Справа № 169/546/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Турак О.В.
Провадження № 22-ц/773/251/16 Категорія: 27 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря - Губарик К.А.,

представника позивача - Місюри І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Турійського районного суду від 17 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Турійського районного суду від 17 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» подав апеляційну скаргу на рішення суду в якій, покликаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 грудня 2006 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» згідно п. 1.1 Статуту, та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав останньому кредит в сумі 1659,50 грн. на строк до 29 грудня 2007 року включно зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 0.42% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 41,49 грн. (а.с. 5 на звороті). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з «29» по «4» число кожного місяця, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 183,64 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди, комісії, а також інші витрати згідно умов договору (а.с.5 на звороті).

Банк виконав свої зобов'язання, надав позичальнику ОСОБА_2 споживчий кредит на придбання товару в розмірі 1659, 50 грн.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, порушив умови споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), у зв'язку із чим станом на 14 серпня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 19822,63 грн., що складається з: заборгованості за кредитом - 86,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 4559,89 грн., заборгованості з комісії- 41,49 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором- 13714,55грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 920,13 грн. (а.с.4).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом також встановлено, що строк виконання зобов'язання закінчився 29 грудня 2007 року, перебіг позовної давності почався з 30 грудня 2007 року та закінчився 30 грудня 2010 року.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, проте позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування наслідків якого просив відповідач (а.с.78-79), що є підставою для відмови в позові.

Доводи апеляційної скарги про те, що Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам позовну давність за вимогами про стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафу сторонами встановлено тривалістю п'ять років не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача, у заяві позичальника від 29 грудня 2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, а відтак ці Умови не можна вважати письмовою угодою сторін про збільшення позовної давності.

Така ж правова позиція Верховного Суду України, висловлена в постанові від 11 березня 2015 року в справі № 6-16цс15.

Покликання позивача на те, що строк позовної давності перервався у зв'язку з тим, що позичальник частково сплачував кредитну заборгованість, що свідчить про визнання ним боргу є безпідставними, оскільки як вбачається з виписки по рахунку(а.с.74-77) погашення заборгованості по кредиту боржником мало місце в період дії договору до 29 грудня 2007 року, строк позовної давності сплив 30 грудня 2010 року, а тому погашення заборгованості починаючи з 25 липня 2011 року, шляхом списання банком коштів з платіжної картки ОСОБА_2, не свідчить про визнання останнім боргу, оскільки вчинене поза межами строку позовної давності, а тому строк позовної давності не перервався відповідно до вимог ч.1 ст.264 ЦК України.

Разом з тим, укладеним між сторонами договором встановлений строк його дії з 29 грудня 2006 року по 29 грудня 2007 року. Останній платіж на погашення кредиту був здійснений відповідачем 29 грудня 2007 року, а тому з цього часу позивачу стало відомо про порушення свого права.

Отже на час звернення ПАТ КБ "Приватбанк" до суду з даним позовом 26 вересня 2015 року позовна давність сплила, що є підставою для відмови в позові.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ПАТ КБ «Приватбанк» відхилити, а рішення Турійського районного суду від 17 грудня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді