Дата документу 02.06.2016
Справа № 320/2982/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в заяві просить зняти арешт з житлового будинку №14 по вул.Миру в м.Мелітополі Запорізької області, оскільки він як спадкоємець не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину даного будинку.

В судове засідання заявник та третя особа ОСОБА_3 не з'явилися, однак від них надішли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Заявник наполягає на заяві, а третя особа ОСОБА_3 згоден із заявою.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даному випадку не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Як вбачається з оглянутої у судовому засіданні цивільної справи №2-1481 (2-220/94) ухвалою Мелітопольського народного суду від 16 червня 1993 року, з метою забезпечення позову було накладено арешт на житловий будинок №14 по вул.Миру в м.Мелітополі Запорізької області, яка була надіслана для виконання до державної нотаріальної контори.

В подальшому судом 10 травня 1994 року була затверджена мирова угода, за якою було визнано право власності на ? частину вищевказаного будинку за ОСОБА_4 та ОСОБА_5. На іншу ? частину будинку визнано право власності за ОСОБА_6 Григорієвою.

З долученого до матеріалів справи договору дарування частини будинку вбачається, що власники ? частини будинку №14 по вул.Миру в м.Мелітополі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували належну їм частину будинку ОСОБА_7 /а.с.68/.

Однак, 01 червня 2015 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.70/.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_2, який доводиться померлому сином, що підтверджується копію свідоцтва про народження /а.с.71/.

Але при зверненні заявника до нотаріальної контори, йому було відмовлено в оформленні спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на спадковий будинок накладено арешт судом в 1993 році, який не був скасований при ухваленні рішення /а.с.79/.

Іншим власником ? частини будинку №14 по вул.Миру в м.Мелітополі на даний час є ОСОБА_3, про що зазначено в технічному паспорті на будинок та з яким укладався договір про порядок користування будівлями та земельною ділянкою /а.с.67, 74-78/. Згідно його письмової заяви він згоден із заявою позивача про зняття арешту з будинку /а.с.85/.

Таким чином, наявність вказаного арешту на майно, належне померлому, порушує права спадкоємця на оформлення своїх спадкових прав на успадковане нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч. З ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 212, 214, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, про зняття арешту з майна задовольнити повністю.

Зняти арешт з житлового будинку №14 по вул.Миру в м.Мелітополі Запорізької області, накладений 04 серпня 1993 року (обтяження в системі №2111290) на підставі ухвали Мелітопольського міського народного суду від 16 липня 1993 року.

Ухвала може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

СУДДЯ: