ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Маляренка А.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 02 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 06 вересня 2013 року між ним та ОСОБА_6 було укладено договір дарування земельних ділянок площею 0,1000 га та 0,2500 га, розташованих по АДРЕСА_1, відповідно до умов якого власником вказаних земельних ділянок на даний час є відповідач. Проте сторонами було виявлено описку, допущену у витязі рішення, наданого сільською радою, що стало підставою для розробки технічної документації, та на підставі якого було видано державні акти на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3, а саме - замість дати рішення 11 січня 2000 року зазначено 11 лютого 2000 року. Посилаючись на викладене, позивач просив встановити факт, що технічна документація із землеустрою від 05 лютого 2008 року, виготовлена на його замовлення земельно-кадастровим бюро, розроблена на підставі рішення 7-ої сесії 23-го скликання Чернятинської сільської ради Жмеринського району від 11 січня 2000 року «Про приватизацію присадибних земельних ділянок громадян по Чернятинській сільській раді».

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 02 жовтня 2015 року, позов задоволено. Встановлено факт, що технічна документація із землеустрою від 05 лютого 2008 року, земельно-кадастровим бюро м. Жмеринки виготовлена на замовлення ОСОБА_3, розроблена на підставі рішення 7-ї сесії 23-го скликання Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 11 січня 2000 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й направити справу на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції повністю не відповідає.

Судами встановлено, що згідно з технічною документацією із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 від 05 лютого 2008 року, складеної земельно-кадастровим бюро м. Жмеринки, оригінал якої оглянуто судом першої інстанції, відповідно до рішення 7-ї сесії 23-го скликання Чернятинської сільської ради від 11 лютого 2000 року «Про приватизацію присадибних земельних ділянок громадян по Чернятинській сільській раді», ОСОБА_3 було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,35 га. (а. с. 67).

На підставі вказаної технічної документації 28 липня 2009 року ОСОБА_3 було видано два державних акта на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_2, та серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташовані по АДРЕСА_1.

Також встановлено, що земельну ділянку площею 0,3500 га було передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_3, що підтверджується архівною випискою від 07 грудня 2011 року № 01-15-459 з протоколу 7-ї сесії 23-го скликання Чернятинської сільської ради Жмеринського району від 11 січня 2000 року, рішення сесії від 11 січня 2000 року Чернятинської сільської ради Жмеринського району та протоколу 7-ї сесії 23-го скликання Чернятинської сільської ради Жмеринського району «Про приватизацію присадибних земельних ділянок громадян по Чернятинській сільській раді» (а. с. 24, 26-28).

Зі змісту зазначених документів вбачається ідентичність текстів, що міститься у виписці з рішення 7-ї сесії 23-го скликання Чернятинської сільської ради Жмеринського району від 11 лютого 2000 року, наданої за підписом ОСОБА_7, яка обіймала посаду голови сільської ради на час виготовлення виписки, та архівної копії рішення 7-ї сесії 23-го скликання Чернятинської сільської ради Жмеринського району від 11 січня 2000 року «Про приватизацію присадибних земельних ділянок громадянам по Чернятинській сільській раді», наданій архівним відділом Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області за підписом ОСОБА_8, який був головою сільської ради на час винесення даного рішення.

Крім того, згідно з повідомленням архівного відділу Жмеринської районної державної адміністрації від 27 січня 2005 року № 01-15-17 за відомостями в протоколах сесії Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницької області за 2000 рік сьома сесія відбулася 11 січня 2000 року, а восьма сесія відбулася 29 лютого 2000 року. 11 лютого 2000 року в Чернятинській сільській раді Жмеринського району Вінницької області сесії не було (а. с. 91).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності заявлених вимог та того, що встановлення факту породжує юридичні наслідки для сторін.

Апеляційний суд погодився з такими висновками суду першої інстанції та залишив ухвалене ним рішення без змін.

Із висновками апеляційного суду повністю погодитися не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 234 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, належним чином не встановив, зокрема, підстав поданої ОСОБА_3 заяви про встановлення факту та які правові наслідки тягне за собою встановлення такого факту у судовому порядку.

Поза увагою суду залишилося те, що ОСОБА_3 не є власником земельної ділянки щодо якої просить встановити факт, оскільки він відчужив її на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 06 вересня 2013 року, новим власником земельної ділянки є ОСОБА_4 (а. с. 23).

За змістом ст. ст. 303, 316 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд зобов'язаний надати відповіді на всі доводи апеляційної скарги.

Недотримання вказаних вимог є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в частині мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів і переоцінку доказів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України доводи апеляційної скарги та докази, надані на її обґрунтування, належним чином не спростував, обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, не з'ясував, тому дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції повністю не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 3 ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 02 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак