пр. № 2/759/720/16
06 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Самчик І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.04.2012 р., визначення місця проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишивши проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1, стягнення на її користь щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), або за умови, якщо відповідач не працює і не має інших доходів, виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини у віці до 6 років, для дитини у віці від 6 до 18 років, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
При цьому, посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причин нехтування відповідачем сімейними цінностями, його жорстокості, аморальності, безвідповідальності, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та суперечки. З 09 грудня 2014 р. проживають окремо один від одного по різним адресам, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, примирення неможливе, бо це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Дитина проживає з нею, перебуває на її утриманні, відповідач матеріально не допомагає дитині. Вона не працює, знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, інших джерел доходу не має. Дитина повинна в подальшому проживати з нею, бо вона постійно слідкує за станом здоров'я сина, його розвитком, виховує його та піклується про нього, відповідач же дитиною не займається, проживає за межами м. Києва, має схильність до вживання спиртних напоїв та вчинення протизаконних дій, його поведінка до членів сім'ї непристойна, він характеризується грубістю, неврівноваженістю та схильністю до фізичних образ.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання справи йому направлялись належним чином, вони повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване його місце проживання, підтверджене даними адресного бюро, - «за зазначеною адресою не проживає», тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, провівши заочний розгляд справи.
Представник притягнутої до участі в справі в якості третьої особи Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, третя особа подала заяву про слухання справи без її представника, тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи.
Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.04.2012 р., від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між сторонами по справі в сім'ї існують відчужені взаємовідносини, конфлікт має сталий характер, вони з грудня 2014 р. не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо один від одного по різним адресам, позивач не бажає примирення та збереження сім'ї, пояснивши, що втратила до відповідача почуття любові та поваги (а.с. 7, 8).
Тому, враховуючи взаємовідносини сторін, характер спірних правовідносин, суд вважає, що подальше перебування сторін в шлюбі та збереження сім'ї є неможливим, й шлюб необхідно розірвати.
Як вбачається з позовної заяви, пояснень позивача, малолітня дитина сторін по справі проживає разом з позивачем ОСОБА_1 і перебуває на її утриманні.
Ст.ст. 180, 181 СК України передбачають, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Як роз'яснено в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В даному випадку норми закону передбачають обов'язковість батьків утримувати своїх малолітніх чи неповнолітніх дітей і з моменту пред'явлення позову. Малолітня дитина сторін по справі проживає з позивачем, перебуває на її утриманні, відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні дитини, проживає окремо, даних про участь відповідача у матеріальному забезпеченін дитини не має, вони в матеріалах справи відсутні, відповідних доказів з боку відповідача не поступило, тому з відповідача повинні стягуватися аліменти в судовому порядку, і в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, щомісяця, виходячи з конкретних обставин справи, доходів сторін, та починаючи з 11.09.2015 р., з моменту подачі позову, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Такий розмір аліментів буде відповідати фактичним обставинам справи, у відповідності до діючого законодавства, що регулює спірні аліментні правовідносини.
В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах за один місяць підлягає негайному виконанню.
Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.
Згідно ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 р. містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації.
Правомірність позовних вимог підтверджуються доказами по справі, крім пояснень позивача, а саме довідкою Форми №3 про склад членів сім'ї, зареєстрованих в квартирі АДРЕСА_1, що свідчить про наявність у позивача постійного місця проживання та проживання з нею її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. згідно вимог Закону України «Про судовий збір», понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів, бо ОСОБА_1 при подачі позову до суду по закону була звільнена від сплати судових витрат по вимогам про стягнення аліментів.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по справі у вигляді судового збору на загальну суму 487 грн. 20 коп., сплачені позивачем при подачі позову до суду відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», по предмету спору про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.1, 2).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110-112, 157, 159, 160, 161, 180-184, 191 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 76, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд-
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05 квітня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис №224, розірвати.
Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з його матір'ю ОСОБА_1, зареєстрованим місцем проживання якої є адреса: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця с. Мецаван Калінінського району Республіки Вірменія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 487 гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 551 гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у розгляді справи, але були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційні скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя