 142 094 грн. 63 коп. Позивач не погодився з зазначеною оцінкою, вказуючи, що пошкоджений транспортний засіб має нижчу оцінку. Також позивач зазначив, що в наявності автомобіль відсутній, оскільки він його здав на «разбірку», за що вилучив 1 500 доларів США. Позивачу у відповідності до ст. 10 ч.4 ЦПК України судовою колегією було розяснено про можливість встановлення вартості пошкодженого автомобіля шляхом призначення експертизи. Але позивач відмовився від проведення експертизи, у звязку з чим судова колегія для визначення вартості пошкодженого автомобіля керується аварійним сертифікатом № 94/12/14. Таким чином, судова колегія у звязку з тим, що пошкоджений автомобіль залишився у власності позивача, яким він розпорядився на власний розсуд, вважає, що на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП. Така вартість складає 184 658 грн. 40 коп.-142 094 грн. 63 коп.= 42 563 грн.77 коп. Також з зазначеної суми у відповідності до ст. 12 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає відрахування франшизи у розмірі 1000 грн. Таким чином , на користь позивача з страхової компанії підлягає стягненню 41 563 грн. 77 коп.

Судова колегія не бере до уваги довід апеляційної скарги про те, що розмір страхового відшкодування складає 36 185 грн. 37 коп. з наступних підстав. Відповідач надаючи свій розрахунок виходив з вартості непошкодженого автомобіля, який визначений відповідно до експертного висновку. А вказуючи вартість пошкодженого автомобіля керувався аварійним сертифікатом. Судова колегія вважає, що вказаний порядок є помилковим, оскільки визначаючи розмір страхового відшкодування необхідно виходити з одного звіту про оцінку автомобілю. Оскільки експертним висновком не визначена вартість транспортного засобу після ДТП необхідно керуватися аварійним сертифікатом, яким визначена вартість автомобіля як до ДТП, так і після нього.

У звязку з тим, що відповідач для визначення розміру спричиненої шкоди надав аварійний сертифікат, який був використаний при розгляді справи, вимоги позивача про стягнення вартості робіт експерта у розмірі 1806 грн. 62 коп. не підлягають задоволенню.

Апелянт погодився з рішенням суду першої інстанції про стягнення суми у розмірі 3 620 грн., витрачених позивачем на придбання МОС плечової кістки та моральної шкоди у розмірі 181 грн.

Також судова колегія звертає увагу, що суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_4 на користь позивача на відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням автомобіля, 131 280 грн. Але у звязку з тим, що судовою колегією встановлено, що матеріальна шкода складає 42 563 грн. 77 коп., яка стягнута з страховика за виключенням франшизи, з ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню тільки 1000 грн. франшизи. ОСОБА_4 не оскаржував в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, але судова колегія вважає, що в зазначеній частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні у відповідності до ч.2 ст. 303 ЦПК України.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно зясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 13 квітня 2016 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції: «Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (ІК 22945712) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу в наслідок ДТП 41 563 грн. 77 коп., на відшкодування шкоди на лікування -3620 грн., та моральну шкоду у розмірі 181 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в відшкодування майнової шкоди 1000 грн., та на відшкодування моральної шкоди 5 000 (пять тисяч) гривень.

В решті позовні вимоги залишити без задоволення.»

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді

ОСОБА_7

ОСОБА_2

ОСОБА_8