Справа № 151/516/15-ц
Провадження № 2/151/25/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016 року

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Моцного В.С.

при секретарі: Зьомко В.В.

представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чечельник Вінницької області справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася з позовом в суд до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна мотивуючи тим, що з лютого 2006 року по грудень 2013 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, у якого до реєстрації був у приватній власності житловий будинок загальною площею 83,2 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1 Вінницької області. Після реєстрації шлюбу вона як член сім'ї постійно проживала у вказаному будинку і за згодою відповідача зареєстрована в ньому. Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2008 року було здійснено розподіл будинку і за відповідачем ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 даного будинку, а саме кімнати 1-3, житловою площею 22.6 кв.м., кімнати 1-4 кв.м. житловою площею 10.6 кв.м., літньої кухні "а-2" (10 пог.м.). на загальну суму 106916 грн. Крім цього відповідача зобов'язано облаштувати окремий вхід і перегородку у літній кухні.

Протягом 2009 року за рахунок спільних коштів було здійснено прибудову "а3" загальною площею 23,2 кв.м. вартістю 17000 грн. та прибудову "а4" загальною площею 66,5 кв.м. вартістю 126206 грн. Крім того перед будинком було здійснено облаштування тротуарною плиткою площею 60,0 кв.м. Будівельні матеріали були придбані за рахунок її коштів і оформлялися на неї. Добудована частина будинку прийнята в експлуатацію 29 листопада 2012 року, про що свідчить декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області.

Оскільки за час шлюбу з відповідачем вартість належної відповідачу частини житлового будинку істотно збільшилася у своїй вартості внаслідок спільних грошових та трудових затрат, збільшилась за рахунок проведеної добудови на 143206 грн. вважає, що дана частина житлового будинку повинна бути визнана об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Просить суд визнати за нею ОСОБА_5 право сумісної власності подружжя на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, Вінницької області, визнати за нею право власності на 1/4 частину вищевказаного будинку, а також здійснити розподіл виділивши 1/2 частину від спільного майна подружжя.

В судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали і пояснили, що дійсно позивачка ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з відповідачем і прожили разом з 2005 по 2013 рік. За вказаний період в шлюбі добудували частину будинку, який належав відповідачеві, внаслідок чого його вартість значно збільшилась тому просять визнати за позивачкою ОСОБА_5 право сумісної спільної власності подружжя на 1/2 частину будинку, яка належала відповідачу ОСОБА_3 до реєстрації шлюбу, з прибудовами, які побудували під час шлюбу і розділити будинок виділивши відокремлене володіння та користування відповідно до варіату № 2 висновку експерта від 17.08.2016 року № 362/363/364/16-21 виділивши: кімнату 1-4, площею 22,6 кв.м.; частину коридору 1-7, площею 4,24 кв.м.; кімнату 1-9, площею 11 кв.м.; коридор 1-10, площею 10,5 кв.м..

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив, що дійсно під час шлюбу з відповідачкою ними було добудовано до будинку приміщення. Дозволів на прибудови він не брав, все будувалося самовільно. Приміщення, де вказана кухня було прибудоване до реєстрації шлюбу. Документів на прийняття самовільно збудованих приміщень він не оформляв і нікуди не подавав. Підписи на декларації про прийняття прибудов в експлуатацію ним не ставились. Він погоджується на відшкодування частини вартості будівельних матеріалів затрачених на прибудови, які були здійснені сумісно з відповідачкою.

Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи вважає, що в позові необхідно відмовити по слідучих обставинах.

Статтею 57 Сімейного кодексу визначено майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, а саме що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу;

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 з 26 лютого 2006 року по 17 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 видане повторно 07 жовтня 2013 року та рішенням Чечельницького районого суду Вінницької області від 17 грудня 2013 року про розірвання даного шлюбу.

18 грудня 2007 року виконавчим комітетом Чечельницької селищної ради Чечельницького району Вінницької області на підставі рішення від 30.11.2006 року № 143 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно житловий будинок загальною площею 83,0 кв.м., який розташований по АДРЕСА_1, Вінницької області і який складається із: житлового будинку "А" 60,0 кв.м.; тамбура "а" 22,5 кв.м.; вхідного майданчика "а-1"; погріб "а-під"; літньої кухні "а-2" вбиральні "У" відповідно до якого власником є ОСОБА_3 з часткою власності 1/1.

