Справа № 211/3468/15-ц
Провадження № 2/211/235/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Папарига В. А

при секретарі Ручка М.Л.,

у відсутність сторін

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними та зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, -

ВСТАНОВИВ:

08.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в послідуючому уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що він відповідно до договору № 261205 від 25.01.2011 року є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1. 16.04.2015 року представниками відповідача було складено акт Н № 108175 про самовільне підключення та споживання електричної енергії. 07.05.2015 року складено протокол № 112, в якому визначено, що акт Н № 108175 від 16.04.2015 року складений за самовільне підключення до електричної мережі повз прилад обліку правомірно, та зазначено, що порушення відноситься до п. 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Розрахунок обєму та вартості не облікованої електричної енергії проведено за період з 16.04.2012 року по 16.04.2015 року за 1095 днів тобто за три роки до дня виявленого порушення на суму 18 986,79 гривень. На підставі рішення від 07.05.2015 року відповідач почав вимагати від нього сплати додаткового боргу в розмірі 18 986 гривень, надіславши йому рахунок з вимогою сплати вказаної суми, датований 07.05.2015 року в якому вказав, що у випадку несплати заборгованості на протязі 30 днів електропостачання квартири буде припинено без додаткового попередження. Намагання відповідача припинити постачання електричної енергії через несплату коштів, нарахованих на підставі акту про порушення ПКЕЕН від 16.04.2015 року та рішення від 07.05.2015 року протиправно. Просив у судовому порядку визнати рішення ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» від 07.05.2015 року № 112 на підставі Акту про порушення ПКЕЕН Н № 108175 від 16.04.2015 року неправомірним та заборонити відповідачу припиняти постачання електричної енергії в квартиру АДРЕСА_2, споживачем якої він є на підставі несплати 18 986,79 гривень п рахунку № 108175 від 07.05.2015 року ( а.с. 35-39).

04.08.2015 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 В обґрунтування позовних вимог зазначили, що ОСОБА_1 є споживачем Криворізьких міських електричних мереж, на нього відкрито особовий рахунок 2612052. 16.04.2015 року при перевірці контролерами енергонагляду за дотриманням правил користування електроенергією за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 98/52, було виявлено порушення ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме: використання недорахованої електроенергії за допомогою самовільного підключення до електромереж поза приладом обліку прихованим способом. Підключення додаткового фазного проводу від щітка в перегородці на вихідні клеми запобіжника. Порушення продемонстровано. Факт порушення зафіксований актом Н № 108175 від 16.04.2015 року. Відповідно до п.53 Правил, п.п.1.2,3.1,3.2,3.3,3.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, був зроблений розрахунок матеріального збитку за період з 16.04.2012 року по 16.04.2015 рік на суму 18 986,79 гривень. Посилаючись на вказані обставини просили суд стягнути з ОСОБА_1 на їх користь загальну суму заборгованості у розмірі 18 986,79 гривень та понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. ( а.с. 42,43).

У судове засідання сторони та не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: представник позивача-відповідача ОСОБА_2 просив первісний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними залишити без розгляду та відшкодувати ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1 800,00 гривень; представник відповідача-позивача ОСОБА_3 просив зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення залишити без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 п. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Суд вважає, що заява позивача-відповідача ОСОБА_2 про залишення первісного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними позову без розгляду та заява представника відповідача-позивача про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, підлягають задоволенню.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у пункті 38 Постанови Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.14 р. № 10, відповідно до статті 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним витрат з відповідача. Визнання відповідачем позову не є підставою для звільнення його від сплати судових витрат. Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. В інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, повязаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК України). При цьому саме по собі предявлення позову не може свідчити про необгрунтовані дії позивача.

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року.

Згідно ст. 1 Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно зі ст. ст. 84 і 88 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

В підтверження понесених позивачем за первісним позовом витрат на правову допомогу, представником позивача надано договір від 30.07.2015 року про надання правової допомоги (а.с. 29-32), копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 33), квитанції про сплату послуг на загальну суму 1800 гривень (а.с.115,116), акт розрахунку вартості послуг адвоката ( а.с. 117).

З матеріалів справи, а саме журналів судових засідань вбачається, що адвокат ОСОБА_2 приймав участь у справі як представник відповідача-позивача, тобто був допущений судом до участі в справі відповідно до наявного договору про надання правової допомоги в судових засіданнях 04.08.2015 року з 10.26 год. до 10.45.; 13.08.2015 року з 15.30 год. до 15.47 год.; 29.09.2015 року з 12.10 год. до 12.20 год. ( а.с. 54, 61, 77).

Зважаючи на вказане, з врахуванням вимог ч.1 ст.88 ЦПК України щодо пропорційності задоволених позовних вимог присудженим судовим витратам, часу проведення судових засідань, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу, понесених відповідачем-позивачем підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 384 грн. 22 коп. витрат на правову допомогу, що відповідає затраченому часу судових засідань (46 хвилин),

1218 грн. х 40 % = 487,20 грн. за одну годину

487,20 грн. : 60 хв.= 8,12 грн. за одну хвилину

36 хв. х 8,12 грн. = 292,32 грн. ( судові засідання 04.08.2015 року та 13.08.2015 рік)

1378 грн. х 40% = 551.2 грн. - за одну годину;

551.20 грн. : 60 хв. = 9.19 грн. за одну хвилину;

10 хв. х 9.19 грн. = 91,90 грн. ( судове засідання 29.09.2015 рік).

Разом 384,22 гривень

Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.200 ЦПК України під час вчинення окремої процесуальної дії поза судовим засіданням складається протокол, який приєднується до справи та повинен бути оформлений не пізніше наступного дня після вчинення окремої процесуальної дії.

Проте, на обґрунтування факту надання допомоги адвокатом поза судовим засіданням, не надано протоколів, що підтверджують вчинення ним окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та часу їх вчинення. Суд критично оцінює наданий адвокатом акт розрахунків, оскільки з останнього не вбачається час початку і закінчення вчинення ним окремої процесуальної дії поза судовим засіданням.

Керуючись п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 -VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" про захист прав споживачів та визнання дій неправомірними залишити без розгляду.

Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1 про відшкодування заборгованості за спожиту, але не обліковану електричну енергію, внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення залишити без розгляду.

В рахунок відшкодування судових витрат стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" до користь ОСОБА_1 384 ( триста вісімдесят чотири ) гривні 22 коп.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4