Провадження № 2/712/2464/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: ФОП ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна про розірвання договорів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: ФОП ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна про розірвання договорів, посилаючись на те, що 22 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», у особі ОСОБА_2 Єсенії Вікторівни та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 401617002.

Цього ж дня, 22 травня 2014 року між ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» та ОСОБА_1 укладено договір EL 22/05/3 індивідуальне замовлення № 171.

Відповідно до умов договору EL 22/05/3 індивідуальне замовлення № 171, виконавець ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» зобовязалася організувати роботи по виготовленню та передачі у власність замовника ОСОБА_1 ПВХ конструкції, а замовник оплатити вартість виборів в розмірі 6580 грн. При цьому, після оплати повної вартості виробів замовником, виконавець зобовязався передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору.

Крім цього, як вбачається із умов кредитного договору № 401617002 від 22.05.2014 року, сторони домовилися про надання банком позичальнику ОСОБА_1 кредиту на суму 6850 грн. під 0,01% річних.

Відповідно до п. 2.5 кредит надається позичальнику для оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком (товар), що вказаний у специфікації № НОМЕР_1 від 22.05.2014 року або у листі гарантії до цього договору від 22.05.2014 року у загальній сумі 6850 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» № 9408 у ПАТ «А-Банк».

Від ПАТ «Альфа-банк» кредитних коштів не отримував, а тому не вбачає підстав для повернення кредитних коштів за договором споживчого кредиту.

Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобовязаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

З відклитканням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.

Крім цього, п. 4.1 договору EL 22/05/3 індивідуальне замовлення № 171 передбачено, що у разі невиконання замовником п. 3.1 договору (оплати вартості товару) договір вважається розірваним і всі його додатки недійсними.

Після укладення договорів він жодні кошти за придбання товару виконавцю не сплачував, товар передбачений договором індивідуального замовлення не отримував. Більш того, детально ознайомившись із умовами передбаченими договором замовлення та кредитним договором відмовився від цих договорів про що на наступний день після укладення повідомив в офісі представників ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» письмовою заявою про розірвання договору. Після неодноразового відвідування офісу ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» ОСОБА_2 пообіцяла повернути кредитні кошти, але в кінці місяця почали телефонувати з банку і вимагати повернення коштів.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 заявив про відмову від вказаного договору індивідуального замовлення № EL 22/05/3 у чотирнадцятиденний термін, про що належним чином повідомив відповідача ФОП «ОСОБА_2 Єсенію Вікторівну» 23.05.2014 року , при цьому відповідачем товар виготовлений та поставлений позивачу не був, то такий товар індивідуального замовлення між ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» та ОСОБА_1 слід визнати розірваним з 25.05.2014 року.

Згідно п. 6 кредитного договору № 401617002 від 22.05.2014 року цей договір вважається укладеним та набуває чинності з 23.05.2014 року.

Крім цього згідно умов кредитного договору банк зобовязався надати позивачу споживчий кредит для придбання товару за умовами договору індивідуального замовлення, однак позивач у визначений законом чотирнадцятиденний термін, а саме 23.05.2014 року повідомив банк про відкликання своєї згоди на укладання договору про надання споживчого кредиту.

Також вважає, що вказані договори недійсні, так як вони укладалися однією особою яка діяла від імені ПАТ «Альфа-Банк» так і від імені ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна», а отже дана особа була заінтересованою в укладенні договорів та отриманні коштів. Жодних кредитних коштів на підставі кредитного договору йому передано не було, як і не було отримано товар придбаний згідно умов договору. Вимогу про розірвання цих договорів він заявив у визначений законом чотирнадцятиденний термін.

При цьому вважає, що датою розірвання договорів слід вважати 23.05.2014 року виходячи із того, що маючи законні підстави для їх розірвання він звернувся із відповідною заявою до відповідачів.

Просить суд визнати розірваним з 23.05.2014 року договір індивідуального замовлення № EL 22/05/3 від 23.05.2014 року, укладений між ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» та ОСОБА_1. Визнати розірваним з 23.05.2016 року кредитний договір від 23.05.2014 року № НОМЕР_2 укладений між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що 22 травня 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено кредитний договір № 401617002.

Відповідно до п. 2.5 кредит надається позичальнику для оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком (товар), що вказаний у специфікації № НОМЕР_1 від 22.05.2014 року або у листі гарантії до цього договору від 22.05.2014 року у загальній сумі 6850 грн. шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна» № 9408 у ПАТ «А-Банк».

22 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 уклав з ФОП ОСОБА_2 Єсенією Вікторівною договір побутового підряду № EI 22/05/3 за індивідуальним номером заказу 171, відповідно до якого виконавець ФОП ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна зобовязалася організувати роботи по виготовленню та передачі у власність замовника ОСОБА_3 ПВХ конструкції, а замовник оплатити вартість виробів в розмірі 6850 грн.

Згідно з п. 2.1 договору вартість замовлення складає 6850,00 грн., які фактично оплачені позивачем за рахунок перерахування банком ПАТ «Альфа-Банк» відповідачу кредиту, оформленого з цією метою позивачем за кредитним договором №4 01617002 від 22.05.2014 року.

Після оплати повної вартості виробів замовником, виконавець зобовязався передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору (п.3.2 договору індивідуального замовлення).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема, заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», ФОП ОСОБА_2 Єсенії Вікторівни про захист прав споживача розірвання договору індивідуального замовлення та кредитного договору задоволено частково.

Розірвано договір індивідуального замовлення № 22/05/3 від 23.05.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 Єсенією Вікторівною.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 Єсенії Вікторівни на користь ОСОБА_1 матеріальні збитків сумі 6850,00 грн., неустойку (пеню) в сумі 2500,25 грн., а всього 9350,25 грн. (девять тисяч триста пятдесят гривень 25 коп.).

Стягнути з ФОП ОСОБА_2 Єсенії Вікторівни до спеціального фонду Державного бюджету України 243,60 грн. ( двісті сорок три гривні 60 коп.) судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», ФОП ОСОБА_2 Єсенії Вікторівни про захист прав споживача розірвання договору індивідуального замовлення та кредитного договору закрито.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2015 року набрало законної сили 24 вересня 2015 року.

Предметом поданого позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: ФОП ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна про розірвання договорів є вимоги про розірвання індивідуального замовлення № 22/05/3 від 23.05.2014 року, укладеного між ФОП ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які вже були предметом при розгляді цивільної справи № 712/4660/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», ФОП ОСОБА_2 Єсенії Вікторівни про захист прав споживача розірвання договору індивідуального замовлення та кредитного договору.

Також предметом даного позову є вимоги щодо розірвання з 23.05.2014 року кредитного договору від 23.05.2014 року № 401617002, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1, які також були предметом розгляду по вищевказаній справі.

Підставою для розірвання з 23.05.2014 року кредитного договору від 23.05.2014 року № 401617002, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1, позивач посилається на те, що даний договір укладався однією особою яка діяла від імені ПАТ «Альфа-Банк» так і від імені ФОП «ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна», а отже дана особа була заінтересованою в укладенні договорів та отриманні коштів. Однак при укладанні вказаного кредитного договору ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна діяла як фізична особа та представляла інтереси банку, а при укладенні індивідуального замовлення № 22/05/3 від 23.05.2014 року ОСОБА_2 діяла як фізична особа підприємець.

Крім того, підстави для розірвання договорів визначені вимогами Цивільного кодексу України.

Так, у відповідності до вимог ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована особа.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається в судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Зважаючи на зазначені правові норми, за загальним правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За умовами ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовних вимогах.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 651-653 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк», третя особа: ФОП ОСОБА_2 Єсенія Вікторівна про розірвання договорів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: