УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», в інтересах якого діє Шатунов Андрій Олександрович, на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат») про відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з втратою працездатності.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача на різних посадах. Загальний стаж роботи позивача складає 23 роки 1 місяць, в шкідливих умовах на шахті «Родіна» 16 років 8 місяців. Висновком МСЕК від 18 вересня 2015 року йому первинно встановлено 60 % втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності за професійними захворюваннями: 40% - вібраційна хвороба, 20% - ріділукопатія з 07 вересня 2015 року до 01 жовтня 2016 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, страждає безсонням, не може виконувати звичайну роботу, повноцінно спілкуватися з людьми, матеріально забезпечувати себе та свою родину, що морально його пригнічує.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на його користь грошову суму в розмірі 120 000 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої втратою професійної працездатності у зв'язку із професійним захворюванням, без стягнення доходів з фізичних осіб.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної при виконанні трудових обов'язків 30 000 грн без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», в інтересах якого діє Шатунов А.О., звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_3 працював у шкідливих умовах праці на шахті «Родіна» ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», у період з 20 серпня 1997 року по 08 травня 2014 року перебував в трудових відносинах із відповідачем.

Рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 23 червня 2015 року позивачу було вперше встановлено діагноз: радикулопатія попереково-крижова L4, L5, S1 з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим і м'язо-тонічним синдромами, часто рецидивуючий перебіг з нейродистрофічними проявами у вигляді періартрозу колінних суглобів (ПФС першого-другого ст.). М54.1. Вібраційна хвороба другої ст. від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорної полінейропатії верхніх кінцівок, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ст.), періатрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ст.), деф.артрозом дрібних суглобів кистей та трофічними розладами на кистях. Т75.2.

Згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 13 липня 2015 року, встановлено, що причиною професійного захворювання позивача є тривалий стаж роботи в умовах важкої фізичної праці, перевищення на робочому місці гранично-допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та важкого трудового процесу.

Висновком МСЕК від 18 вересня 2015 року серії 12 ААА № 014700 позивачу встановлена втрата працездатності в розмірі 60% у зв'язку з професійними захворюваннями (40% по вібраційній хворобі, 20% по радикулопатії) та встановлена третя група інвалідності, з переоглядом 01 вересня 2016 року. Встановлено потребу у забезпеченні лікарськими засобами, ВМП, санітарно курортному лікуванні.

Статтею 153 КЗпП України, передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки ОСОБА_3, перебуваючи в трудових відносинах із відповідачем, під час виконання ним трудових обов'язків отримав професійне захворювання, пов'язане з виробництвом, а тому на користь позивача з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» підлягає стягненню моральна шкода, завдана у зв'язку із втратою ним професійної працездатності.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Криворізький залізорудний комбінат», в інтересах якого діє Шатунов Андрій Олександрович, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова