Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 43 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права постійного користування житловим приміщенням

за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Житомирської міської ради на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право самостійного користування кімнатами № 27, 28 в будинку № 70 по вул. Східній у м. Житомирі. В обґрунтування позову зазначав, що виконавчим комітетом Житомирської ради 20.07.1999 року йому було надано тимчасовий дозвіл на проживання у вказаних вище кімнатах терміном на 1 рік із обовязковим проведенням розрахунків за комунальні послуги, а також за послуги із утримання будинку та прибудинкової території. В подальшому, кожного наступного року по теперішній час (на момент звернення до суду із позовом) виконавчим комітетом надавався дозвіл на тимчасову реєстрацію за вказаною адресою. Вказав, що в зазначеному приміщенні проживає разом зі своєю сім»єю, іншого житлового приміщення не має. Належним чином сплачує всі комунальні послуги, КВЖРЕП № 9 відкрило на його імя особовий рахунок. Враховуючи викладене, вважає, що він має право постійного користування даним житловим приміщенням на умовах договору найму.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право постійного користування кімнатами № 27, 28 в будинку № 70 по вул. Східній у м. Житомирі. Вирішено питання щодо судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі Виконавчий комітет Житомирської міської ради, посилаючись на неповне зясування обставин по справі, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу мотивує тим, що дозвіл на заселення спірних кімнат надавався без постійної реєстрації, оскільки вони віднесені до переліку кімнат фонду для тимчасового проживання громадян. Вказує, що сплата за комунальні послуги не є підставою для визнання права постійного користування спірним житловим приміщенням.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 липня 1999 року виконавчий комітет Житомирської міської ради своїм листом №18/1920 надав дозвіл на заселення кімнат №27 та №28 в будинку маневрового фонду №70 по вул. Східній, водію спецмашини (автовишка) підприємства «Міськсвітло» ОСОБА_1 на сім»ю 4 чол. до отримання службового житла /а.с.6/.

Довідками КП ВЖРЕП №9, виданими ОСОБА_1, підтверджується, що квартира АДРЕСА_1 складається з двох кімнат загальною площею 35,47 кв.м., заборгованість з оплати послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по зазначеній квартирі відсутня /а.с.7,8/.

ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у міськвиконкомі в загальній черзі за №3708 з 16.02.1999 року, рішення №67, про що свідчить довідка виконавчого комітету Житомирської міської ради №43 від 27.01.2009 року /а.с.9/.

На звернення ОСОБА_1 виконавчий комітет Житомирської міської ради листом від 30.03.2015 року повідомив заявника про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року№422, рішенням виконавчого комітету міської ради від 23.07.2008 року №537 «Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян», кімнати №27,28 по вул. Східній,70, були включені до фонду житла для тимчасового проживання громадян, а також рішенням виконавчого комітету від 20.08 2014 року №347 «Про продовження строку проживання громадян у житлових приміщеннях з фонду житла для тимчасового проживання» сім»ї ОСОБА_1 продовжено строк проживання за вказаною адресою терміном на один рік з обовязковим укладенням договору найму житлових приміщень з фонду житла для тимчасового проживання, а тому немає законних підстав для надання зазначених кімнат в постійне користування/а.с.10/.

Відтак, у забезпеченні жилим приміщенням із фонду для тимчасового проживання, яке позивач займає тимчасово із 20 липня 1999 року із щорічним продовженням строку проживання, було відмовлено у зв'язку із цільовим призначенням вказаної категорії житла.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №537 від 23.07.2008 року «Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян» в частині включення кімнат №27 та №28 в будинку №70 по вул. Східній у м. Житомирі до фонду житла для тимчасового проживання громадян /а.с.11-12/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач іншого житла не має, протягом шістнадцяти років постійно проживає зі своєю родиною у спірних кімнатах, оплачує квартплату і комунальні послуги.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується з огляду на таке.

Правовий статус та порядок надання житлових приміщень, які відносяться до фонду тимчасового проживання для громадян, визначається ст. ст. 132-1, 132-2 ЖК Української РСР та постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 422 «Про затвердження порядку формування фондів житла для тимчасового проживання та Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання».

Згідно п. п. 3, 15, 16 Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються за рішеннями виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, Київської і Севастопольської міськдержадміністрацій: громадянам, які втратили житло внаслідок звернення стягнення на житлові приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного приміщення; біженцям, які набули цього статусу відповідно до Закону України «Про біженців», та громадянам, які вимушені залишити житлові приміщення внаслідок його аварійного стану, стихійного лиха або з інших підстав, які загрожують стану та безпеці відповідного приміщення.

Згідно з положенням ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, Київська і Севастопольська міськдержадміністрації видають громадянинові ордер на вселення в житлове приміщення.

Під час видачі ордера на житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання між власником житлового фонду або уповноваженою ним особою та громадянином, якому надається в користування зазначене житло, укладається договір найму житлового приміщення установленого зразка. Форма договору встановлюється Держжитлокомунгоспом.

Ордер та договір найму є підставою для вселення в житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання і для користування таким житлом на договірних умовах. Строк проживання відлічується з дати підписання договору найму.

Відповідно до ч. 4 ст. 132-2 ЖК Української РСР та п. 5 Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, житлові приміщення з фондів житла для тимчасового проживання надаються громадянам на строк до одного року з можливістю продовження цього строку у разі неспроможності їх набути альтернативне місце проживання.

У разі неспроможності змінити місце проживання громадянин повинен за місяць до закінчення строку договору найму житлового приміщення звернутися до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, Київської і Севастопольської міськдержадміністрації із заявою про продовження цього строку (п. 23 Порядку).

За приписами п. 4 Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання, громадяни, яким надане житлове приміщення з фондів житла для тимчасового проживання, не мають права приватизувати, обмінювати та здійснювати поділ такого приміщення, здавати його в піднайм або вселяти до нього інших громадян.

Жилі приміщення з фондів житла для тимчасового проживання призначаються для окремої категорії громадян, перелік яких визначений п. 3 Порядку надання і користування житловими приміщеннями з фондів житла для тимчасового проживання та є вичерпним.

Забезпечення осіб житлом на постійній основі як таких, що потребують поліпшення житлових умов, за рахунок житла із фонду для тимчасового проживання не здійснюється.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що позивач заселилася у спірні кімнати тимчасово до отримання житла за відсутності відповідного рішення міської ради, без ордера та укладення договору найму, тобто без дотримання встановленого діючим законодавством Порядку, тобто спірне жиле приміщення надавалося позивачеві тимчасово, а не в порядку поліпшення житлових умов з підстав, передбачених ст. 34 ЖК Української РСР, тому у нього не виникло право на це житло у такому порядку.

Разом з тим, порушення порядку заселення ОСОБА_1, тривале користування ним вказаним житлом та проведення належної оплати за комунальні послуги не можуть бути підставою для визнання за позивачем права на постійне користування спірним житлом.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради № 537 від 23.07.2008 року «Про формування фонду житла для тимчасового проживання громадян», яким зайняті позивачем кімнати віднесено до фонду тимчасового проживання, права позивача не порушені, оскільки на час надання дозволу на заселення вказане житлове приміщення належало до переселенського маневрового фонду, статус житлового будинку не змінився, що не заперечується стороною позивача.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Житомирської міської ради задовольнити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання права постійного користування житловим приміщенням.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді