У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Леванчука А.О., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», в інтересах якого діє Бондаренко Дмитро Юрійович, на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ним та ОСОБА_6 23 вересня 2008 року був укладений кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 7 509,35 грн зі сплатою 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, у ОСОБА_6 утворилась заборгованість, яка станом на 14 травня 2015 року становить 282 750,28 грн.

Позивач зазначає, що від вказаної суми заборгованості необхідно відняти суму у розмірі 19 785,32 грн, яка була стягнута з відповідача рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2013 року. Отже різниця суми заборгованості за кредитним договором, яка має бути стягнута з відповідача, станом на 14 травня 2015 року, становить 262 991,96 грн (272 082,51-19 785,32=262991,96), а також штраф в розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 13 149,60 грн (процентна складова), а всього 276 641,56 грн.

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2015 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк». в інтересах якого діє Бондаренко Д.Ю., просить скасувати ухвалені судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та заперечення на неї, перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також закінчення строку дії кредитного договору, виключає можливість нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки поза строком дії кредитного договору.

Однак колегія суддів не може погодитися з такими висновками судів з огляду на наступне.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 23 вересня 2008 року між ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір у вигляді заяви про надання кредиту в розмірі 7 509,36 грн строком на 24 місяці зі сплатою 1% на місяць на залишкову заборгованість за кредитом, сплатою одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1 251,56 грн та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 90,11 грн в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, відсотки, винагороду, комісію в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» (Стандарт) строк.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2013 року з ОСОБА_6 було стягнуто на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 19 785,32 грн.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ «Акцент-Банк» вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 14 травня 2015 року складає 282 750,28 грн. Крім того, позивач зазначає, що від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 19 785,32 грн, яка була стягнута з відповідача на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2013 року, різниця становить 262 991,96 грн, а також штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 та штраф (процентна складова) - 13 149,60 грн, а всього 276 641,56 грн.

Отже, заборгованість за кредитним договором станом на 14 травня 2015 року складає 276 641,56 грн, яку просив стягнути позивач.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, посилався на те, що наявність судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 вересня 2008 року , а також закінчення строку дії кредитного договору, виключає можливість нарахування відсотків за користування кредитом та неустойки поза строком дії кредитного договору.

Однак, на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, суди не з'ясували фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме, за який період виникла заборгованість в сумі 276 641,56 грн, та з чого вона складається (помісячне нарахування та період), не звернули уваги на те, що при зверненні до суду з позовом у 2013 році ПАТ «Акцент-Банк» просило стягнути заборгованість за кредитним договором від 23 вересня 2008 року, яка утворилась станом на 17 квітня 2013 року, а в даному позові - станом на 14 травня 2015 року, а також на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, у зв'язку з чим не сприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, як того вимагає ч. 4 ст. 10 ЦПК України, та дійшли передчасного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Оскільки обставини, пов'язані із перевіркою правильності визначення обставин справи та оцінки наданих сторонами доказів, судами з`ясовувались неналежним чином, чим порушено норми процесуального права ( ст. ст. 10, 60, 61, 179 ЦПК України) і таке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, то відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі рішення суду першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», в інтересах якого діє Бондаренко Дмитро Юрійович, задовольнити.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 06 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 17 вересня 2015 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова А.О. Леванчук Г.І. Мостова М.І. Наумчук