Справа №576/1885/15 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/944/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

09 червня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року

у справі за заявою, поданою ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, та скасування постанов державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_5, Відділ державної виконавчої служби Глухівського міськрайонного управління юстиції,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою в якій указував, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року на задоволення позову ОСОБА_5 зобовязано заявницю демонтувати систему водовідведення, що побудована на земельній ділянці, належній ОСОБА_5, і вигрібну яму та засипати її землею.

За цим рішенням видано два виконавчих листа за № 2/576/491/15: про демонтаж системи водовідведення, побудованій на земельній ділянці, належній ОСОБА_5, про демонтаж вигрібної ями та засипання її землею, щодо кожного з яких старшим державним виконавцем Глухівського міськрайоного відділу Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_6 відрито окремі виконавчі провадження № 50294329 та № 50294594.

У кожному із зазначених виконавчих проваджень 29 березня 2016 року винесено постанову про стягнення із заявниці виконавчого збору у сумі 680 грн. та постанову про накладення штрафу в розмірі 340 грн., а також 05 квітня 2016 року постанову про накладення штрафу у розмірі 680 грн.

Вважаючи, що суд безпідставно видав два виконавчі листи у звязку з чим з ОСОБА_3 двічі стягнуто виконавчий збір та штрафи просив визнати виконавчі листи, про якій йде мова, такими, що не підлягають виконанню, та скасувати вказані постанови державного виконавця.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року у задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його заяву в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про зобовязання вчинити дії, на задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 зобовязано ОСОБА_3 демонтувати систему водовідведення, що побудована на земельній ділянці, належній ОСОБА_5, і вигрібну яму та засипати її землею.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

За цим рішенням видано два виконавчих листа за № 2/576/491/15: про демонтаж системи водовідведення, побудованій на земельній ділянці, належній ОСОБА_5; про демонтаж вигрібної ями та засипання її землею.

24 лютого 2016 року старший державний виконавець Глухівського міськрайоного відділу Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_6 відрила виконавчі провадження № 50294329 та № 50294594.

В ході виконання кожного із указаних виконавчих листів державний виконавець Глухівського міськрайоного відділу Головного управління юстиції у Сумській області ОСОБА_6 винесла постанови про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у сумі 680 грн. та постанови про накладення штрафу в розмірі 340 грн., а також 05 квітня 2016 року постанови про накладення штрафу у розмірі 680 грн. (а. с. 4-7).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу божника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У даному випадку, вирішуючи заявлене питання, суд не врахував викладеного у ч. 2 ст. 368 ЦПК загального правила, згідно з яким за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Така ж норма міститься і у п. 29.31 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 173 від 17 грудня 2013 року.

З огляду на ці нормативні положення суд не перевірив чи не будуть порушені інтереси заявниці видачею двох виконавчих листів з урахуванням сплати нею по кожному виконавчому провадженню виконавчого збору та штрафних санкцій за невиконання судового рішення.

Крім того, суд розглянувши заяву у повному обсязі в порядку цивільного судочинства, не звернув уваги на те, що згідно з п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, повязаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У звязку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

За таких умов оскаржена ухвала суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею заяви на новий розгляд до суду першої інстанції, який порушив у зазначеній вище частині порядок її вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 315 ЦПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 20 квітня 2016 року в даній справі скасувати, а питання щодо розгляду заяви, поданої ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3, про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, та скасування постанов державного виконавця передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -