УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеського національного медичного університету до ОСОБА_5, треті особи: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», про витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення та за позовом прокуратури Приморського району м. Одеси до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7, Одеський національний медичний університет, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, про визнання недійсним рішення органу приватизації, визнання недійсним свідоцтва про право власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, виселення, визнання права власності, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ЛарченкоІрини Миколаївни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2009 року Одеський національний медичний університет звернувся до суду з указаним позовом та просив витребувати в ОСОБА_5 нежитлове приміщення, загальною площею 99,1 кв. м, що знаходиться в будівлі, загальною площею 2 562,00 кв. м, розташованої по АДРЕСА_1 та виселити її із зазначеного приміщення.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що Одеський національний медичний університет на підставі договорів оренди нежитлового приміщення, укладених з представником управління комунальною власністю Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради, з 01 жовтня 1998 року по 20 лютого 2012 року, орендує нежитлове приміщення, загальною площею 2 562,00 кв. м, розташоване по АДРЕСА_1. Незважаючи на укладений договір оренди, частину зазначеного нежитлового приміщення, загальною площею 99,1 кв. м, зайняла ОСОБА_5

На вимогу Одеського національного медичного університету про виселення з приміщення, ОСОБА_5 надала копію договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2008 року, технічний паспорт від 06 травня 2008 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 серпня 2008 року, згідно з якими ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 99,1 кв. м.

Позивач вважає, що ОСОБА_5 без законних підстав займає приміщення загальною площею 99,1 кв. м., що є частиною нежитлової будівлі, загальною площею 2 562,00 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1, тому звернувся до суду з указаним позовом.

У лютому 2013 року заступник прокурора Приморського районного суду м. Одеси звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_6 та просив: визнати недійсним розпорядження органу приватизації від 29 січня 2008 року НОМЕР_1 про приватизацію ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на житло ОСОБА_6 від 29 січня 2008 року на зазначену квартиру; витребувати у ОСОБА_5 нежитлове приміщення, загальною площею 99,1 кв. м, що є складовою нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_5 з цього приміщення та визнати право комунальної власності територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради на зазначене приміщення.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що Одеський національний медичний університет, на підставі договорів оренди нежитлового приміщення, укладених з Представництвом комунальної власності Одеської міської ради (правонаступником якого є - Департамент комунальної власності Одеської міської ради) з 01 жовтні 1998 року до 20 лютого 2012 року, орендує нежитлове приміщення, загальною площею 2 562,00 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Незважаючи на укладений договір оренди, частину зазначеного нежитлового приміщення, загальною площею 99,1 кв. м, без законних підстав зайняла ОСОБА_5

Позивач зазначає, що під час перевірки встановлено, що громадянка ОСОБА_6 незаконно отримала свідоцтво про право власності на вищезазначене приміщення, що підтверджується Актом обстеження нежитлового об'єкту, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 30 березня 2009 року, затвердженого 06 квітня 2009 року заступником начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міськради. Квартира АДРЕСА_1, є комунальною власністю, як складова частина нежитлового приміщення площею 2 562,00 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який орендується Одеським національним медичним університетом, з різницею у площі 0,2 кв. м.

Позивач зазначає, що спірне приміщення ОСОБА_6 в установленому законом порядку не надавалося, з нежилого у жиле розпорядженням Приморської районної адміністрації м. Одеси воно не переводилось, таким чином ОСОБА_6 відповідно до закону не була наділена правом приватизації спірного приміщення.

За договором купівлі продажу № 2701649 від 19 лютого 2008 року ОСОБА_6 продала квартиру АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_7 За договором купівлі-продажу № 2913806 від 23 травня 2008 року ОСОБА_7 продала вказану квартиру під АДРЕСА_1, за 755 687 грн ОСОБА_5

Таким чином, спірне майно вибуло з власності Одеської міської ради поза її волею всупереч чинному законодавству, тому позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року, позови Одеського національного медичного університету та прокуратури Приморського району м. Одеси задоволено. Визнано недійсним розпорядження органу приватизації від 29 січня 2008 року НОМЕР_1 про приватизацію ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 99,1 кв. м. Визнано недійсним свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на житло на ім'я ОСОБА_6 від 29 січня 2008 року на вказану квартиру. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_5 нежитлове приміщення, загальною площею 99,1 кв. м, що є частиною нежитлового приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 99,1 кв. м). Виселено ОСОБА_5 із вказаного нежитлового приміщення. Визнано право комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради на приміщення загальною площею 99,1 кв. м, що є частиною нежитлового приміщення загальною площею 2 562,00 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1, загальною площею 99,1 кв. м).

У поданій касаційній скарзі ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М., просить зазначені судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковомузадоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що приватизація спірного приміщення відбулась незаконно, а тому розпорядження органу приватизації від 29 січня 2008 року про приватизацію ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1 по вул. Ольгієвській у м. Одесі та свідоцтво про право власності на житло ОСОБА_6 від 29 січня 2008 року підлягає визнанню недійсним. Також суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про необхідність витребування спірного майна, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, з незаконного володіння ОСОБА_5 та визнання за Одеською міською радою права комунальної власності на це майно, а також необхідність виселення ОСОБА_5 із спірного приміщення.

Однак, такі висновки зроблено судами без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін та без належної оцінки наданих ними доказів.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 29 вересня 2008 року між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, в особі в. о. заступника начальника Зубенко О.І. та Одеським державним медичним університетом, в особі ректора Запорожана В.М.укладено договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з трьох поверхів та підвалу, загальною площею 2 562,00 кв. м.

24 жовтня 2008 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради, на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 10 березня 2005 року № 123, видане Свідоцтво про право власності на триповерхову будівлю, загальною площею 2 562,00 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та 21 листопада 2008 року зареєстровано право комунальної власності на вказане майно за територіальною громадою м. Одеси, в особі Одеської міської ради.

На даний час спірним приміщенням володіє та користується ОСОБА_5

Підставою для користування та володіння зазначеним приміщенням є свідоцтво про право власності та витяг про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Також судами установлено, що 29 січня 2008 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради ОСОБА_6 було видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, на підставі розпорядження органу приватизації від 29 січня 2008 року.

01 лютого 2008 року ОСОБА_6 зареєструвала право власності на квартиру АДРЕСА_1, по АДРЕСА_1.

В подальшому, 19 лютого 2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

23 травня 2008 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, загальною площею 99,1 кв. м.

20 серпня 2008 року ОСОБА_5 зареєструвала право власності на зазначену квартиру.

Статтею 1 Закону України «Про державну приватизацію житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Вирішуючи даний спір, суди попередніх інстанцій виходили із того, що частину нежитлового приміщення, переданого в оренду Одеському національному медичному університету, загальною площею 99,1 кв. м займає ОСОБА_5, що підтверджується Актом дослідження нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, складеним Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради від 30 березня 2009 року, яким встановлено, що спірне приміщення загальною площею 99,1 кв. м (квартира АДРЕСА_1, розташована за адресою: АДРЕСА_1 є частиною нежитлового приміщення загальною площею 2 562,00 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке передано в користування Одеському державному медичному університету.

Суди дійшли висновку, що приватизація квартири АДРЕСА_1, загальною площею 99,1 кв. м на ім'я ОСОБА_6 відбулась із порушенням чинного законодавства, оскільки відсутні будь-які докази про те, що спірне нежитлове приміщення виділялося в окрему квартиру, а також ОСОБА_6 не надано документів про найм спірної квартири.

Однак колегія суддів не може погодитися з такими висновками судів з огляду на наступне.

В матеріалах справи міститься лист КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» № 7438-05/1630 від 25 серпня 2009 року (а. с. 126 т. 1), в якому зазначено про те, що: триповерхова будівля, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є одним приміщенням, в частині якого розташовані квартири, а іншу частину займає Одеський національний медичний університет;

за даними первинної інвентаризації від 27 жовтня 1935 року квартира № 7 складалась з восьми приміщень: 1 - коридор, 2, 3, 4 - житлові, 5 - вбиральня, 6 - коридор, 7 - кладова, 8 - кухня, загальною площею 109,94 кв. м, жилою площею 76,38 кв. м;

при проведенні поточної інвентаризації будинку від 24 серпня 1960 було встановлено, що квартира № 7 розділена на дві самостійні квартири № 7 та АДРЕСА_1;

29 січня 2008 року на квартиру АДРЕСА_1 житлово-комунального господарства було видано Свідоцтво про право власності на житло на підставі технічного паспорту та розпорядження НОМЕР_1 від 29 січня 2008 року на ім'я ОСОБА_6, яке було зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН 01 лютого 2008 року;

У вказаному листі також зазначено про те, що згідно поточної інвентаризації від 28 лютого 2006 року в домоволодінні АДРЕСА_1 знаходиться 10 квартир, із яких власники 9 квартир мають правоустановчі документи, а територіальній громаді належить на праві комунальної власності триповерхова будівля по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24 жовтня 2008 року, яке видано на підставі рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради 123 від 10 березня 2005 року і на підставі технічного паспорту, складеного 01 вересня 2008 року.

Крім того в матеріалах справи міститься лист КП ЖКС «Порто-Франківський» від 17 серпня 2009 року № 2043, в якому повідомлено про те, що:

квартира АДРЕСА_1 прийнята на баланс КП «ЖКС «Порто-Франківський» з грудня 2007 року і рахується за гр. ОСОБА_14, на даний час квартира належить на праві власності ОСОБА_15;

по АДРЕСА_1 квартира не значиться, вона розміщена в будинку АДРЕСА_1, будинок має один під'їзд, в якому розміщені житлові квартири № № 7, 7-а, 9, 10, 11. Житловий будинок по АДРЕСА_1 в дислокації КП «ЖКС «Порто-Франківській» не значиться;

територіальні межі будинку АДРЕСА_1 є під'їздом з розміщеними в ньому житловими квартирами;

інформації про наявність частини комунальної власності по АДРЕСА_1 в КП «ЖКС «Порто-Франківській» відсутні.

Відповідно до листа КП ЖКС «Порто-Франківський» від 02 березня 2012 року № 557, особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_1 був відкритий з листопада 2008 року на ОСОБА_5, до цього часу ніяких документів по вказаній квартирі у них не було.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК)

Отже, суди попередніх інстанцій, на порушення вимог ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України, вказаних роз'яснень не врахували, не надали належної правової оцінки вищевказаним доказам та не мотивували підстави відхилення вказаних доказів, а також не надали належної правової оцінки доводам ПАТ «Банк Форум» про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 складається з одного під'їзду, в якому розміщені 10 житлових квартир, в тому числі і спірна квартира, а також на те, що вказана квартира є житловою з 1935 року, у зв'язку з чим дійшли до передчасного висновку про те, що спірна квартира є частиною нежитлового приміщення, розміщеного по АДРЕСА_1, яка перебуває в оренді Одеського національного медичного університету, що є підставою для визнання недійсними розпорядження про приватизацію та виданого на його підставі свідоцтва про право власності, витребування спірної квартири із незаконного чужого володіння ОСОБА_5 та її виселення з нього.

Крім того, вирішуючи спір про визнання недійсними розпорядження про приватизацію та свідоцтва про право власності, суди не притягнули до участі у справі в якості співвідповідача орган, який видавав вказані документи, що також є порушенням норм процесуального права,що унеможливило реалізацію наданих їм процесуальних прав, зокрема, щодо подання заперечень, доказів, прийняття участі у їх дослідженні, надання усних та письмових пояснень.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам статті 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук