АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівСлободянюк С.В., Левенця Б.Б.,
при секретаріГоін В.С.
за участю: представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» Сапсай Анни Сергіївни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 194-196/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «Універсал Банк» Сапсай А.С. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідно до умов кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня видачі кредиту по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Оскільки позичальник не повернув кредит, банк в праві нараховувати відсотки за користування протягом строку користування кредитними коштами, алогічна правова позиція міститься в постанові ВСУ від 02.12.2015 р. у справі №6-249цс15. Також зазначила, що кредитний договір не розірваний, не припинений, строк позовної давності не пропущено. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, яка з'явилась у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 754/4294/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5784/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук О.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що рішеннями Деснянського районного суду м. Києва від 14.10.2013 року та Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року встановлено, що 21.09.2007 року між ОСОБА_7 та позивачем укладено Кредитний договір № 003-2902/840-0177, відповідно якого позичальник отримала кредит у розмірі 100 000 доларів США строком до 10.09.2027 року зі сплатою 13,45 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між Банком та ОСОБА_8 укладено Договір поруки № 003 -2902/840-0177-Р від 21.09.2007 року, відповідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 159 124 грн. 24 коп. та судові витрати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, про стягнення донарахованих відсотків, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України, про те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом та пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 ст. 625 ЦК. Встановивши, що позивач вимоги про стягнення сум, визначених ст. 625 ЦК України не заявляє, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вимоги Банку не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги, щодо права Банку стягувати проценти за користування кредитом по день його повернення за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки таке право Банку припинилось з моменту постановлення рішення Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року, яким достроково стягнуто заборгованість, з цього моменту припиняються кредитні зобов'язання за кредитним договором, а залишаються виключно боргові зобов'язання по сплаті боргу, визначеного судовим рішенням, тобто банк має право виключно на відшкодування інфляційних втрат та трьох процентів річних (платежі передбачені ч. 2 ст. 625 ЦКУ).

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції правової позиції, що міститься в постанові ВСУ від 02.12.2015 р. у справі №6-249цс15, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки в даному випадку наявне рішення суду щодо стягнення заборгованості, вказана правова позиція стосується строку позовної давності, а судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову по суті а не у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» Сапсай Анни Сергіївни на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: