ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року. Справа №174/293/16-ц

п/с № 2/174/239/2016

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

25.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що, відповідно до укладеного договору № б/н від 12.10.2010 року ОСОБА_2 (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 16000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/раgеs/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою".

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9. Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до п. 2.1.1.12.9 "Правил користування платіжною карткою", Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до п. 1.1.2.4 "Умов та правил надання банківських послуг", за незгодою зі зміною Правил та/або "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість.

На підставі п. 1.1.3.2.3 "Умов та правил надання банківських послуг", ОСОБА_1 має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення Боржником зобов'язання, щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно п. 2.1.1.3.5 "Умов та правил надання банківських послуг" Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 "Правил користування платіжною карткою", ОСОБА_1 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленій Банком частці в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

Згідно п. 1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг", у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення Овердрафту, Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленій Банком частці, у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 17.04.2016 року має заборгованість - 33401.65 грн. яка складається з наступного: 15490.66 грн. - заборгованість за кредитом; 14944.24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 900.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1566.75 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості додається. (Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги.)

На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Також обмеження можливості отримання Позивачем відповідної інформації закладено в Законі "Про інформацію" і не вимагає додаткових доказів у силу правової природи нормативно-правового акту Закону.

Виходячи з вищенаведених норм, Позивач не має права на отримання даних від Державної міграційної служби України, щодо місця проживання Відповідача, тому позов подається за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання Відповідача, а саме у Вільногірський міський суд Дніпропетровської обл., так як останнім відомим ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" місцем реєстрації Відповідача, є: 51700, АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 509, 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, 599, 610, ч.2 ст. 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 3, 15, 107,110 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 5, 14 Закону України "Про захист персональних даних", ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", позивач прохає, стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.10.2010 року, у розмірі - 33401.65 грн., в тому числі: 15490.66 грн. - заборгованість за кредитом; 14944.24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 900.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1566.75 грн. - штраф (процентна складова); та судові витрати у розмірі - 1378.00 грн.; в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ "ПриватБанк" не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника Банку та винесення заочного рішення судом.

В судове засідання представник позивача, ОСОБА_3, не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання також не зявився та надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також письмові заперечення проти позову, з яких витікає, що він вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до нього, про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.10.2010 року, у розмірі 33401,65 грн., задоволенню не підлягають, приймаючи до уваги наступне. Згідно позовної заяви, 12.10.2010 року, він отримав у позивача кредит в розмірі 16000,00 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, який позивачу не повернув.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Правила щодо позовної давності використовуються для визначення своєчасності звернення до суду з позовом про захист цивільного права.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положенням частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України закріплено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

Відповідно до частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У їхньому випадку є очевидним, що позивач протягом трьох років з часу отримання ним кредиту, знав, що його право на повернення кредиту порушується, однак в строк до 12.10.2013 року, з відповідним позовом до нього, в суд не звернувся.

Відповідно до п.п. 1.1.7.31 Умов надання банківських послуг, затверджених наказом позивача від 06.03.2010 р. № СП-2010-256 (на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог) зазначено, що строк позовної давності відносно Банка по поверненню кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, витрат Банку складає - 50 років.

У свою чергу згідно імперативного припису ч.1 ст.259 ЦК України, договір про збільшення позовної давності укладається у письмової формі. При цьому відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ним же ніяких письмових договорів з позивачем, щодо зміни встановленого законом строку позовної давності не укладалося, і посилання позивача на те, що він у своїй заяві позичальника від 12.10.2010 р., зазначив, що погоджується з Умовами надання банківських послуг, не може вважатися укладенням між ним та позивачем письмового договору про збільшення строку позовної давності.

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Зазначений договір приєднання відрізняється засобами формулювання його умов, однак виключень щодо його письмової форми та підписання його всіма сторонами у законодавстві не передбачено.

В його заяві позичальника від 12.10.2010 року, зазначено, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання послуг банком, однак його підпису під цим текстом немає.

До того ж Умови та правила надання банківських послуг, на які є посилання у його заяві позивальника, та Умови та правила надання банківських послуг наданих відповідачем до суду, не можливо ідентифікувати, як ті самі Умови, оскільки в його заяві від 12.10.2010 року, не зазначено, ким розроблені ці Умови, хто їх затвердив, та на підставі чого і з якого часу вони вступають в дію. Крім того оскільки в його заяві позичальника від 12.10.2010 року, домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, Умови та правила надання банківських послуг ним не підписані, це робить безпідставним посилання позивача на начебто узгоджений з ним строк збільшення позовної давності.

ОСОБА_3 такий правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, та постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1926цс15, щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції ч. 1 ст. 259 ЦК України (який є обов'язковим для застосування судами України в силу ст.360-7 ЦПК України). На підставі викладеного, він заявляє про застосування строку позовної давності до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до нього про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 12.10.2010 року, у розмірі 33401,65 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "ЮКОС" проти Росії", позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Боржник має певні матеріально-правові права, які безпосередньо пов'язані з позовною давністю. Будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду.

Дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.

Кредитний договір між сторонами був укладений в письмовій формі і відповідає вимогам, які предявляються до договорів такого роду як по формі так і по змісту.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 17.04.2016 р.; копії анкети-заяви ОСОБА_2 про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в "Приватбанку" від 12.10.2010 р.; копії Тарифів по престижним картам Visa; копії витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256; копії витягу із паспорта громадянина України на імя ОСОБА_2; - відповідач прийняв на себе зобовязання протягом строку дії договору, шляхом щомісячних виплат, здійснювати повернення отриманого кредиту та процентів за користування кредитом.

Позивач свої зобовязання по кредитному договору виконав повністю і надав відповідачу кредит на загальну суму 15490.66 грн., про що свідчить розрахунок боргу.

Відповідач отримав зазначену суму коштів, що підтверджується розрахунком боргу, але своїх зобовязань стосовно повернення кредиту та відсотків за користування кредитом - не виконав, внаслідок чого станом на 17.04.2016 р. виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 33401.65 грн., в тому числі: 15490.66 грн. - заборгованість за кредитом; 14944.24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 900.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 1566.75 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 01.06.2016 р., ОСОБА_2, 12.05.1953 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 02.02.2011.

Згідно платіжного доручення від 13.05.2016 р., позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378.00 грн.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому, в строк и в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму згідно ст. 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент річних не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст.ст. 11,626 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із договору, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої особи (кредитора) визначені дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязання.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заперечення відповідача проти позову суд приймає частково і погоджується з посиланнями відповідача на правові висновки, зроблені в постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15, та в постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1926цс15, щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції ч. 1 ст. 259 ЦК України. Тобто суд погоджується з тим, що належним чином позивач та відповідач угоду про збільшення строку позовної давності до 50 років не уклали, оскільки відсутні докази того, що відповідач ставив свій підпис, саме, під "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, в яких зазначена умова про збільшення строку позовної давності. З чого витікає, що до спірних відносин за цим позовом слід застосувати загальний строк позовної давності - 3 роки, передбачений ст. 257 ЦК України та спеціальний строк - 1 рік, передбачений п.1) ч.2 ст. 258 ЦК України для стягнення неустойки.

Оскільки факт визнання відповідачем умов кредитного договору та факт часткового виконання взятих на себе зобов'язань, стосовно повернення кредитних коштів та інших передбачених договором платежів, підтверджується тим, що, згідно з розрахунком заборгованості, відповідач здійснював заходи з повернення кредитних коштів, сплачуючи в 2013, 2014, 2015 роках не менше 30 разів на користь позивача певні кошти, при цьому останній платіж на суму - 1000.00 грн. ним було здійснено 26.05.2015 р., а позов до суду подано 25.06.2016 р., ці обставини спростовують твердження відповідача про пропуск позивачем трирічного строку позовної давності, враховуючи положення ч.1 ст. 264 ЦК України, якою передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Таким чином, відповідно до умов договору, згідно наданих доказів та згідно вимог закону, є підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь позивача 1378.00 грн., для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

Керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, 12.05.1953 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), юридична адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, банківські реквізити: , pax. № 3111, МФО № 305299, - заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.10.2010 р., станом на 17.04.2016 р., на загальну суму - 33401.65 грн. (тридцять три тисячі чотириста одну гривню 65 копійок), в тому числі: 15490.66 грн. - заборгованість за кредитом; 14944.24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 900.00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500.00 грн. - штраф (фіксована частина); 1566.75 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - 1378.00 грн., для відшкодування судових витрат в виді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом із повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.