Справа № 215/5279/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого - судді Тарасенко О.В.

за участю секретаря - Пасько М.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №5 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради та відділ опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровськ ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі у його вихованні, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, який був уточнений 20.01.2016 року, до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі у його вихованні.

В обґрунтування позову зазначили, що 21.10.2014 року між їх сином ОСОБА_7 та його дружиною, ОСОБА_2 було розірвано шлюб.

Від їхнього шлюбу у них є син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з відповідачкою за місцем її проживання.

На сьогоднішній день між батьками ОСОБА_8 існує спір щодо участі батька у вихованні сини, тому ні їх син, а ні вони, не мають можливості спілкуватися з дитиною з вини відповідачки.

Відповідачка не дозволяє онуку спілкуватись з ними, негативно ставиться до батька дитини, чинить перешкоди їм у спілкуванні з дитиною, а вони бажають приймати участь у вихованні та спілкуванні з онуком. Весь час вони намагалися налагодити відносини з відповідачкою, однак вона категорично проти їх спілкування з онуком, натомість вони як дід та баба, мають право спілкуватися з онуком, проводити з ним час та приймати участь у його вихованні.

Більш того, вони раніше регулярно спілкувались з онуком, займались його вихованням і позбавлення їх права на спілкування з онуком також позбавляє й онука на спілкування з ними, що не є позитивним фактором та впливає на емоційний стан дитини.

Статтею 257 Сімейного кодексу України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України. В ч. 2 ст 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. При цьому необов'язково першочергово звертатися до органу опіки та піклування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст. 2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Просять зобов'язати усунути перешкоди у спілкуванні з онуком - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобов'язати ОСОБА_2 надати можливість їм спілкування з онуком - ОСОБА_8, через суботу з 10.00 год. до 16.00 год. наступного дня із залишенням на ніч без присутності ОСОБА_2 з можливістю відвідування онуком їх місця проживання.

Позивач - ОСОБА_1, вона ж представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала у повному обсязі

Представник відповідача - ОСОБА_3 позов не визнав, вважає, що позивачі за своїми моральними якостями не мають права спілкуватися з онуком, адже саме вони виховали аморальнозо сина та зрадника та сприяли його зустрічам з іншою жінкою, кожне перебування та спілкування онука з позивачами негативно відображалося на здоров'ї онука, що підтверджується наданими до суду медичними документами, встановлення додаткових днів для спілкування з онуком, суттєво обмежить права відповідачки та практично позбавить її права спілкуватися з дитиною, оскільки рішенням Тернівського суду м. Кривого Рогу, батькові дитини вже встановлені дні для спілкування з сином. Крім того враховуючи вік дитини, вважає, що тривалі переїзди онука в інше місто також вплине на його стан здоровья, а тому в позові просить відмовити у повному обсязі.

Третя особа - відділ опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради - звернулася до суду с заявою про розгляд справи без участі їх представника.

Третя особа - відділ опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровськ ради, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , в судове засідання не з'явився, про причину не явки представника суд не повідомила.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимогами ст.18 СК України передбачено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків.

Суд вважає, що позбавлення позивачів права щодо їхньої участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останніх родинних зв'язків з бабою та дідом, любові та турботи з боку останніх.

Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи, тому позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачам у вихованні та спілкуванні з онуком підлягають задоволенню.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування, вік дитини. Стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що син позивача - ОСОБА_7 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а самі позивачі - є дідом та бабою хлопчика, який постійно проживає з матір'ю - відповідачкою по справі за вищевказаною адресою.(а.с.5-7).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.12.2015 року складеного спеціалістами Служби у справах дітей виконкому Ленінської районної ради м. Дніпропетровська області, умови проживання позивача є задовільними, квартира відповідає всім санітарним вимогам, для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, яка обладнана всім необхідним для відпочинку та дозвілля дитини, сім'я благополучна, стосунки добрі.

Рішенням Тернівського районного суду від 11.12.2015 року, визначено порядок та спосіб спілкування дитини з батьком: батькові дитини визначено щотижня в середу, п'ятницю з 18:00 год. до 20:00 год., без присутності матері ОСОБА_2, в першу та третю неділю кожного місяця з 09:00 год. до 14:00 год., а також з правом один раз на рік, у літні місяці виїжджати за межі м. Кривого Рогу строком на 12 днів, без присутності матері ОСОБА_2, тобто визначаючи діду і бабі інший порядок спілкування з онуком матір дитини фактично позбавляється права спілкуватися з нею.

Статтею 151 СК України, передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. В ст..153 СК України зазначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Суд вважає, що за бажанням позивачі можуть спілкуватися зі своїм онуком ОСОБА_8 в ті дні, які рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 11.12.2015 року визначені для спілкування з дитиною їх сину батьку дитини.

На думку суду, встановлення додаткового часу для спілкування діду та бабі з малолітнім онуком буде суперечити його інтересам, оскільки він проживає в іншому населеному пункті, на значній відстані від позивачів, а часті залишення ним свого постійного місця проживання можуть шкоди його відпочинку, порушувати його звичайний спосіб життя.

При обранні способу участі діда та баби у вихованні дитини, визначені періодичності, часу та умов побачення, суд враховує: бажання позивачів спілкуватись з хлопчиком та займатись його вихованням; їхнє ставлення до своїх обов'язків як діда та баби ; вік дитини, яка являється малолітньою - 2012 року народження, і в силу свого віку та психічної незрілості не має можливості обґрунтовано висловлювати свою думку, крім того суд враховує стосунки, що склались між сторонами по справі.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

При вирішенні позовних вимог суд виходить із загальних засад захисту прав , свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, загальних засад цивільного законодавства : справедливості, добросовісності та розумності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10-11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, Конвенцією „Про права дитини" 1959 року, ст. ст. 151,153,159, 257, 263, СК України, Законом України "Про охорону дитинства", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: відділ опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради та відділ опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровськ ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та участі у його вихованні - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні малолітнього онука - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити порядок спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з малолітнім онуком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1: щотижня в середу, п'ятницю з 18:00 год. до 20:00 год., без присутності матері ОСОБА_2, в першу та третю неділю кожного місяця з 09:00 год. до 14:00 год., за місцем проживання батька дитини - ОСОБА_7.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: