21.10.2016 Єдиний унікальний номер 205/4223/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: Сьома ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

Позивач 12.06.2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: Сьома ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру.

В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень зазначив, що 26.11.2014 року померла мати позивача ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_1, що належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 21.07.1995р., виданого ОП ДМЗ ім.. Петровського (розпорядження №1172-П), зареєстроване в реєстрову книгу №202а за реєстровим №45)

Інша ? частини належить позивачу ОСОБА_1.

У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернувся до Сьомої нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру.

Позивачем було втрачено свідоцтво про право власності від 21.07.1995р., виданого ОП ДМЗ ім.. Петровського (розпорядження №1172-П, зареєстроване в реєстрову книгу №202а за реєстровим №45), що є документом, який засвідчує право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

За даним фактом було направлено звернення до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, за яким було проведено пошукові заходи та встановити місцезнаходження втраченого документу не виявилося можливим.

На підставі вищезазначеного просить визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після його матері ОСОБА_4, яка померла 26 листопада 2014 року, актовий запис №8535 та визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3 на підставі ст.. 392 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила відмовити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявилася. Про місце, дату та час судового засідання сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

В судове засідання представник третьої особи Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори не зявився, надали суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, важає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ? частина квартири АДРЕСА_4 належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 21.07.1995 року виданого ОП ДМЗ ім.. Петровського, згідно розпорядження №1172-П, зареєстровано БТІ в реєстрову книгу №202п за реєстровим №45./а.с.83/.

Інша ? частина квартири АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 Альбертові ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності від 21.07.1995 року виданого ОП ДМЗ ім.. Петровського, згідно розпорядження №1172-П, зареєстровано БТІ в реєстрову книгу №202п за реєстровим №45./а.с.83/

В листі КП «ДМБТІ» ОСОБА_2 міської ради від 03.11.2015р. №13252, зазначено, що в матеріалах інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року містять відомості про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_5 за ОСОБА_8 ? частина та ОСОБА_1 ? частина на підставі свідоцтва про право власності від 21.07.1995 року виданого ОП ДМЗ ім.. Петровського, згідно розпорядження №1172-П, зареєстровано БТІ в реєстрову книгу №202п за реєстровим №45./а.с.82/

Згідно довідки №1732 від 27.04.2015 року за адресою: АДРЕСА_5 зареєстрованими значаться:Осняч ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27.09.1991р. та ОСОБА_4./а.с.10/

26 листопада 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №636520./а.с.6/

Згідно свідоцтва про народження VІІ-УР №0414671 ОСОБА_9 є матір*ю ОСОБА_1./а.с.4/

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на «Арешкович»./а.с5/

Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини квартири АДРЕСА_4 .

Згідно спадкової справи №1858/2014, після смерті ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини, 05.02.2015 року звернувся ОСОБА_1/а.с.78/ та 12 грудня 2014 року звернулася ОСОБА_3./а.с.79/

30 травня 2015 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_10, діючій по довіреності посвідченій ОСОБА_11, консулом Посольства України в Естонській Республіці 15.04.2015 р. за реєстром №570-125 від імені громадянина ОСОБА_12 Федерації ОСОБА_13 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що реєстрація права власності на нерухоме майно не проводилась./а.с.8/

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Також, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття, тобто з дня смерті спадкодавця.

Згідно з п.п. 212, 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. за N 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальної конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 26 листопада 2014 року є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з його боку, внаслідок чого підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 на підставі ст.. 392 ЦК України, суд виходить з наступного.

Згідно висновку Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 13.05.2015 року, зазначено, що до Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_10, в якій просить прийняти міри до розшуку документів на квартиру АДРЕСА_6, відсутність яких виявлена 10.05.2015 року.

В ході проведеної перевірки було проведено ряд пошукових заходів направлених на встановлення фактичного місця знаходження втрачених документів. Проведеними пошуковими заходами встановити місце знаходження документів не виявилось можливим./а.с.58/

Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 на підставі ст.. 392 ЦК України є цілком обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними з його боку, внаслідок чого підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 292, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 57-61, 74, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа: Сьома ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на квартиру -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 26 листопада 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4 на підставі ст.. 392 ЦК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко