Головуючий суду 1 інстанції - Ляшенко М.А.
Доповідач - Борисов Є.А.
Справа № 433/2751/15-ц
Провадження № 22ц/782/458/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого- Борисова Є.А.,

суддів: Яреська А.В., Назарової М.В.

за участю секретаря: Попової Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03 березня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010 року, від шлюбу сторони мають спільних дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час син мешкає разом з ним - ОСОБА_3, а донька разом з відповідачем ОСОБА_2 Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуттів любові та поваги один до одного, різні погляди на життя. Протягом більше ніж одного року до моменту звернення до суду сторони спільно не проживають, а тому подальше збереження шлюбу стало суперечити його інтересам, у зв'язку з чим ОСОБА_3 ставив питання про розірвання шлюбу.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 03 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення у зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи. Крім того, апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та її представник скаргу підтримали.

Позивач ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не з'явились, від представника позивача надійшла письмова заява, в якій вони скаргу не визнають, просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які брали участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.10.2010року та мають двох спільних дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. З весни 2014 року сторони припинили шлюбні відносини та проживають окремо, стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, реальних заходів, направлених на можливе примирення та збереження сім'ї, не вживають. Зазначені обставини в повній мірі підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються самою відповідачкою, яка як у письмових поясненнях, наданих суду першої інстанції, так і під час судового засідання апеляційної інстанції підтвердила факт припинення шлюбних відносин з позивачем та відсутність передумов для примирення та збереження сім'ї.

З огляду на зазначені обставини, суд першої інстанції на підставі приписів ч.1 ст.24, ч.ч. 2,3,4 ст.56, ст.112 СК України дійшов вірного висновку відносно того, що збереження сім'ї в даному випадку неможливе і обґрунтовано ухвалив рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Доводи апелянта ОСОБА_2 зводяться до того, що вона не згодна з твердженнями позивача, стосовно того, що між подружжям досягнута згода щодо місця проживання неповнолітніх дітей і поділу спільного майна, а тому вона в апеляційній скарзі ставила питання про скасування рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу та просила апеляційний суд ухвалити нове рішення, яким одночасно вирішити питання як про розірвання шлюбу, так і про визначення місця проживання неповнолітнього сина та поділ спільного майна.

Зазначені доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Із змісту зазначеної норми діючого законодавства випливає, що апеляційний суд уповноважений переглядати правильність вирішення лише тих позовних вимог, щодо яких суд першої інстанції ухвалив рішення. Повноважень на самостійний розгляд та вирішення позовних вимог апеляційний суд не має. Тобто, якщо будь-які позовні вимоги не були розглянуті судом першої інстанції, апеляційний суд не уповноважений розглядати ці вимоги по суті під час розгляду справи в апеляційному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і ОСОБА_2 у своїх письмових запереченнях на позов зазначила, що між нею та ОСОБА_3 існують спірні питання стосовно місця проживання дітей, їх утримання, а також стосовно поділу спільного майна, а тому вона погоджується на розірвання шлюбу лише за умови, якщо позивач добровільно поверне їх спільну дитину - сина ОСОБА_4 для постійного проживання разом з нею, оскільки після припинення сімейних стосунків дитина проживає разом з позивачем, який без її згоди вивіз дитину за межі України. Повідомляючи суд про певні спірні питання, відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог ст.ст. 11, 123 ЦПК України із зустрічним позовом до ОСОБА_3 в межах даної цивільної справи не зверталася, своїх вимог до позивача належним чином у відповідній процесуальній формі не сформулювала, а між тим, положення ч.1 ст.11 ЦПК України передбачають, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, в даному випадку суд першої інстанції розглянув лише позов про розірвання шлюбу, а будь-яких інших спірних питань між сторонами не розглядав і жодних висновків в своєму рішенні стосовно цих питань не робив.

Апеляційний суд з приводу вимог ОСОБА_2 про поділ спільного майна та визначення місця проживання неповнолітніх дітей позбавлений можливості висловити свою позицію, оскільки свою думку щодо законності та обґрунтованості заявлених вимог апеляційний суд може висловити тільки у разі, якщо вони розглянуті судом першої інстанції та по них прийнято будь-яке рішення.

Допущені судом першої інстанції процесуальні порушення, які полягають у неналежному повідомлені відповідача ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, в даному випадку не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ці порушення не призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що апелянт ОСОБА_2 не заперечує тієї обставини, що сторони тривалий час спільно не проживають і не підтримують подружніх стосунків, а також беручи до уваги відсутність будь-яких доказів на підтвердження того, що апелянт вживала реальних та дієвих заходів направлених на примирення подружжя та збереження сім'ї, судова колегія дійшла висновку, що рішення Троїцького районного суду Луганської області від 3 березня 2016 року, є обґрунтованим та таким, що підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що апелянт ОСОБА_2 жодним чином не позбавлена можливості звернутися до суду з окремим позовом до ОСОБА_3 як про поділ спільного майна подружжя, так і про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, надавши при цьому суду належні докази на підтвердження тих обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги. У разі звернення з таким позовом ОСОБА_2 одночасно має право ставити питання про залучення до участі у справі третіх осіб, органів та осіб, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (зокрема, орган опіки та піклування у справах про визначення місця проживання дитини підлягає обов'язковому залученню до участі у справі на підставі вимог ч.4 ст. 19 СК України)

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03 березня 2016 року - залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: