НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1678/16
№ 2/183/1398/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.,

секретаря Гончарової С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, 3-ї особи: Відділ Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Управління держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11.12.1990 року виконкомом Орлівщинської сільської ради, ОСОБА_3 належить ? частина житлового будинку, розташованого за адресою с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області вул. Калініна, 41. Рішенням 14 сесії ХХI скликання Орлівщинської сільської ради народних депутатів від 20 травня 1993 року ОСОБА_4 передана у власність земельна ділянка площею 0,239 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна,41 в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. Був виготовлений Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку серії ДП НВ № 005468.

24.08.2009 року ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилась спадщина. В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він звернувся до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва на спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, розташованих на вул. Калініна,41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області було відмовлено, оскільки позивачем не наданий оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок та у державному акті і свідоцтві про смерть спадкодавця містяться розбіжності у імї по батькові спадкодавця та власника.

Позивач в позові вказує, що після смерті ОСОБА_3 він знайшов свідоцтво про право власності, однак відповідно до листа за № 2549/02-14 від 07.12.2015 року, виданого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, за даними реєстру право власності на нерухоме майно, право власності за № 1614869 на зазначений будинок зареєстровано, відповідно до архівного запису від 28.11.2006 року в рівних частках за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11.12.1990 року виконкомом Орлівщинської сільської ради, та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, належить по ? частині кожній житлового будинку, розташованого за адресою вул. Калініна, 41 с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

У листі № 2338 від 30.10.2015 року Орлівщинської сільської ради зазначено, що будинок по вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований в пост господарський книзі за № 25 на 2011-2015 р.р., номер обєкта господарського обліку 2141-3 на імя померлої ОСОБА_3 без внесення відомостей про право власності на зазначений будинок.

Крім того, за життя ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП НВ № 005468 від 27.11.1997 року належала земельна ділянка площею 0,239 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

Однак, у вищевказаному Державному акті помилково зазначено імя по батькові власника земельної ділянки «Володимировна», тому що згідно свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, заповіті, довідки, рішення - правильне імя по батькові померлої є «Володимирівна». А тому, вказані розбіжності не дають позивачу право на оформлення спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

За життя ОСОБА_3 30 травня 2008 року склала заповіт, посвідчений ОСОБА_5 секретарем Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яким все своє майно, що буде їй належати на день ії смерті, де б воно не знаходилось і із чого б не складалось, а також все те, що вона за законом матиме право, заповідала йому ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року відкрилась спадщина у вигляді ? житлового будинку та земельну ділянку за адресою у с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Калініна, 41.

Єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є він, інших спадкоємців не має.

В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року, на вищевказаний житловий будинок і на земельну ділянку.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, розташованих на вул. Калініна,41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області йому було відмовлено, оскільки він не надав оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок та у Державному акті на право власності на земельну ділянку і свідоцтві про смерть спадкодавця містяться розбіжності у імї по батькові спадкодавця та власника.

Позивач просить встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП НВ за № 005468 на земельну ділянку площею 0,239 га, надану для обслуговування житлового будинку, який розташований на вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, і визнати за ним право власності на ? житлового будинку, загальною площею 69,40 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що розташований за адресою с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Калініна,41 у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року, та право власності на земельну ділянку площею 0,239 на для обслуговування житлового будинку за вищевказаним адресом в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю.

Представник Орлівщинської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю.

3-особи: Відділ Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Управління держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора і ОСОБА_2, в судове засідання не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 померла 24.08.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради, Новомосковського району, Дніпропетровської області, актовий запис № 62.

За життя ОСОБА_3 30 травня 2008 року склала заповіт, посвідчений ОСОБА_5 секретарем Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яким все своє майно, що буде їй належати на день її смерті, де б воно не знаходилось і із чого б не складалось, а також все те, що вона за законом матиме право, заповідала ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року відкрилась спадщина у вигляді ? житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,239 га., розташовані за адресою у с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області, вул. Калініна, 41.

Єдиним спадкоємцем за заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є він, інших спадкоємців не має.

Відповідно до ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

В шестимісячний строк з дня відкриття спадщини Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року, на вищевказаний житловий будинок і на земельну ділянку.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, розташованих на вул. Калініна у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області Позивачу було відмовлено.

Відповідно до листа за № 2549/02-14 від 07.12.2015 року, виданого Новомосковською районною державною нотаріальною конторою, за даними реєстру право власності на нерухоме майно, право власності за № 1614869 на зазначений будинок зареєстровано, відповідно до архівного запису від 28.11.2006 року в рівних частках за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11.12.1990 року виконкомом Орлівщинської сільської ради, та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, належить по ? частині кожній житлового будинку, розташованого за адресою вул. Калініна, 41 с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

У листі № 2338 від 30.10.2015 року Орлівщинської сільської ради зазначено, що будинок по вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований в пост господарський книзі за № 25 на 2011-2015 р.р., номер обєкта господарського обліку 2141-3 на імя померлої ОСОБА_3 без внесення відомостей про право власності на зазначений будинок.

Рішенням 14 сесії ХХI скликання Орлівщинської сільської ради народних депутатів від 20 травня 1993 року ОСОБА_4 передана у власність земельна ділянка площею 0,239 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. Був виготовлений Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку серії ДП НВ № 005468.

Встановлено, що будинок по вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрований в пост господарський книзі за № 25 на 2011-2015 р.р., номер обєкта господарського обліку 2141-3 на імя померлої ОСОБА_3 без внесення відомостей про право власності на зазначений будинок.

Крім того, за життя ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП НВ № 005468 від 27.11.1997 року належала земельна ділянка площею 0,239 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

Однак, у вищевказаному Державному акті помилково зазначено імя по батькові власника земельної ділянки «Володимировна», тому що згідно свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, заповіті, довідки, рішення - правильне імя по батькові померлої є «Володимирівна». А тому, вказані розбіжності не дають позивачу право на оформлення спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

З технічного паспорту на вищевказаний будинок, складеного 15.12.1986 року, вбачається, що будинок №41 по вул. Калініна, с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської області побудований у 1948 році.

Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», в листі Державного комітету з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126 та зокрема в Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 і11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлове комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91 (зі змінами від 13.06.2014 року №304), розяснено, що документом, якій посвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Державна реєстраційна служба України листом від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 розяснила, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічних паспорт на обєкт нерухомого майна.

Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, в якому зазначено, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Встановлено, що житловий будинок загальною площею 69,40 кв.м, житловою площею 30,10 кв.м, з будівлями та спорудами: ганок, літня кухня, погріб Е, сарай-Ж, вбиральня З, колодязь, огорожі №5,6,7, що розташований за адресою с. Орлівщина, вул. Калініна, 41, Новомосковського району Дніпропетровської області за даними реєстру право власності на нерухоме майно, право власності за № 1614869 на зазначений будинок зареєстровано, відповідно до архівного запису від 28.11.2006 року в рівних частках ( на ? частину) за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 11.12.1990 року виконкомом Орлівщинської сільської ради, та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу, належить по ? частині кожній вищевказаного житлового будинку.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 не встигла оформити на свої імя правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи ОСОБА_3 за життя набула право власності на ? частину вищевказаного житлового будинку, і за вищевказаними обставинами відсутність державної реєстрації цього права на своє імя, не може бути підставою для позбавлення позивачки, як спадкоємиці право на отримання спадщини після смерті спадкодавця.

Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Крім того, за життя ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП НВ № 005468 від 27.11.1997 року належала земельна ділянка площею 0,239 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області.

Однак, у вищевказаному Державному акті помилково зазначено імя по батькові власника земельної ділянки «Володимировна», тому що згідно свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, заповіті, довідки, рішення - правильне імя по батькові померлої є «Володимирівна». А тому, вказані розбіжності не дають позивачу право на оформлення спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

Надані позивачем документи: свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть, заповіт, імя по батькові спадкодавця було ОСОБА_3, тому в Державному акті помилково зазначено імя по батькові власника земельної ділянки «Володимировна», тому що згідно свідоцтва про смерть, свідоцтва про народження, заповіті, довідки, рішення - правильне імя по батькові померлої є «Володимирівна».

Суд вважає встановити факт, що ОСОБА_3 належить Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,239 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, серії ДП НВ № 005468 від 27.11.1997 року, виданий на імя ОСОБА_4.

Відповідно до вимог чинного законодавства, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення.

Оцінюючі зібрані докази, суд вважає визнати на позивачем право власності на земельну ділянку, площею 0,239 га., розташовану на території Орлівщинської сільської ради Новомсковського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту серії ДП НВ № 005468 від 27.11.1997 року на право власності на земельну ділянку, площею 0,239 га для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256, 259 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1216,1218, 1261,1269, 1297 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, 3- особи: Відділ Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Управління держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування, -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на ? частину житлового будинку А з будівлями та спорудами: ганок, літня кухня, -з, погріб-Е, сарай Ж, вбиральня З, 1/2 частина колодязю, огорожа №5,6,7, житловою площею 30,1 кв.м., загальною площею 69,4 кв.м., зо знаходиться за адресою с. Орлівщина, вул. Калініна, 41, Новомосковського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку, площею 0,239 га., площею для обслуговування житлового будинку, яка розташована на вул. Калініна, 41 у с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП НВ № 005468 від 27.11.1997 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 24.08.2009 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юр'єва