Справа № 4с/325/9/2016р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Васильцовій Г.А., при секретарі Міняйло А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду в смт. Приазовське Запорізької області скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна»» (СВК «Агрофірма «Україна»») на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати дії старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Косінова І.В. щодо винесення постанови від 13.10.2016 р. ЗВП № 52648739 про арешт коштів боржника неправомірними; скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Косінова І.В. щодо винесення постанови від 13.10.2016 р. ЗВП № 52648739 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти, призначені для сплати податків та зборів (обовязкових платежів), оплати праці та здійснення нарахувань на заробітну плату працівників СВК «Агрофірма «Україна»», для сплати яких використовується розрахунковий рахунок № 0005, відкритий СВК «Агрофірма «Україна»» в філії АТ «Укрексімбанку»., м. Запоріжжя, МФО 313979; зобовязати старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Косінова І.В. у строк протягом 3 днів з моменту набрання чинності ухвали за результатами розгляду цієї скарги повідомити органи та установи, в які він направив копію постанови від 13.10.2016 року ЗВП № 52648739 про арешт коштів боржника, про скасування судом постанови у відповідній частині.

Скаргу мотивують тим, що 12.10.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 прийнято до виконання виконавчі провадження: ВП № 47082830 про стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_2 вартість паю у розмірі 613289,30 грн. та судових витрат у розмірі 3775,80 грн., за виконавчим листом № 325/58/14-ц, виданого 30.03.2015 р. Приазовським районним судом Запорізької області; ВП № 52407009 про стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_2 інфляційних втрат у розмірі 281875,68 грн. та три процента річних у розмірі 22470,90 грн., за прострочення виконання грошового зобовязання, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3044,00 грн. за виконавчим листом № 325/275/16-ц, виданого 28.09.2016 р. Приазовським районним судом Запорізької області; які обєднані в одне провадження за номером ЗВП № 52648739. Під час проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем 13.10.2016 року було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника, що належить СВК «Агрофірма «Україна»» у межах загальної суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій: 917298,15 грн.. Іншою постановою старшим державним виконавцем Косіновим І.В. 13.10.2016 року ЗВП № 52648739 на підставі виконавчих документів, з урахуванням витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 608,24 грн., накладений арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, та що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які заборонено законом, що обліковуються в 60 банках України та належать СВК «Агрофірма «Україна»» у межах загальної суми: 917298,15 грн.. Зазначені постанови вони отримали 22.10.2016 року. З вказаною постановою частково не згодні. Так, СВК «Агрофірма «Україна»» є сільськогосподарським підприємством, головною метою діяльності якого є виробництво товарної сільськогосподарської продукції, ї заготівля, переробка, зберігання та реалізація з метою отримання продукції. Одночасне накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх без виключення рахунках, та що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що обліковується в 60 банках України та належать СВК «Агрофірма «Україна»», перешкоджає у виплаті заробітної плати працівникам підприємства, а також призводить до невиконання підприємством визначеного законом обовязку щодо своєчасної сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, податку на додану вартість, та єдиного податку. До 31 жовтня 2016 року СВК «Агрофірма «Україна»» зобовязаний сплатити: єдиний податок за 3 квартал 2016 року (плата за землю) у розмірі 218052,71 грн.; податок на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 216648,00 грн.. Для сплати цих податків та сплати заробітної плати відкритий рахунок № 0005 в Філії АТ «Укрексімбанку» м. Запоріжжя, з якого Казначейство України відповідно до поданої декларації автоматично зніме суму в держбюджет. Крім того, постанова від 13.10.2016 року ЗВП № 52648739 про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх без виключення рахунках, та що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що обліковується в 60 банках України та належать СВК «Агрофірма «Україна»», створює також умови для порушення їх права власності на користування майном, захищені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод оскільки несплата податків має наслідки застосування штрафних санкцій, штрафів та пені. За таких обставин вважають дії старшого державного виконавця ВПВР ГТУЮ в Запорізькій області Косінова І.В. неправомірними та просять задовольнити заявлені вимоги.

У судовому засіданні представник СВК «Агрофірма «Україна»» підтримав скаргу та просить її задовольнити. Підтвердив, що відкритий рахунок № 0005 в Філії АТ «Укрексімбанку» м. Запоріжжя, є дійсно рахунком з якого автоматично здійснюється сплата обовязкових платежів до Державного бюджету та до Місцевого бюджету відповідно до поданої декларації, про що свідчать надані ним квитанції про раніше сплачені кошти. Так, до 31 жовтня 2016 року вони повинні сплатити єдиний податок за 3 квартал 2016 року у сумі 218052,71 грн.; податок на додану вартість за вересень 2016 року в сумі 216648,00 гривень. На вказаний ним рахунок їх контрагент повинен переказати кошти на загальну суму 506699,40 грн., з яких вони бажають сплати обовязкові платежі, а залишок на рахунку мають намір направити в рахунок погашення боргу перед приватною особою. Крім того, на даний час є постанова про зупинення виконавчого провадження ВП № 52407009 від 24 жовтня 2016 року стосовно стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_2 інфляційних втрат у розмірі 281875,68 грн. та три процента річних у розмірі 22470,90 грн., за прострочення виконання грошового зобовязання, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3044,00 грн. на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.09.2016 року. Також, відповідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість арештованого рухомого майна підприємства за зведеним виконавчим провадженням складає 576871,00 гривня.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 у судове засідання не зявися, проте надав суду заперечення, в якому просить розглянути скаргу у його відсутність та відмовити у її задоволенні, зазначаючи, що дійсно на виконанні у відділі ВПВР УДВС ГТУЮ перебуває зведене виконавче провадження № 52648739, до складу якого входять: виконавче провадження № 47082830 про стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_2 вартість паю у розмірі 613289,30 грн. та судових витрат у розмірі 3775,80 грн., всього 617065,10 грн. за виконавчим листом № 325/58/14-ц, виданого 30.03.2015 р. Приазовським районним судом Запорізької області; Залишок боргу складає 525963,86 грн.. та ВП № 52407009 про стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_2 інфляційних втрат у розмірі 281875,68 грн та три процента річних у розмірі 22470,90 грн, за прострочення виконання грошового зобовязання, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3044,00 грн. за виконавчим листом № 325/275/16-ц, виданого 28.09.2016 р. Приазовським районним судом Запорізької області. Вказані виконавчі провадження були передані на виконання з Приазовського РВ ДВС ГТУЮ в Запорізькій області. Перевіркою матеріалів виконавчих проваджень було встановлено, що за час перебування виконавчого провадження № 47082830 на виконанні в Приазовському РВ ДВС державним виконавцем були проведені виконавчі дії щодо виявлення рухомого та нерухомого майна, а також коштів боржника. Також було встановлено, що боржником умисно, з метою ухилення від виконання обовязків, покладених на нього судовим рішенням, відкривалися нові розрахункові рахунки в фінансових установах, в наслідок чого було направлено подання про притягнення керівника боржника юридичної особи до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст.. 382 КК України. Факт ухилення боржника від виконання обовязків накладених на нього судовим рішенням також встановлений Приазовським районним судом за результатами розгляду якого судом винесено ухвалу № 6/325/4/2016 від 17.02.2016 року про тимчасове обмеження керівника СКВ «Агрофірма «Україна»» - ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу. Враховуюче викладене, було прийнять рішення про арешт коштів боржника в межах зведеного виконавчого провадження № 52648739 в порядку Закону України «Про виконавче провадження» шляхом винесення постанови про арешт коштів боржника № 52648739 від 13.10.2016 року, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, та що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які, заборонено законом, що обліковується в 60 діючих на території України банківських установах. Вимогами ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачена заборона звернення стягнення та накладення арешту на рахунках, та у ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначено які саме кошти не підлягають арешту. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. 27.10.2016 року на адресу відділу надійшло повідомлення відділення у м. Мелітополі філії АТ «Укрексімбанк» про прийняття до виконання оскаржуваної постанови про арешт коштів на суму 917298,15 грн. та не зазначено про жодні обмеження встановлені ст.. 52 Закону, згідно яких би банк не міг би виконати постанову про арешт коштів боржника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи, не повідомив суд про причину своєї неявки.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби і звернень учасників виконавчого провадження» неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, якім повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність незвявишихся осіб.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що 12.10.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 було винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 47082830 з примусового виконання про стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_2 вартість паю у розмірі 613289,30 грн. та судових витрат у розмірі 3775,80 грн., всього 617065,10 грн. за виконавчим листом № 325/58/14-ц, виданим 30.03.2015 р. Приазовським районним судом Запорізької області; що підтверджується копією постанови /а.с. 25/, і не оспорюється жодною стороною. Залишок боргу по вказаному виконавчому провадженню складає 525963,86 грн., що також підтверджується представником заявника.

12.10.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 було винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження № 52407009 з примусового виконання про стягнення з СВК «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_2 інфляційних втрат у розмірі 281875,68 грн. та три процента річних у розмірі 22470,90 грн, за прострочення виконання грошового зобовязання, витрат по сплаті судового збору у розмірі 3044,00 грн. за виконавчим листом № 325/275/16-ц, виданим 28.09.2016 р Приазовським районним судом Запорізької області; що підтверджується копією постанови /а.с. 25 з.б./, по якому зупинене виконавче провадження, про що свідчить постанова ВП № 52407009 від 24 жовтня 2016 року /а.с. 56/.

Вказані виконавчі провадження були обєднані в одне зведене виконавче провадження, про що свідчить копія постанови ЗВП № 52648739 від 12.10.2016 року /а.с. 26/.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, державними виконавцями були прийняті міри стосовно розшуку як рухомого та нерухомого майна, так і грошових коштів на рахунках боржника, що підтверджується відповідями з ДПС України за № НОМЕР_1 від 07.04.2015 року, № НОМЕР_2 від 29.09.2015 року, № НОМЕР_3 від 28.03.2016 року, № НОМЕР_4 від 06.07.2016 року (копії яких знаходяться в матеріалах справи /а.с. 26 з.с., а.с. 27, ас. 27 з.б., а.с. 28/.

В результаті проведення виконавчих дій державним виконавцем були накладені арешти, як на рахунки боржника, так і належне майно, так, 13.10.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт коштів боржника /а.с. 30-31/, згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, та що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які, заборонено законом, що обліковуються в 60 діючих на території України банківських установах.

Також, 13.10.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 було винесено постанову про арешт майна боржника /а.с. 32/, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, що належить боржнику СВК «Агрофірма «Україна»».

Зазначені постанови були отримані боржником.

Скаржник як у своїй скарзі та представник заявника у судовому засіданні вважають дії державного виконавця протиправними та частково не погоджуються з постановою ЗВП № 52648739 від 13.10.2016 року про арешт грошових коштів, мотивуючи тим, що одночасне накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх без виключення рахунках, та що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що обліковується в 60 банках України та належать СВК «Агрофірма «Україна»», перешкоджає у виплаті заробітної плати працівникам підприємства, а також призводить до невиконання підприємством визначеного законом обовязку щодо своєчасної сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, податку на додану вартість, та єдиного податку.

Проте погодитися зі вказаним твердженням суд не може.

Так, дійсно, в Філії АТ «Укрексімбанку» м. Запоріжжя, СВК «Агрофірмою «Україна» відкритий рахунок № 0005, що підтверджується відповіддю з Державної податкової служби України за № НОМЕР_5 від 04.11.2016 року /а.с. 28 з.б./; копіями реєстрів платіжних документів /а.с. 46, 47/ та копіями платіжних доручень /а.с. 48, 51, 52, 53, 54, 55/.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, повязаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону, на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобовязані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову державного виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, та що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та звернення стягнення на які, заборонено законом, що обліковуються в 60 діючих на території України банківських установах.

Відповідно до повідомлення відділення у м. Мелітополі філії АТ «Укрексімбанк» м. Запоріжжя від 21.10.2016 року за № 133 /а.с. 33/, було прийнято до виконання постанова про арешт коштів від 13.10.2016 року № 52648739 та не зазначено про жодні обмеження встановлені ст.. 52 Закону, згідно яких банк не міг би виконати постанову про арешт коштів боржника на рахунку № 0005.

Посилання як скаржника та його представника, що діями старшого державного виконавця порушено право на своєчасне одержання винагороди за працю, тобто сплати заробітної плати працівникам, суд не може прийняти до уваги, оскільки як державному виконавцю так і суду не надано доказів на підтвердження використання СВК «Агрофірма «Україна»» поточного рахунку у національній валюті, відкритого у філії АТ «Укрексімбанк» м. Запоріжжя за рахунком № 0005, для виплати саме заробітної плати, бо як вбачається з матеріалів справи, а саме з реєстру платіжних документів за 12.10.2016 рік /а.с. 43-45/, по вказаному рахунку проводилися інші грошові операції, так наприклад, сплата за запасні частини, сплата за бензин та інші.

Також, судом встановлено, що боржник, знаючи про існування виконавчих проваджень щодо повернення коштів ОСОБА_2 після накладення арешту державним виконавцем на рахунках у банківських установах, повторно відкривав нові банківські рахунки, ігнорувавши законні вимоги державного виконавця, що підтверджується відповідями з ДПС України за № НОМЕР_1 від 07.04.2015 року, № НОМЕР_2 від 29.09.2015 року, № НОМЕР_3 від 28.03.2016 року, № НОМЕР_4 від 06.07.2016 року (копії яких знаходяться в матеріалах справи /а.с. 26 з.с., а.с. 27, ас. 27 з.б., а.с. 28/.

Зазначені обставини свідчать про ухилення СВК «Агрофірма «Україна» від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням. Вказані факти були встановлені судом під час розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України голови СВК «Агрофірма «Україна»» ОСОБА_3.

Таким чином, дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 є правомірними, а винесенні ним постанови були прийняті в межах своїх повноважень та вчинені відповідно до закону, внаслідок чого оскаржувана постанова ЗВП № 52648739 від 13.10.2016 року є законною і не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.. 383-385 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна»» (СВК «Агрофірма «Україна»») на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби (ВПВР УДВС) Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Г.А. Васильцова