У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», третя особа - ОСОБА_6, про визнання зобов'язання, що виникло з договору поруки припиненим, припинення правовідносин за договором поруки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом, який у подальшому уточнило і просило стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 44/АК-00018.08.2 від 24 вересня 2008 року у сумі 250 633,98 доларів США та 503 833 грн 28 коп.

Позивач посилався на те, що 24 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (далі - ВАТ «Родовід Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 44/АК-00018.08.2, відповідно до умов якого останньому було відкрито невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 23067,87 доларів США терміном до 24 вересня 2015 року включно, зі сплатою 7,70% річних.

24 вересня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 44/АК-00018.08.2-3/П, за яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_6 за вказаним вище кредитним договором.

У порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 44/АК-00018.08.2 від 24 вересня 2008 року, відповідачами не було повернуто суму кредиту, не сплачено суму відсотків за користування кредитом, не сплачено суму нарахованої пені за прострочення виконання зобов'язань, у зв'язку із чим загальна сума заборгованості станом на 14 серпня 2014 року становила 250 633,98 доларів США, яка складалася з: 3 542, 87 доларів США - суми поточної заборгованості за кредитом; 14 860,76 доларів США - простроченої заборгованості за кредитом; 54,36 доларів США - поточної заборгованості за процентами по кредиту; 3 552,99 доларів США - простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 197 055,56 доларів США - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 30 399,59 доларів США - пені за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту; 1 011,65 доларів США - 3% річних від суми простроченого кредиту, 156, 20 доларів США - 3% річних від суми прострочених відсотків по кредиту, а також 503 833 грн 28 коп., яка складається з: 941 грн 52 коп. - поточної заборгованості за платою з обслуговування кредиту; 33 933 грн 56 коп. - простроченої заборгованості за платою з обслуговування кредиту; 461 999 грн 19 коп. - пені за несвоєчасне погашення за платою з обслуговування кредиту; 2 373 грн 19 коп. - 3 % річних від суми простроченої заборгованості за платою з обслуговування кредиту; 4 585 грн 82 коп. - інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою з обслуговування кредиту.

У березні 2015 року ОСОБА_7 подала зустрічний позов до суду про визнання зобов'язання, що виникло з договору поруки № 44/АК-00018.08.2-3/П від 24 вересня 2008 року припиненим, припинення правовідносин договору поруки.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 6 травня 2015 року позов ПАТ «Родовід Банк» задоволено частково, стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором № 44/АК-00018.08.2 від 24 вересня 2008 року у розмірі 5 622 959 грн 81 коп., що в еквіваленті становить 249 465, 83 доларів США, та 496 874 грн 27 коп. Вирішено питання про судові витрати. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено. Визнано зобов'язання, що виникло з договору поруки № 44/АК-00018.08.2-3/П від 24 вересня 2008 року та правовідносини за вказаним договором припиненими. У задоволенні позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. В частині вирішення позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 рішення районного суду змінено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором № 44/АК-00018.08.2 від 24 вересня 2008 року у розмірі 44 894, 69 доларів США, з яких: 18 403,63 доларів США - заборгованість за кредитом; 3 607,35 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 22 000 доларів США - пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом і 883,71 доларів США - 3% річних за прострочення грошового зобов'язання, а також 21 988 грн 36 коп. - заборгованості з плати за обслуговування кредиту. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 в іншій частині відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24 вересня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 44/АК-00018.08.2, відповідно до умов якого останньому було відкрито невідновлювальну кредитну лінію на загальну суму 23067,87 доларів США терміном до 24 вересня 2015 року включно, зі сплатою 7,70% річних.

24 вересня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 44/АК-00018.08.2-3/П, за яким поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_6 за вказаним вище кредитним договором.

У порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 44/АК-00018.08.2 від 24 вересня 2008 року, відповідачами не було повернуто суму кредиту, не сплачено суму відсотків за користування кредитом, не сплачено суму нарахованої пені за прострочення виконання зобов'язань, у зв'язку із чим загальна сума заборгованості станом на 14 серпня 2014 року становила 250 633,98 доларів США.

У абз. 2, 3 п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення» судам роз'яснено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).

Вирішуючи справу та стягуючи кредитну заборгованість з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Родовід Банк», суди визначили пеню у доларах США, при цьому не звернули уваги на таке.

Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з чч. 1, 3 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Отже, пеня може обчислюватись і стягуватись лише в національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 квітня 2015 року, у справі № 3-29гс15.

Таким чином, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції дійшов до помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Родовід Банк» пені за порушення строків повернення кредиту у розмірі 22 000 доларів США.

З урахуванням цього рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення позову ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню із передачею справи у цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У той же час скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення у справі про відмову ПАТ «Родовід Банк» у позові про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 та задоволення її зустрічного позову, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із положень ч. 4 ст. 559 ЦК України, якою передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі,якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється,якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Вирішуючи спір у цій частині, суд правильно встановив, що з 11 жовтня 2010 року ОСОБА_6 не сплачувався кредит, а з 23 травня 2012 року - не сплачувалися відсотки за користування кредитом.

Пред'явленням вимоги про дострокове повернення кредиту банк змінив кінцевий строк повернення кредиту з 24 вересня 2015 року на 24 листопада 2012 року.

Між тим, з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі і з поручителя ОСОБА_7, ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду у серпні 2014 року, тобто з пропуском строку визначеного ч. 4 ст. 599 ЦК України.

Таким чином, рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року в частині позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Родовід Банк» про визнання зобов'язання, що виникло з договору поруки припиненим, припинення правовідносин за договором поруки, підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договоромскасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 4 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про визнання зобов'язання, що виникло з договору поруки припиненим, припинення правовідносин за договором поруки, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк

Т.О.Писана