Відповідно до вищевказаного свідоцтва та витягу № 17092949 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 грудня 2007 року, яке видане Комунальним підприємством "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентарізації" вищевказаний житловий будинок зареєстрований за номером 21467352 в книзі ФЖ 13 номер запису 1840 за ОСОБА_3.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2008 року був здійснений розподіл вищевказаного нерухомого майна як такого, що було придбане за час сумісного проживання з ОСОБА_6 і за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, Вінницької області, що складається із кімнати 1-3, житловою площею 22,6 кв.м., кімнати 1-4 житловою площею 10, кв.м., літньої кухні "а-2"(10 пог. м.).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційною службою Чечельницького районого управління юстиції у Вінницькій області на підставі рішення Чечельницького районого суду Вінницької області від 29 грудня 2008 року за номером 2831088 за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на 1/2 житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, Вінницької області, що складається із кімнати 1-3, житловою площею 22,6 кв.м., кімнати 1-4 житловою площею 10,0 кв.м., літньої кухні "а-2"(10 пог. м.).

Статтею 60 Сімейного Кодексу України визначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, а саме, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до статті 62 Сімейного кодексу України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі позивачка ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3 до 1/2 житлового будинку у 2009 році було здійснено прибудову "а-4" загальною площею 66,5 кв.м., яка складається із коридора 1-7 площею 19,3 кв.м., гаража 1-8 площею 11,1 кв.м., кімнати 1-9 площею 11,0 кв.м., коридора 1-10 площею 10,5 кв.м..

Твердження позивачки і представників позивачки про те, що також під час проживання у шлюбі у 2009 році було здійснено прибудову "а 3", а саме кухню, не може бути прийняте судом до уваги, поскільки не надано доказів такого будівництва і спростовується матеріалами справи, а саме свідоцтвами про право власності вказаними вище, які внесені до реєстру прав власності на нерухоме майно із яких вбачається, що дане спірне приміщення було збудоване до реєстрації шлюбу і було приватною власністю ОСОБА_3

Вирішуючи питання щодо позовних вимог позивачки про визнання 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1, Вінницької області об'єктом права сумісної власності подружжя внаслідок істотного збільшення у своїй вартості внаслідок трудових і грошових затрат за час шлюбу, суд вважає, що дані позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Статтею 10 ЦПК України передбечено що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно да статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 61 ЦПК Україн передбачено підстави звільнення від доказування, а саме що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 17 серпня 2016 року № 362/363/364/16-21 вартість приміщень 1/2 частини жилового будинку літ. "А" прибудови літ. "а3" та прибудови літ "а4" складає 256348 грн., із яких вартість житлового будинку літ. "А"-66138 грн., прибудови літ. "а3"- 22559 грн., прибудови літ. "а4"- 167651 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене судом встановлено, що у спірному будинку частка приватної власності майна ОСОБА_3 до реєстрації шлюбу складає 88697 грн. Прибудова літ "а4", яка побудована після реєстрації шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя і складає 167651 грн., тобто частка кожного із подружжя складає 83825 грн. 50 коп.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що частка власності спірного будинку складає: ОСОБА_3 172522 грн. 50 коп., що становить 67%, ОСОБА_5 83825 грн. 50 коп. що становить 33%.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про істотне збільшення у своїй вартості будинку з прибудовами внаслідок спільних трудових та грошових затратах і затрат другого з подружжя, визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя будинку та його поділ, суд вважає, що необхідно відмовити, при цьому суд бере до уваги те, що до житлового будинку здійснені лише добудови, будівництво яких здійснено самовільно. Збільшення вартості самого житлового будинку, без урахування прибудов не відбулося. Збільшення вартості відбулося лише за рахунок прибудови.

При цьому судом не може бути взятий до уваги як доказ декларацію про готовність об'єкта до експлуатації яка зареєстрована 29.11.2012 року за № 5 в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області, а саме житлові прибудови "а3", "а4" до індивідуального будинку садибного типу в АДРЕСА_1 відповідно до якої дані прибудови визнані закінченим будівництвом і готовими до експлуатації, поскілько такий висновок протирічить висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи від 17 серпня 2016 року № 362/363/364/16-21 із якого вбачається, що в прибудові "а4" в приміщеннях 1-7,1-8,1-9,1-10, які побудували сторони під час шлюбу, відсутня стеля, штукатурка, оздоблення (дивитися фото).

Право власності на збудований будинок виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Участь у будівництві члена сім'ї власника житлового будинку у будівництві господарських будівель і споруд, прибудові підсобних приміщень, ремонті житла не тягне за собою виникнення права спільної сумісної власності на житловий будинок, а може бути підставою для відшкодування витрат на будівництво і ремонт, якщо допомога в ньому була не безоплатною і її розмір перевищував обов'язок щодо участі у витратах на утримання будинку, його ремонт, покладений на нього ст. 216 ЖК України.

Вимоги про відшкодування витрат на будівництво, ремонт і облаштування житлового будинку і надвірних споруд в порядку ст.119 ЦПК України позивачка не заявляла.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подаватися до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: