Дата документу 06.06.2016 Справа № 554/2838/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/2838/16-ц

Іменем України Провадження № 2/554/1815/2016

06 червня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючої судді - Шевської О.І.,

при секретарі - Мальованій В.О.

за участю сторін: позивачки - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и л а:

Позивачка ОСОБА_1 у квітні 2016 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 прохаючи суд стягнути з останньої грошові кошти за договором позики у сумі 700 доларів США що еквівалентно на час звернення до суду згідно з офіційним курсом НБУ гривні до долара США 18060 грн. та понесений судовий збір в сумі 551,20 грн. ( а. с. 2 ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що 10 травня 2015 року між нею та відповідачкою по справі було укладено договір позики, предметом якого було передання у власність боржнику грошових коштів у розмірі 1100 доларів США.

На підтвердження укладення договору позики відповідачем було надано розписку, підписану власноручно, в якій зазначена сума коштів 1100 доларів США, яка бралася в борг. В усній формі ОСОБА_3 зобов'язувалася повернути зазначені кошти через тиждень.

14 травня 2015 року відповідачка повернула позивачці 400 доларів США. 700 доларів США ОСОБА_3 не повернула до цього часу.

Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні, вимоги позову визнала в тій частині, що винна позивачці 700 доларів США, але не погодилася з тим по якому курсу НБУ гривні до долара США сума заборгованості перерахована в національну валюту гривня.

Ознайомившися з матеріалами цивільної справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було укладено договір позики, предметом якого було передання у власність боржнику грошових коштів у розмірі 1100 доларів США ( а. с. 6-а ).

З пояснень сторін встановлено, що 14 травня 2015 року відповідачка повернула позивачці 400 доларів США. 700 доларів США ОСОБА_3 не повернула до цього часу.

22 лютого 2016 року позивачкою була направлена письмова вимога рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідачки з проханням повернути борг. 28 березня 2016 року позивачка отримала лист з повідомленням про те, що остання його не отримала ( а. с. 5-6,7).

У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики від 10 травня 2015 року вважається укладеним ОСОБА_1 та ОСОБА_3, оскільки згідно з ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на підставі чого, відповідно до ч.2 ст.1057 ЦК України було надано розписку.

У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бутити повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст. 15, 30, 60, 75, 76, 88, 169, 197, 208, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошові кошти за договором позики у сумі 700 доларів США (18 060 грн).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) користь cуму судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська