Справа № 128/1280/16-ц Провадження № 22-ц/772/3388/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О. Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 08 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3І звернувся до суду з позовом до ТОВ «Лізингова Компанія «Ваш Авто» про стягнення коштів.

Згодом позивач збільшив позовні вимоги та просив поряд з вимогою про стягнення коштів визнати недійсним договір фінансового лізингу.

Позовні вимоги мотивував тим, що 17 лютого 2016 року між ним та представником товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» було підписано договір № 003110 фінансового лізингу та додаток № 1 і додаток № 2 до даного договору.

Згідно з їх умовами предметом фінансового лізингу є транспортний засіб - трактор МТЗ 82 Білорус, 2011 року.

В той же день позивачем було здійснено адміністративний платіж за цим договором шляхом перерахування грошових коштів в сумі 49 000 грн. на розрахунковий рахунок відповідача.

Однак, зважаючи, що текст договору фінансового лізингу та додатків № 1 та № 2 до нього не містять повної та достовірної інформації про фінансові послуги, що надаються відповідачем, що свідчить про відсутність погодження істотних умов договору, зазначив, що у відповідача не виникло підстав для отримання сплаченого 17 лютого 2016 року платежу, передбаченого умовами договору.

Зважаючи на викладене, просив визнати недійсним договір фінансового лізингу № 003110 від 17 лютого 2016 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на його користь 49 000 (сорок девять тисяч) грн. 00 коп. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 08 серпня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» подало заяву про його перегляд, яка ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року була залишена без задоволення, в звязку з чим відповідач оскаржив заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 08 серпня 2016 року в загальному порядку.

В поданій апеляційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропуіцення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 17.02.2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_3 було укладено договір фінансового лізингу №003110, за умовами якого ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» зобов'язалося придбати у свою власність предмет лізингу - трактор «МТЗ 82.1.26» та передати цей трактор у користування позивача, який в свою чергу зобов'язався сплачувати за користування трактором періодичні лізингові платежі згідно графіку.

Договором передбачено право позивача отримати трактор у власність за умови повної сплати його вартості та інших витрат.

Згідно п.1.7 договору трактор передається у власність позивача не пізніше 120 робочих днів з моменту сплати ним на рахунок товариства авансового платежу, розмір якого складає 50% вартості предмета лізингу, адміністративного платежу в розмірі 10% вартості предмета лізингу, комісії в розмірі 3% вартості предмета лізингу за передачу предмета лізингу.

ОСОБА_3 сплатив на користь ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» 49000 грн. 00 коп. з призначенням: адміністративний платіж згідно Договору фінансового лізингу №003110

Вирішуючи спір, суд першої інстанції проаналізував зміст укладеного між сторонами договору фінансового лізингу на предмет відповідності його положенням Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема статті 18 цього Закону, положенням ЦК України, і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що в договорі виключені та обмежені права лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом, звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені в Законі України «Про фінансовий лізинг» і положеннях ЦК України, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу, одночасно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства.

Так, згідно п.1.4 договору лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання або неналежне виконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За вищенаведеними зобов'язаннями відповідає продавець.

За змістом ст. 808 ЦК України, якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Оскільки вибір продавця предмета лізингу за укладеним між позивачем та відповідачем договором здійснює відповідач, так як в договорі відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має звертатися споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, то п.1.4 договору фактично усуває лізингодавця від відповідальності в частині якості, комплектності, справності предмета лізингу і суперечить положенням статті 808 ЦК України.

Крім цього, умовами договору передбачено право лізингодавця в односторонньому порядку розірвати договір за обставин, що не залежать від лізингоодержувача, без повернення адміністративного платежу та без повідомлення про це лізингоодержувача.

Умови зазначених пунктів договору фінансового лізингу порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін, завдають шкоди позивачеві, а тому відповідно до ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливими.

Вірним є і висновок суду про невідповідність оспорюваного договору вимогам законодавства в частині відсутності у лізингодавця відповідного дозволу (ліцензії) на вчинення такого договору.

Так, згідно пункту 4 частини першої статті 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг).

Відповідно до ч.1 ст.227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи не вбачається наявність у відповідача ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» ліцензії для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про укладення ним договору фінансового лізингу з порушенням вимог законодавства.

Визначаючи правову природу оспорюваного договору, суд правильно виходив з того, що цей договір є змішаним договором, який містить також елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що договір фінансового лізингу від 17.02.2016 року укоадений між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_3 нотаріально не посвідчувався.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.

Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону).

Встановивши несправедливість умов оспорюваного договору, відсутність ліцензії у відповідача для здійснення фінансової діяльності та нотаріального посвідчення спірного договору, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання цього договору недійсним з підстав, визначених ст.ст. 215, 203 ЦК України та ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи апеляційної скарги були предметом судового дослідження і висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 08 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: