пр. № 4-с/759/176/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Макаренко В.В.,

при секретарі Павлишиній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ПАТ "Родовід Банк" на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_1, Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шевенко Тетяна Сергіївна, суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник у порядку ст. 383 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії заінтересовані особи: ОСОБА_1, Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шевенко Тетяна Сергіївна. Мотивуючи свої вимоги тим, що державний виконавець безпідставно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25 червня 2016 року (провадження ВП № 48255963) по виконанню виконавчого листа № 2/759/3068/14, виданого 13 травня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» коштів в сумі 747 763 грн. 21 коп., невірно застосував норму п. 2 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» з тих підстав, що державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів для належного виконання рішення суду. Водночас, положення ч.ч. 1, 2 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Проте, всупереч цьому державний виконавець лише обмежився формальною перевіркою майного стану боржника, й встановивши, що останній немає доходу й майна, на яке можливе звернути стягнення, повернув виконавчий документ стягувачу, про що постановив оскаржувану постанову, яку вважає такою, що не ґрунтується на вимогах закону.

В судове засідання скаржник не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа. Звернувся до суду із заявою про розгляд скарги за його відсутності з підтриманням вимог, тим самим, поновивши права стягувача в межах виконавчого провадження.

В судове засідання державний виконавець не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа.

Заінтересована особа в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності державного виконавця, заінтересованої особи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

Судом встановлено, що державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченко Т.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25 червня 2016 року (провадження ВП № 48255963) по виконанню виконавчого листа № 2/759/3068/14, виданого 13 травня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» коштів в сумі 747 763 грн. 21 коп., на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що в ході виконавчих дій щодо перевірки майного стану боржника, державний виконавець встановивши, що боржник немає доходу й майна, на яке можливо звернути стягнення, повернув виконавчий документ стягувачу, про що постановив оскаржувану постанову (а.с.7,8).

Проте, з такою позицією погодитися не можна з тих підстав, що державним виконавцем встановлені обставини, які не відповідають дійсності, й покладені в основу оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стагувачеві, не вжито всіх заходів для належного виконання рішення суду в межах наданих Законом державному виконавцеві повноважень, а саме: останній не здійснив вихід за місцем знаходження боржника - з метою опису та накладення арешту на майно останнього, не перевірив майновий стан (рух коштів на його рахунках у фінансових установах), що мали б бути підтвердженні відповідними актами тощо.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Також, при виконанні судових рішень державний виконавець має право безперешкодно входити в жилі та інші приміщення боржника - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх у встановленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там знаходиться та на яке можливо звернути стягнення.

За таких підстав, державний виконавець, прийнявши рішення/постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, діяв не у відповідності до своїх посадових повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження», відтак, відповідно до ст. 387 ЦПК України, суд вважає за необхідне визнати такі дії державного виконавця неправомірними й зобов"язати його вжити заходів до вчинення процесуальної дії щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Аналізуючи зібрані по скарзі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують вимоги, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.ст. 88, 388 ЦПК України.

Судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 386, 387, 388 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ПАТ "Родовід Банк" на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_1, Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шевенко Тетяна Сергіївна - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченко Тетяни Сергіївни при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25 червня 2016 року (провадження ВП № 48255963) по виконанню виконавчого листа № 2/759/3068/14, виданого 13.05.2015 року Святошинським районним судом м. Києва.

Скасувати постанову державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченко Тетяни Сергіївни від 25 червня 2016 року (провадження ВП № 48255963) по виконанню виконавчого листа № 2/759/3068/14, виданого 13.05.2015 року Святошинським районним судом м. Києва про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобов"язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відновити виконавче провадження №48255963.

Стягнути з Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь держави 275 (двісті сімдесят п»ять) грн. 60 (шістдесят) коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Макаренко