Справа № 236/1281/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1, заінтересована особа - Краснолиманський міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження дитини у певний час,

В С Т А Н О В И В:

31.05.2016 року до Краснолиманського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту народження дитини у певний час.

Заявниця повідомляє, що в зареєстрованому шлюбі не перебуває, ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьку народила дитину жіночої статі - ОСОБА_2. Центральною міською клінічною лікарнею м. Донецька було видане медичне свідоцтво № 8 від 07.12.2015 року (дублікат) про народження ОСОБА_1 дитини жіночої статі.

Заявниця в травні 2016 року зверталась до Краснолиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак їй було відмовлено з огляду на те, що непідконтрольна українській державній владі частина території Донецької області (в тому числі м. Донецьк) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження дитини можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України.

ОСОБА_1 була змушена звернутись до суду задля встановлення факту народження своєї малолітньої дитини в певному місці в певний час, оскільки іншим чином встановити цей факт,на думку заявниці, неможливо.

Заявниця ОСОБА_1 була своєчасно повідомлена про дату. час та місце розгляду справи судоми, проте для участі в судовому засіданні не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі,оскільки займається доглядом за новонародженою дитиною, фактично мешкає в м. Донецьку, на території, тимчасово неконтрольованій державною владою України; заявниця також клопотала про допит свідка ОСОБА_3, який прибув для участі в судове засідання і може підтвердити обставини, що на них посилається ОСОБА_1.

Краснолиманський МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи судом, проте представник заінтересованої особи для участі в судовому засіданні не прибув, клопотань про необхідність відкладення судового розгляду заявлено не було; заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 заінтересованою особою висловлено не було.

Суд,допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, є громадянкою України, зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1(а.с.15-17), внесена до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків(а.с.18), в зареєстрованому шлюбі не перебуває, має 2 біологічних дітей.

Дитина жіночої статі ОСОБА_2 була народжена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьку, що підтверджено наданим заявницею медичним свідоцтвом про народження № 8 від 07.12.2015 року (дублікат), виданим Центральною міською клінічною лікарнею № 3 м. Донецька(а.с.6).

Суд не сприймає цей документ як належний доказ з огляду на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», але звертає увагу на його зміст, оскільки викладена в ньому інформація підтверджується іншими належними доказами по справі.

ОСОБА_1 в травні 2016 року зверталась до Краснолиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для реєстрації народженої дитини на території, підконтрольній українській владі, однак їй було відмовлено з огляду на те, що непідконтрольна українській державній владі частина території Донецької області (в тому числі м. Донецьк) на теперішній час відімкнені від державних реєстрів Міністерства юстиції України, в зв'язку з чим свідоцтво про народження ОСОБА_2 можливо отримати за умови надання медичних документів, які відповідають чинному законодавству України. Факт відмови у реєстрації народження дитини підтверджено листом Краснолиманського МВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25.05.2016 року № 887/3.2.-01-116 (а.с. 14). Заявниця позбавлена на теперішній час можливості отримати такі документи.

Факт народження ОСОБА_1 в березні 2015 року дитини жіночої статі підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який мешкає в м. Донецьку, тривалий час підтримує дружні стосунки з заявницею, знає її особисто. Крім того, факт народження дитини опосередковано підтверджено наданою заявницею обмінною картою пологового відділення лікарні про новонародженого, випискою з історії хвороби дитини № 444 від 05.03.2016 року, довідкою про склад сім`ї ОСББ «Грузія-79» від 13.04.2016 року,суд також бере до уваги надані заявницею фотознімки дитини.

Згідно зі ст. 154 СК України батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини як законні представники без спеціальних на те повноважень. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлення факту народження особи в певний час провадиться тільки у разі неможливості органом ДРАЦС зареєструвати факт народження. Суд встановлює факт народження особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьку Донецької області, про що Центральною міською клінічною лікарнею м. Донецька було видане медичне свідоцтво № 8 від 07.12.2015 року (дублікат).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області (в тому числі м. Донецька) з-під контролю державної влади України.

Нормами ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено період проведення антитерористичної операції як час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; визначено територію проведення антитерористичної операції як територію України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р (зі змінами) затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в тому числі м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян; на вимогу керівників учасників антитерористичної операції підприємства, установи та організації, що знаходяться в районі проведення антитерористичної операції, частково або повністю припиняють свою роботу.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їхні посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту Наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема, до Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території частини Донецької області, в тому числі м. Донецьк, тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Донецька.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявниці про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, медичних документів, що підтверджують факт народження малолітньої ОСОБА_2, на теперішній час з об'єктивних причин.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження фізичної особи та її походження проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові; походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Отже, суд приходить до висновку щодо можливості встановлення факту народження у ОСОБА_1 дитини жіночої статі в певному місці в певний час і вважає, що перешкод для запису органом ДРАЦС заявниці матір`ю дитини при розгляді справи не встановлено.

Пунктом 2 підрозділу 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затв. наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (зі змінами); медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 (із змінами).

Для встановлення народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану цього факту необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявниці ОСОБА_1 від встановлення факту народження її доньки в певний час залежить можливість в подальшому здійснення дитиною особистих немайнових прав.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення факту народження особи в певний час підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене,керуючись ст. ст. 208-223, 256-259,367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву окремого провадження ОСОБА_4 про встановлення факту народження дитини у певний час задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_4 (народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Донецьку,зареєстрована за адресою АДРЕСА_1) дитини жіночої статі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьку Донецької області.

Роз'яснити заявниці право звернутись до відповідного територіального органу ДРАЦС із заявою про реєстрацію встановленого судом факту народження дитини в певний час.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до ст. ст 257-1, 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню; оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -