СОЛОМ`янський районний суд міста києва
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: судді Кицюк В.С.

за участю секретаря Рибасюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересовані особи відділ Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, боржник ОСОБА_1, на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2016 року заявник звернувся в суд із вищезазначеною скаргою, в якій просив суд визнати неправомірною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Кишниці Н.М. (далі - ВДВС) від 12.11.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №49330819, мотивуючи свої вимоги тим, що ВДВС всупереч норм Закону України «Про виконавче провадження» проігнорував його заяву про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.12.2014 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 213 582,38 грн.

Заявник погоджується із тим, що у виконавчому документі адреса проживання відповідача - АР Крим, проте він наполягає на тому, що виконавче провадження відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» може бути відкрито за місцем знаходженням майна боржника, оскільки у зв`язку із визнанням АР Крим тимчасово окупованою територією стягувач позбавлений можливості за незалежними від себе причинами звернутися до ВДВС в АР Крим. Акцентує увагу суду на тому, що він в своїй заяві до ВДВС зазначав про те, що боржник має рахунки із грошовими коштами в банку, в той же час місцезнаходження такого банку - саме в Голосіївському районі м. Києва. Крім того, наводив лист Міністерства юстиції України, адресований управлінню державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в областях та місті Києві, відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому акцентовано увагу державних виконавців на тому, що в разі, якщо майно боржника, в тому числі кошти на рахунках в банках, знаходяться поза межами тимчасово окупованої території України, виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) здійснюється відповідними органами державної виконавчої служби згідно вимог ст.ст.20, 21 Закону України «Про виконавче провадження». Також акцентовано увагу на необхідності відкриття провадження у справі та забезпечення прийняття на примусове виконання виконавчих документів, боржники за якими знаходяться на території АР Крим, але на материковій Україні мають відкриті рахунки в банківських установах. Такі виконавчі документи мають бути пред`явлені на примусове виконання до органу державної виконавчої служби за місцем знаходженням (реєстрації) банку або філії іноземного банку.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до положень ст.74 ЦПК України.

Представник заявника подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що вимоги за скаргою підтримує.

ВДВС будь-яких заяв чи клопотань, доказів обґрунтованості прийняття оскаржуваного рішення чи заперечень щодо доводів заявника в суд не направив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Виконавчі листи, що видаються судами підлягають виконанню державною виконавчою службою (ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»). При цьому, державні виконавці зобов`язані здійснити необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем

проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням

його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами

державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з

виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції,

належитьстягувачу.

Згідно ч.3 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо

виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на

рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових

установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на

території, на яку поширюється юрисдикція України.

В разі якщо у процесі виконавчого провадження державним

виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або

встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження

боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не

поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що

майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на

території, на яку поширюється компетенція державного виконавця,

державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли

йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий

документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника,

місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що

повідомляєстягувачу(ч.5 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження»)

В разі якщо у процесі виконавчого провадження з'ясувалося,

що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо

для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, але майно

боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої

служби, державний виконавець звертає стягнення на таке майно в

порядку, передбаченому цим Законом, за погодженням з начальником

відділу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований, та

за умови, що стягувач авансує витрати на організацію та проведення

виконавчих дій. Про вчинення виконавчих дій на території іншого

органу державної виконавчої служби державний виконавець повідомляє

начальникові такого органу. У разі якщо стягувач не здійснив

авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій на

території іншого органу державної виконавчої служби, державний

виконавець звертає стягнення на наявне майно боржника і після

розподілу стягнутих коштів, якщо їх обсяг недостатній для

задоволення в повному обсязі вимог стягувача, надсилає виконавчий

документ до органу державної виконавчої служби за

місцезнаходженням іншого майна боржника (ч.6 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження»)

Також частиною 7 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження може бути передано від одного органу

державної виконавчої служби до іншого, від одного державного

виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції

України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.12.2014 задоволено позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» та присуджено стягнення на його користь з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованості в сумі 213 582,38 грн.

24.02.2015 стягувачу видано виконавчий лист.

12.11.2015 ВДВС винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, мотивована тим, що виконавчий документ подано за не підвідомчістю.

В той же час, з матеріалів справи також вбачається, що стягувач в заяві про відкриття виконавчого провадження зазначав про наявність грошових коштів у боржника в ПАТ «ОТП Банк», обґрунтовуючи звернення саме до відділу Державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ в м. Києві, оскільки місцезнаходженням ПАТ «ОТП Банк» є Голосіївський район м. Києва, на підтвердження чого надавав відповідну копію ухвали суду про накладення арешту на майно даного боржника.

В даному аспекті суд звертає увагу ВДВС на те, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Судові рішення як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Крім того, суд акцентує на тому, що перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа "Скопелліті проти Італії" від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25 березня 1999 року). В даному випадку законодавством саме на ВДВС покладено обов`язок організувати виконання рішення суду.

Згідно зі статтею 6 Конвенції виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв'язку із цим суд звертає увагу також на те, що станом на 22 лютого 2016 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.12.2014 року про стягнення заборгованості до цих пір не виконано.

Міністерство юстиції України в своєму листі від 13.07.2015 на адресу управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в областях та місті Києві, відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав роз`яснення, які займаються примусовим виконанням рішень судів, щодо неприпустимості відмови у відкритті виконавчих проваджень органами виконавчої служби материкової України за місцезнаходженням майна боржника, зокрема, коштів на рахунках в банківських установах, боржників, адреса проживання яких у виконавчих документах значиться АР Крим.

Також акцентовано увагу на тому, що такі виконавчі документи мають бути пред`явлені на примусове виконання до органу державної виконавчої служби за місцем знаходженням (реєстрації) банку або філії іноземного банку.

Заявник надав ВДВС копію ухвали про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ «ОТП Банк», місцезнаходження м. Київ, вул. Жилянська, 43 () (Голосіївський район м. Києва) та на всіх інших рахунках в ПАТ «ОТП Банк».

Таким чином, суд приходить до висновку, що винесена ВДВС постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірною.

Відповідно до ст.387 ЦПК України в разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Про виконання ухвали відповідний орган ВДВС повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду (ст.389 ЦПК України)

На підставі викладеного та керуючись ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», - задовольнити.

Визнати неправомірною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №49330819 від 12.11.2015, винесену державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Кияниці Н.М.

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві вирішити питання про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.12.2014 про стягнення на користь ПАТ «Родовід Банк» з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованості в сумі 213 582,38 грн.

Ухвала може бути оскаржена через Солом`янський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк