Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1364/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Мурашка С.І.

суддів - Бубличенко В.П., Сукач Т.О.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області та з урахуванням доповнень позовних вимог (т.1 а.с.171-176) просив:

- скасувати накази від 10 грудня 2014 року №372 та №169-к про його звільнення з посади директора Маловисківської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів та поновити його на цій посаді;

-поновити дію укладеного з ним контракту №2 від 29.05.2014 року та продовжити його термін на 1 рік, до 26.08.2016 року, на тих самих умовах;

-стягнути з відділу Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області на його користь 32875 грн. 56 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 25 000 грн. моральної шкоди.

Зазначав, що 29 травня 2014 року між ним та відповідачем укладено контракт № 2 «На роботу на посаді директора».

Наказом від 10 грудня 2014 року № 372 та від 10 грудня 2014 року № 169-к його було звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України з посади директора, за систематичне невиконання без поважних причин посадових обовязків.

Зазначені накази мотивові тим, що наказами № 294 від 20 жовтня 2014 року, № 319 від 31 жовтня 2014 року, № 370 від 10 грудня 2014 року, № 371 від 10 грудня 2014 року йому було оголошено догани за неналежне виконання службових обовязків.

Накладаючи на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, відповідачем порушено вимоги ст.147 КЗпП України, так як до нього за порушення трудової дисципліни вже було застосовано догани.

Крім того, накази № 319 від 31 жовтня 2014 року та № 371 від 10 грудня 2014 року рішенням суду, що набрало законної сили, скасовані, а також його звільнено без попередньої згоди профспілкового комітету Маловиськівської ЗШ № 3 та в період тимчасової непрацездатності.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В судове засідання апеляційного суду позивач не зявився, від його представника надійшла письмова заява про розгляд справи без їхньої участі.

Представники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, а також обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 29 травня 2014 року між відділом освіти Маловиськівської РДА та ОСОБА_2 укладено контракт № 2 про прийняття останнього на роботу в Маловисківську загальноосвітню школу № 3 І-ІІІ ступенів Маловиськівської РДА на посаду директора.

Строк дії контракту з 29 травня 2014 року по 28 травня 2015 року.

20 жовтня 2014 року наказом № 294, за неналежне виконання посадових обовязків, відсутній контроль за організацією навчально-виховної діяльності, виявлених під час перевірки відділом освіти директору Маловиськівської ЗШ № 3 ОСОБА_2 оголошено догану.

Наказом від 31 жовтня 2014 року № 319 за невиконання посадових обовязків у частині управлінської діяльності, організації проведення державної підсумкової атестації, організації індивідуального навчання, проведення атестації педагогічних працівників, відсутності належного керівництва навчальним закладом, ОСОБА_2 оголошено догану.

10 грудня 2014 року наказом № 370 за неналежне виконання посадових обовязків та систематичне невиконання норм і вимог «Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організація навчально-виховного процесу», вимог п.3 наказу начальника відділу освіти від 13 листопада 2014 року № 335, вимог листів начальника відділу освіти від 29 жовтня 2014 року № 01-15/214/6 «Про вжиття заходів щодо дотримання необхідного температурного режиму в навчальних закладах району» від 12 листопада 2014 року № 01-15/262/6 «Про теплозабезпечення навчальних закладів», від 19 листопада 2014 року № 01-15/272/6 «Про дотримання температурного режиму» директору школи ОСОБА_2 оголошено догану.

Наказом від 10 грудня 2014 року № 371 за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 оголошено догану.

Наказом від 10 грудня 2014 року виданого начальником відділу освіти Маловиськівської РДА № 372 та наказом начальника відділу освіти Маловиськівської РДА № 169-к від 10 грудня 2014 року ОСОБА_2, на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, звільнено з посади директора Маловиськівської ЗШ № 3 І-ІІІ ступенів у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього контрактом, посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку та враховуючи, що до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможна.

Відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч. 1ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення.

Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, суду необхідно зясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» із подальшими змінами, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п. 1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

У наказах про звільнення позивача з роботи не зазначено, яке порушення трудової дисципліни вчинив ОСОБА_2 після винесення наказів № 294 від 20 жовтня 2014 року, № 319 від 31 жовтня 2014 року, № 370 від 10 грудня 2014 року, № 371 від 10 грудня 2014 року про застосування до нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани, що стало підставою його звільнення.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивача звільнено з роботи одразу на підставі двох наказів від 10.12.2014 року №372 та №169-к, а підставою для звільнення вказано вчинення ОСОБА_2 дисциплінарних проступків за які його вже притягнуто до дисциплінарної відповідальності та наказами № 294 від 20 жовтня 2014 року, № 319 від 31 жовтня 2014 року, № 370 від 10 грудня 2014 року, № 371 від 10 грудня 2014 року йому оголошено догани.

Фактично ОСОБА_2 двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та звільнено за одні і ті ж порушення, звільнення відбулося не у звязку з вчиненням нового порушення, а за сукупністю порушень, за які вже оголошено догани, що є порушенням вимог ст. 149 КЗпП України.

З огляду на викладене не можна вважати, що ОСОБА_2 звільнено з роботи з дотриманням вимог трудового законодавства, а тому накази від 10 грудня 2014 року №372 та №169-к про його звільнення з посади директора Маловисківської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів підлягають скасуванню.

Разом з тим, ОСОБА_2 не може бути поновленим на посаді директора Маловисківської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів, оскільки контракт №2 (т.1а.с.8-9) із ним був укладений на 1 рік (з 29 травня 2014 року до 28 травня 2015 року), який закінчився на час вирішення спору.

Підстав для продовження судом дії контракту немає.

Оскільки позивача звільнено з роботи з порушенням трудового законодавства на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу по день закінчення дії контракту, що відповідає вимогам ст.235 КЗпП України.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці», пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З наданої відповідачем довідки про заробітну плату ОСОБА_2 нарахована зарплата за жовтень та листопад 2014 року (два місяці перед звільненням) становить 6221,4 грн., всього робочих днів (відпрацьованих) за два місяці 34, а тому середньоденний заробіток позивача за два місяці, що передували звільненню, дорівнює 182,98 грн. (т.1 а.с.178).

За період з 11.02.2014 року по 28.08.2015 року складає 114 днів вимушеного прогулу, тому враховуючи середньоденний заробіток позивача 182,98 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 20859,72 грн. (114х182,98 грн.), обрахований без утримання прибуткового податку та інших обовязкових платежів.

Статтею 237-1 КЗпП України визначено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів вважає, що звільненням позивача з роботи йому завдано моральної шкоди, так як порушення його законних прав на працю, призвели до моральних страждань, втрати життєвих звязків і вимагали від нього додаткових зусиль для організації свого життя, а тому з урахуванням обставини справи та засад розумності і справедливості на користь позивача підлягає стягненню 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно з п.2 ч.1 ст.267 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1023 грн. 12 коп. (243,60 +121,80+121,80=487,20 грн. та 487,20х110%=535,92 грн.) відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору при предявленні позову та за подання апеляційної скарги згідно з п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а заявлені ним вимоги майнового характеру (про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу) і дві вимоги немайнового характеру (про скасування наказів про звільнення і відшкодування моральної шкоди) судом задоволено.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319, 367 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати накази відділу освіти Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року №372 та від 10 грудня 2014 року №169-к про звільнення ОСОБА_2 з посади директора Маловисківської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів.

Стягнути з відділу Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 20859 (двадцять тисяч вісімсот пятдесят девять) грн. 72 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обрахованого без утримання прибуткового податку та інших обовязкових платежів, 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди та в дохід держави 1023 грн. 12 коп. судового збору.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до відділу Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області про поновлення його на посаді директора Маловисківської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів та поновлення дії укладеного з ним контракту №2 від 29.05.2014 року відмовити.

Рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді В.П.ОСОБА_5Сукач