Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2016 Справа №607/7844/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- секретаря Гудими Н.І.

- за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, який згодом уточнила, до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, а саме просить визнати за нею право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1, батька ОСОБА_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що будинковолодіння належить трьом членам колгоспного двору та державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведена.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають.

Представник третьої особи - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Згідно довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 730 від 22.11.2016 року, станом на 01.07.1990 року, житловий будинок АДРЕСА_1 був колгоспним двором, членами якого були: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Зважаючи на те, що станом на 15.04.1991 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, що складається із трьох членів, тому суд приходить до висновку, що члени колгоспного двору є співвласниками вище зазначеного житлового будинку по 1/3 частині.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане 24.10.2013р. Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області), після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1

На день смерті ОСОБА_2 разом із ним проживали та були зареєстровані в житловому будинку АДРЕСА_1 його дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_1, зять ОСОБА_6, внуки ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2016 року № 1169/02-14 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 у зв'язку і тим, що будинковолодіння належить трьом членам колгоспного двору та державна реєстрація житлового будинку в бюро не проведена.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.04.2016 року № 1169/02-14 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа за №172/2014 за заявою ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини.

Від так єдиним спадкоємцем майна померлого ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1, батька ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно, в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1, батька ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук