У х в а л а

іменем україни

1 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним договором ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем 26 грудня 2007 року було укладено кредитний договір. Відповідач отримав кредит у розмірі 14 547,32 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25 грудня 2014 року.

Відповідач, в порушення умов кредитного договору, належним чином умови договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 58 266,46 дол. США, яка складається з: заборгованість за кредитом - 10 210,67 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5 953,54 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 2 751,10 дол. США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 39351,15 дол. США.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 7 вересня 2009 року з відповідача за даним кредитним договором стягнуто заборгованість у розмірі 14 863,45 дол. США, яка складалася з: заборгованості за кредитом - 13 826,17 дол. США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 649,08 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом - 22 550 дол. США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 162,70 дол. США. Із врахуванням стягуваної суми боргу за кредитним договором просить стягнути з відповідача 45 585,31 дол. США, яка також включає в себе штрафи - 12,16 дол. США - штраф (фіксована частина), 2170,15 дол. США - штраф (процентна складова).

7 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» та просив розірвати кредитний договір з тих підстав, що у 2009 році судом достроково стягнуто всі кошти отримані ним за кредитним договором, а тому просив визнати кредитний договір розірваним відповідно до вимог ст. ст. 651, 1050 ЦК України.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до умов Кредитного договору сторонами не збільшено позовну давність встановлену законом, а тому до данного договору позовна давність обчислюється за загальними правилами, встановленими законом (ст.257ЦК України).

Крім того у відповідності до ч. 2 п.1 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (пені,штрафу) застосовується спеціальна позовна давність, яка складає один рік.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» скористався правом дострокового стягнення з відповідача тіла кредиту, про що свідчать рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 7 вересня 2009 року та апеляційного суду Житомирської області від 29 жовтня 2009 року, однак з вказаним позовом звернувся лише в липні 2015 року.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки банк звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, клопотання про застосування наслідків якого було заявлено відповідачем під час розгляду справи.

Доводи, на які посилається заявник у своїй касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 10 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.О. Дьоміна
М.В. Дем'яносов І.К. Парінова