АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 667/6230/15-ц
Справа №22-ц/791/569 /2016 Головуючий в І інстанції: Прохоренко В.В.
Доповідач: Борко А.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року лютого місяця 18 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

Головуючого Борка А.Л.

Суддів: Кузнєцової О.А.,

ОСОБА_1

Секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,третя особа:приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору міни недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання договору міни недійсним, зазначаючи, що на праві приватної власності їй належала квартира за адресою: АДРЕСА_1. Позивач зазначає, що 11 червня 2015 року між нею та відповідачем було укладено договір міни квартири на житловий будинок та земельну ділянку, проте через приховування відповідачем недоліків будинку, лише при вселенні нею було зясовано про непридатність для проживання у будинку. Як зазначає позивачка, нею було виявлено затоплення стічними водами погребу, внаслідок чого була покрита пліснявою підлога, прогнили дошки підлоги, наявні тріщини стін. У звязку із наведеним ОСОБА_2 просить визнати недійсним договір міни від 11 червня 2015 року та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору міни недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України,колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На думку колегії суддів, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до зазначеного вище висновку з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем 11.06.2015 року було укладено договір міни, який посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Згідно з умовами договору ОСОБА_3 зобовязалась передати належні їй житловий будинок та земельну ділянку за адресою:Херсонська обл., м.Скадовськ, вул.Шевченка, 122 в обмін на квартиру №22, що розташована за адресою: м.Херсон, вул.Робоча,203, яка належить ОСОБА_2. На даний час умови договору виконанні.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п.1.7 договору міни від 11 червня 2015 року між сторонами майно що міняється знаходиться у стані, що є придатним для використання за цільовим призначенням - проживання. Недоліків майна, що міняється за цим договором, сторонами не виявлено.

Як вбачається з матеріалів справи, під час провадження у суді першої інстанції допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5В та ОСОБА_6 пояснили, що вони є дочкою та зятем позивачки та разом проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки у них велика родина вирішили поміняти квартиру на будинок. При огляді будинку присутні не були, а про недоліки дізнались лише після переїзду. У судовому засіданні у суді першої інстанції також був допитаний свідок ОСОБА_7, який пояснив, що він є сином відповідачки, обміном будинку займався він, оскільки його мати є особою похилого віку, будинок позивачка оглядала особисто, на наявність недоліків на час огляду будинку не вказувала. Дефектів в будинку не було, добрі умови для проживання, ремонтні роботи в останнє були проведені сім років назад, погреб не використовувався взагалі, оскільки там знаходилось будівельне сміття. Також зазначив, що підвищена вологість для даного регіону є нормою і позивачу це було відомо.

Згідно зі ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка по матеріалам справи ОСОБА_4 пояснила, що 11 червня 2015 року вона посвідчувала договір міни між сторонами, сторони укладали цей договір особисто, всі права та обовязки вона їм розяснила. Перед укладенням договору вона тривалий час розяснювала сторонам особливості укладання цього договору, на її переконання, сторони повністю усвідомлювали всі обставини договору, право власності сторін на належне їм майно було перевірено, сторони надали всі необхідні документи .

Як вірно зазначено судом першої інстанції в ухваленому рішенні, у розясненні Пленуму Верховного Суду України в п.20 постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вказується, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що обставинами справи не встановлено як навмисного введення позивача в оману, так і умислу в діях відповідача. Позивачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження її обману.

У звязку із зазначеним вище на думку колегії суддів,суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні та відмовив у задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції з достатньою повнотою зясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, щодо невідповідності висновків суду обставинам справи, до уваги не приймаються як такі, що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий А.Л. Борко

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А ОСОБА_1