Справа № 510/1064/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2016 Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-при секретарі Фурсовой А.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (законний представник ОСОБА_3) про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Законний представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.05.2016р.; копія довідки ВРАЦС від 23.02.2006р. № 51-03-69; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 19.05.2016р. № 05-08/113; копія заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини від 22.02.2013р.; копія рішення Ренійського районного суду від 27.07.2010р.; копія довідки відділу Держгеокадастру у Ренійському районі від 07.06.2016р. про нормативно грошову оцінку земельної частки (пай); копія свідоцтва про народження ОСОБА_1; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4, померлого 30.09.2012р.; копія газети «Ренійський вісник» з оголошення про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0094720.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, померлого 30.09.2012р. За життя йому належала земельна частка (пай), розміром 3,29 умовних кадастрових гектара, на території Долинської сільської ради, згідно сертифікату серії ОД № 0094720, зареєстрований 27.05.1997р. у книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 934.

Під час життя ОСОБА_4, заповідального розпорядження не склав, тому спадкоємство здійснюється за законом. Так, спадкоємцями першої черги є його діти: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 Треба додати, що батько сторін - ОСОБА_4 був розлучений із своєю дружиною ОСОБА_3 (матір сторін), про що свідчить копія рішення Ренійського районного суду від 27.07.2010р. Після розірвання шлюбу вони добровільно поділили сумісне нажите майно, тому дана земельна частка (пай) залишилась у власності ОСОБА_4 Тому, після смерті ОСОБА_4 їх матір ОСОБА_3 не має право на спадкування відповідно до ст. 1261 ЦК України. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом є лише сторони по справі. Так, у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини після смерті батька, позивач ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом звернулася до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить заява від 22.02.2013р. У звязку із тим, що відповідач ОСОБА_2 (сестра позивача) на момент розгляду справи є неповнолітньою, її інтереси у суді представляє матір ОСОБА_3, яка на спадщину не претендує та не заперечує проти того щоб позивач оформила спадщину на своє імя.

Пізніше, позивач звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), про що 26.05.2016р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Це пояснюється тим, що після смерті батька даний сертифікат був втрачений, про що свідчить оголошення у газеті про втрату сертифікату. Після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельну частку (пай), як на обєкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, що залишилася після померлого батька ОСОБА_4 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, сторони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4 Так, позивач ОСОБА_1 у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України після смерті батька ОСОБА_4, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса. Законний представник відповідача ОСОБА_3 не заперечує, щоб позивач оформила право власності на спадкове майно на своє імя.

Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_4 втратив оригінал сертифікату на право власності на земельну частку (пай), у звязку із чим в даний час позивач вимушена звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на земельну частку (пай) з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1235, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Долинської сільської ради Ренійського району, згідно сертифікату серії ОД № 0094720, зареєстрований 27.05.1997р. у книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 934.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.І. Дудник