Справа № 463/1890/16-ц
Провадження № 2/463/1242/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань Попович Х.І.

з участю представника позивача Лисика А.М.

відповідача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї в сумі 10 298,64 грн.

Позов мотивує тим, що за заявою відповідача від 21.08.2013 року та 13.02.2014 року позивачем їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на період з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року. При зверненні за призначенням допомоги відповідач задекларувала власність лише на одну квартиру за адресою АДРЕСА_1. Згідно абз.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира/будинок/ за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.м. на 1 члена сім'ї та додатково 10,5 кв.м. на сім'ю, про що відповідача було попереджено при призначенні допомоги. Разом з тим, під час перевірки достовірності наданої відповідачем інформації було встановлено, що у власності чоловіка відповідача перебуває нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2. Таким чином, сім'я відповідача фактично володіє квартирою у м. Львів-Винники та має у власності нерухоме майно у с. Іванівка, загальна площа яких перевищує встановлені нормативи, а це позбавляє її права на одержання державної соціальної допомоги. Позивач неодноразово звертався до відповідачами із листами про повернення надміру виплачених коштів, проте такі були залишені без належного реагування. З врахуванням наведеного, позивач змушений звернутись до суду із позовом.

В судовому засіданні представник позивача підтримав подзвоні вимоги в повному обсязі, дав пояснення аналогічні наведеним в позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила. Зазначила, що дійсно їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям. Також підтвердила, що при зверненні за призначенням допомоги позивач задекларувала власність лише на одну квартиру за адресою АДРЕСА_1. Зазначити дані про право власності чоловіка на нерухомість в с. Іванівка забула. Разом з тим, заперечила доводи позивача, оскільки квартира за адресою АДРЕСА_1 їй чи членам її сім'ї не належить, така перебуває в комунальній власності. Позивач та її сім'я зареєстровані та проживають у вказаній квартирі, проте такою не володіють. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу за її заявами від 21.08.2013 року та 13.02.2014 року позивачем їй було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям на період з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року, що стверджується рішенням про призначення допомоги (а.с.9).

Як вбачається із заяв від 21.08.2013 року (а.с.5) та 13.02.2014 року (а.с.7) та декларацій (а.с.6, 8) відповідачем при зверненні за призначенням допомоги задекларовано власність лише на одну квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 53,4 кв.м. Із вказаних заяв також вбачається, що відповідача попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги /повернення надміру нарахованих коштів/ у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.19), відповідач ОСОБА_3 разом із сім'єю дійсно зареєстрована в квартирі за адресою АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що в ході перевірки наданої відповідачем інформації позивачем було встановлено, що чоловіку відповідача - ОСОБА_4 на праві приватної власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 70,7 кв.м,

Факт належності будинку ОСОБА_4 стверджується долученими позивачем довідкою виконкому Іванівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області (а.с.18) та витягами з державного реєстру речових прав (а.с.16, 17)

Згідно положень абз. 3 ч.1 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», державна соціальна допомога не призначається у випадках, коли у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира/будинок/ за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв.м. на 1 члена сім'ї та додатково 10,5 кв.м. на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу /механізму/.

Відповідно до ч.4 ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», якщо сім'єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Виплата державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення.

За фактом неправильності інформації поданої відповідачем позивачем було складено відповідний акт від 05.01.2015 року (а.с.20) та неодноразово направлялись повідомлення відповідачу ОСОБА_3 про необхідність повернення надміру виплачених коштів.

Згідно проведеного позивачем розрахунку надміру виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, за період із 01.08.2013 року по 31.07.2014 року розмір такої складає 10 298,64 грн. та не оспорюється відповідачем.

Встановлено, що станом на час судового розгляду позову відповідачем кошти на рахунок позивача не сплачені. За наведених обставин позовні вимоги до суду заявлені правомірно, відповідно до положень чинного законодавства.

Суд не погоджується із доводами відповідача щодо того, що квартира за адресою АДРЕСА_1 їй чи членам її сім'ї не належить, не є у її володінні, оскільки перебуває в комунальній власності з таких підстав.

Судом встановлено, що дійсно відповідач із сім'єю зареєстровані та проживають в квартирі за адресою АДРЕСА_1. Основним квартиронаймачем є ОСОБА_5, яка є матір'ю чоловіка відповідача. Квартира перебуває на балансі міської ради. Вказаний факт відповідачем визнано та не заперечується.

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.61 ЖК УРСР, договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до положень ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

Відповідно до положень ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до положень ст.398 ЦК України, право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 є членом сім'ї основного квартиронаймача, із сім'єю проживають та зареєстровані у вказаній квартирі, таким чином наділені правом володіння вказаною квартирою у відповідності до вимог законодавства.

З врахуванням загальних площ квартири та будинку (53,4 м.кв. та 70,7 м.кв.), що становить 121.1 м.кв., норма власності на одну особу перевищує встановлену законодавством площу - 21 кв.м.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки сім'я відповідача дійсно мала у власності квартиру та будинок, норма площі на одну особу перевищена, таким чином відповідач не мала права на отримання матеріальної допомоги, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача надміру виплачені кошти у в розмірі 10 298,64 грн.

Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1 378 грн. (а.с.2)

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 74, 88, 208, 209 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради () надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї в сумі 10 298,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради () судовий збір в розмірі 1 378 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Гирич С. В.