У Х В А Л А

19 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., перевіривши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року та 25 липня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Ухвалою судді Верховного Суду України від 29 грудня 2015 року заява про перегляд судових рішень залишена без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам ст. ст. 357, 358 ЦПК України і заявнику надано строк до 22 січня 2016 року для усунення недоліків.

Заявником у встановлений строк вимоги зазначеної ухвали виконано, але не в повному обсязі, зокрема ним сплачено судовий збір у встановленому законодавством розмірі та подано заяву про перегляд судових рішень, в якій він просить Верховний Суд України переглянути ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року та 25 липня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального та процесуального права.

Проте заявник не зазначив, які саме норми матеріального та процесуального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції та в чому полягає їх неоднакове застосування, до заяви не додав належним чином оформлених та засвідчених відбитком гербової печатки суду копій ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року та 25 липня 2014 року, а також копій судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, за результатами оскарження яких судом касаційної інстанції постановлені судові рішення, які заявник просить переглянути.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 25 січня 2016 року заявнику надано строк до 10 лютого 2016 року для усунення недоліків заяви про перегляд судових рішень.

На виконання вимог зазначеної ухвали ОСОБА_1 надіслав заяву про перегляд судових рішень, в якій зазначив норми матеріального та процесуального права, які неоднаково застосовано судом касаційної інстанції, а також додав копії рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2012 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 5 лютого 2013 року, додаткового рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2014 року, ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року та 25 липня 2014 року.

Проте копії рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2012 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 5 лютого 2013 року, додаткового рішення Апеляційного суду Запорізької області від 11 березня 2014 року, ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року та 25 липня 2014 року належним чином не оформлені та не засвідчені відбитком гербової печатки суду.

Отже вимоги ухвали судді Верховного Суду України в повному обсязі виконані не були.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року та 25 липня 2014 року повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк