Справа № 263/6361/16-ц
Провадження № 2/263/1494/2016
07 червня 2016 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Ікорської Є.С. при секретарі Турчиній Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.12.2014 року приблизно о 13 год.00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух по проїжджій частині пр.Леніна з боку вул.Артема в напрямку будинку №45 по пр.Леніна в Жовтневому районі м.Маріуполя. Здійснюючи рух у зазначеному напрямку та підїжджаючи до пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 п.33 розділу 4 Правил дорожнього руху України та горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра» п.34 розділу 1 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_2 зупинив керований ним автомобіль безпосередньо перед дорожньою розміткою «зебра». Надавши перевагу у русі транспортним засобам, що рухаються по пр.Леніна з правого від нього боку, ОСОБА_2, діючи неуважно в порушення п.10.1 ПДР України, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, проявляючи злочинну недбалість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, не стежачи за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, маючи обєктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою і рухом пішоходів по проїжджій частині, не переконався, що це є небезпечним для інших учасників дорожнього руху, поновив рух керованого ним автомобіля, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1, що перетинала проїжджу частину пр.Леніна по пішохідному переходу зліва направо відносно руху транспортного засобу. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_1 була травмована, і їй спричинено наступні тілесні ушкодження: компресійний перелом лівої променевої кістки, внутрішньо-суглобовий перелом човноподібної кістки без зміщення, розрив медіального меніска, пошкодження передньої хрестоподібної звязки, бурситу, сіновіїту правого колінного суглобу, що не є небезпечними для життя і відносяться у своїй сукупності до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як тим, що потребують тривалого терміну лікування (більше 21 дня). У вязку з тим, що відповідач відмовляється від відшкодування шкоди в добровільному порядку, позивачка просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у сумі 4 550,47 грн. та моральну шкоду в сумі 25 000 грн.. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 840,00 грн.
Представник позивача та позивачка надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач у судовому засіданні присутній не був по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Суд, дослідивши подані документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з положеннями ст.ст. 3,11 та 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2014 року приблизно о 13 год.00 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «КІА SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_1, не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою та при перестроюванні не переконався у безпеці руху та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1, що перетинала проїжджу частину пр.Леніна по пішохідному переходу зліва направо відносно руху транспортного засобу, спричинивши тілесні ушкодження середньої тяжкості.
З висновку експерта №18 від 12.01.2014 р. вбачається, що внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримала такі тілесні ушкодження: компресійний перелом лівої променевої кістки, внутрішньо-суглобовий перелом човноподібної кістки без зміщення, розрив медіального меніска, пошкодження передньої хрестоподібної звязки, бурситу, сіновіїту правого колінного суглобу, що безумовно потребувало операційного втручання і вимагало витрат на лікування (а.с.10).
Вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07.04.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

19.12.2014 року між ТВД СТ «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування здоровя на випадок хвороби серія ПХ №010350 строком дії до 19.06.2015 року включно, в сумі 1 000 грн.

15.01.2015 року між ТВД СТ «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування здоровя на випадок хвороби серія ПХ №010665 строком дії до 15.07.2015 року включно, в сумі 1 200 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Внаслідок скоєння вказаної дорожньо-транспортної події позивачці ОСОБА_1 була заподіяна матеріальна шкода, яка складається з витрат на лікування у Київському міському ортопедичному центрі ендопротезування, хірургії та реабілітації від 10.02.2016 року, де вона проходила лікування у звязку із загостренням травми внаслідок ДТП, згідно з виписками від 20.04.2015 року та від 10.02.2016 року у розмірі 2831,04 грн. (придбання ліків), транспортні витрати у розмірі 1719,43грн., страхові внески 220 грн., що загалом складає матеріальну шкоду у розмірі 4550,00 грн.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхове товариство «Іллічівське», яке відповідно до умов договору страхування відшкодувало потерпілій 8292,25 грн.

У подальшому у позивачки виникла необхідність у здійсненні витрат, які підтверджені документально відповідними квитанціями про придбання медикаментів та виписками з історії хвороб закладу охорони здоровя, що додані до позовної заяви, які загалом становлять 4550,00 грн. і в силу вимог ст.1166 ЦК України підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до частини 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з розясненнями, даними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Оскільки вина відповідача в ДТП, а відповідно і в отриманні позивачкою тілесних ушкоджень, доведена, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці моральної шкоди.

Внаслідок винних дій відповідача позивачці було спричинено моральні страждання, що вимагало від неї додаткових зусиль для організації свого життя, в тому числі довготривалого лікування, перенесення операцій, протезування, що безумовно повязано зі стресом, відчуттям болю, необхідності у подальшому проходження лікування для відновлення можливості повноцінно рухатися.

Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань позивачки внаслідок дій відповідача, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

Відповідно до положень ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При цьому до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать в тому числі витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням (наприклад, огляд доказів за їх місцезнаходженням) та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На підтвердження обґрунтованості вимог про стягнення витрат на правову допомогу суду надана квитанція про сплату правової допомоги у розмірі 840 гривень від 20.03.2016 року, яка надана адвокатом ОСОБА_3, що не перевищує граничного розміру за вищевказаним законом, внаслідок чого суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки 840 грн. витрат на правову допомогу.

З відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 60, 79, 88, 212-215, 224-226, 217 ЦПК України, ст.ст. 22,23,1166,1167,1192 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство «Іллічівське», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 4 550,47 грн. та моральну шкоду в розмірі 25000 грн., судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 840 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем по справі заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є.С. Ікорська