Справа № 209/1727/16-ц
Провадження № 2/209/996/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.,

при секретарі Шепель О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість по відсотках за кредитним договором № DNH4KP11590264 від 24 серпня 2005 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 28 квітня 2011 року по 28 квітня 2016 року, в розмірі 18205,10 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 24 серпня 2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № DNH4KP11590264, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5640,68 грн. на строк з 24 серпня 2005 року по 24 серпня 2007 року включно. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам", "Тарифами" складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобовязалася повернути кредит і сплатити проценти в обумовлені у заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а саме: щомісяця в період з 03 по 10 число кожного місяця вона повинна була надавати банку щомісячний платіж в розмірі 302,27 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат, згідно умов. При порушенні ОСОБА_1 зобовязань по погашенню кредиту, вона зобовязалася сплатити банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6,00 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином до сьогодні не виконала, у зв'язку з чим розмір її простроченої заборгованості перед ПАТ "ПриватБанк", станом на 28 квітня 2016 року, складає 4987,70 грн. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Зі сторони ОСОБА_1 порушення умов договору по поверненню кредитних коштів, сплати відсотків мало місце ще до настання дати сплати останніх щомісячних платежів. Датою 24 серпня 2007 року в договорі (заяві) № DNH4KP11590264 визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання ОСОБА_1 своїх грошових зобовязань за договором та припинення зобовязань в цілому. Отримані ОСОБА_1 кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи, що договір (заява) № DNH4KP11590264 не є розірваним, чи припиненим, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Згідно п.п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Тож ПАТ "ПриватБанк" вважає необхідним стягнути з боржника на користь банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період, відповідний збільшеному терміну позовної давності, встановленому п.п. 5.5 умов, тобто з 28 квітня 2011 року по 28 квітня 2016 року за наступним розрахунком: 4987,70 грн. (сума простроченої заборгованості) * 0,2 % (розмір % ставки в день) * 1825 днів (кількість днів прострочення) / 100 = 18205,10 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причину неявки до суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив уразі його неявки розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Також надала до суду заперечення на позов та заяву про застосування позовної давності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 серпня 2006 року ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № DNH4KP11590264, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 5640,68 грн., на строк з 24 серпня 2005 року по 24 серпня 2007 року включно, та зобовязалася повернути кредит і сплатити проценти в обумовлені у заяві та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки, а саме: щомісяця в період з 03 по 10 число кожного місяця вона повинна була надавати банку щомісячний платіж в розмірі 302,27 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, комісії, а також інших витрат, згідно умов. При порушенні ОСОБА_1 зобовязань по погашенню кредиту, вона зобовязалася сплатити банку відсотки за користування кредитом в розмірі 6,00 % на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості. (а.с. 10-14).

На теперішній час, відповідач свої зобовязання за вказаним кредитним договором не виконує та, станом на 28 квітня 2016 року, розмір її простроченої заборгованості перед ПАТ "ПриватБанк" складає 18205,10 грн. (а.с. 8-9).

Як встановлено судом, згідно п.п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років (а.с. 14).

Як роз'яснено у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року за № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення.

Судом встановлено, що кредитний договір між сторонами був укладений на строк з 24 серпня 2005 року по 24 серпня 2007 року включно, останнє погашення заборгованості ОСОБА_1 мало місце 12 січня 2006 року (а.с. 8), однак позивач звернувся з даним позовом до суду лише 16 травня 2016 року (а.с. 3).

Доказів вчинення відповідачем інших платежів, чи списання банком коштів в рахунок погашення заборгованості при настанні строків платежів суду не надано.

Відповідачем була подана суду заява про застосування строків позовної давності.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зважаючи на викладене, суд вбачає передбачені законом підстави для застосування в межах даного спору позовної давності, у зв'язку зі спливом пятирічного строку позовної давності, встановленого укладеним між сторонами договором № DNH4KP11590264, оскільки останнє погашення заборгованості за кредитним договором відбулося 12 січня 2006 року, позивач звернувся до суду з позовом 16 травня 2016 року, стороною відповідача подана заява про застосування строків позовної давності.

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251- 253, 256-259, 261, 267, 525, 526, 549, 610-612, 1048, 1054 ЦК України, ст. 1, 4, 10, 11, 57-60, 88, 158, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.В. Замкова