Провадження 2/201/2815/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді - Ходаківського М.П.,

за участі: секретаря судового засідання - Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року позивач звернувся із позовом до відповідачів посилаючись на ті обставини, що 06 квітня 2009 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір у формі заяви позивача, адресованої на імя банку. За умовами заяви ОСОБА_1 просив надати йому кредит в сумі 2000 грн. з пільговим періодом користування кредитними коштами строком на 55 днів під 2,5 % в місяць на залишок заборгованості. 06 квітня 2009 року позивач отримав пластикову картку з кредитним лімітом 2000 грн. Вважаючи, що позивач не виконав свої зобовязання за договором, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 для вчинення виконавчого напису. 17 березня 2016 року нотаріусом було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в Реєстрі № 1971. Відповідно до виконавчого напису нотаріусом запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 23 132,12 грн. з позивача, які є його боргом за вказаним кредитним договором. Відповідно до вчиненого виконавчого напису строком, за який провадиться стягнення, є шість років девять місяців двадцять пять днів: з 06 квітня 2009 року по 31 січня 2016 року. Нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги банку у розмірі:

-залишок заборгованості за кредитом 2950,95 грн.;

-сума заборгованості за відсотками 14 848,69 грн.;

-пеня та комісія 2350 грн.;

-штраф (фіксована частина) 250 грн.;

-штраф (відсоток від суми заборгованості) 1032,48 грн.;

що всього становить 21 432,12 грн.;

-витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 1 700 грн.

Всього з урахуванням витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису, заборгованість позивача становить 23 132,12 грн.

На підставі вчиненого виконавчого напису було відкрите виконавче провадження. Однак, позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства та повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав. Позивач вважає, що банком було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису розрахунок, що перевищує максимально можливу основну заборгованість, вказавши суму у 2950,95 грн., проте відповідно до заяви позивача кредитний ліміт картки становить 2000 грн.; нотаріусом не було дотримано вимоги щодо дотримання строку давності, в той час як позовна давність, що застосовується до стягнення заборгованості, пені, комісії різна, і встановлюється тривалістю відповідно у три та один рік. Нотаріус міг вчинити виконавчий напис тільки на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Банку для вчинення виконавчого напису було надано заяву позивача про надання кредиту та власну виписку по рахунку позивача. Однак заява позивача про надання кредиту містить тільки пільговий період, за який нарахування відсотків не проводиться, та розмір кредитного ліміту. В той час як надана банком виписка містить розрахунок штрафних санкцій, пені, комісії, які заявою позивача не передбачені, тобто носять спірний характер. Позивач вважає, що нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису шляхом включення в загальну суму, що пропонується до стягнення, витрат на вчинення виконавчого напису.

У звязку з вищевикладеним, позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 17 березня 2016 року таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності.позивача та його представника, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надав до суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 надала до суду письмові заперечення, в яких просила суд відмовити у задоволенні позову та просила розглянути справу за її відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно дост. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України,ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Судом встановлено, що 06 квітня 2009 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір у формі заяви позивача, адресованої на імя банку. За умовами заяви ОСОБА_1 просив надати йому кредит в сумі 2000 грн. з пільговим періодом користування кредитними коштами строком на 55 днів під 2,5 % в місяць на залишок заборгованості (а.с. 8-9).

06 квітня 2009 року позивач отримав пластикову картку з кредитним лімітом 2000 грн. Вважаючи, що позивач не виконав свої зобовязання за договором, ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 для вчинення виконавчого напису (а.с. 39). 17 березня 2016 року нотаріусом було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в Реєстрі № 1971. Відповідно до виконавчого напису нотаріусом запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 23 132,12 грн. з позивача, які є його боргом за вказаним кредитним договором. Відповідно до вчиненого виконавчого напису строком, за який провадиться стягнення, є шість років девять місяців двадцять пять днів: з 06 квітня 2009 року по 31 січня 2016 року. Нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги банку у розмірі:

-залишок заборгованості за кредитом 2950,95 грн.;

-сума заборгованості за відсотками 14 848,69 грн.;

-пеня та комісія 2350 грн.;

-штраф (фіксована частина) 250 грн.;

-штраф (відсоток від суми заборгованості) 1032,48 грн.;

що всього становить 21 432,12 грн.;

-витрати, повязані із вчиненням виконавчого напису 1 700 грн.

Всього з урахуванням витрат, повязаних із вчиненням виконавчого напису, заборгованість позивача становить 23 132,12 грн. (а.с. 14).

На підставі вчиненого виконавчого напису державним виконавцем Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 03 червня 2016 року було відкрите виконавче провадження ВП № 51308635 (а.с. 10).

Пунктом 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Згідно пункту 3 вказаного Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, за наявності всі необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та за умови, що заявником подано заяву до нотаріуса про вчинення такого правочину в межах строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2009 року між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір у формі заяви позивача, адресованої на імя банку. За умовами заяви ОСОБА_1 просив надати йому кредит в сумі 2000 грн. з пільговим періодом користування кредитними коштами строком на 55 днів під 2,5 % в місяць на залишок заборгованості.

01 березня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» було направлено ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень (а.с.36, 37, 38).

09 березня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с.39).

17 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», де сума заборгованості становить 21 432,12 грн. а всього з урахуванням витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису 23 132,12 грн.

Із заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про вчинення виконавчого напису вбачається, нотаріусу для вчинення оскаржуваного правочину було надано заяву позивача про оформлення кредитки від 06 квітня 2009 року, засвідчену виписку з особового рахунку боржника; вимогу; розрахунковий документ про оплату послуг поштового звязку; опис вкладення в цінний лист; установчі документи; витяг з ЄДР юридичних осіб; довіреність; паспорт представника ПАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.39).

Як вбачається зі спірного виконавчого напису строк, за який провадиться стягнення 6 років 9 місяців 25 днів, а саме з 06 квітня 20109 року по 31 січня 2016 року.

Згідно ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачена загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахуванням того, що на час винесення оскаржуваного виконавчого напису, ПАТ КБ «ПриватБанк» не було надано, а нотаріусом не було досліджено будь-яких документів, які свідчили б про зміну встановленого ст.ст.256, 257, 257 ЦК України строку позовної давності, виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у звязку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, які предявлені до стягувача.

Разом з цим суд вважає за можливе у задоволенні позову до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

Крім того, узагальненнями судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні, зокрема у п. 6, прийнятими Постановою № 2 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року визначена позиція ВССУ, що «у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обовязків стосовно позивача».

Враховуючи результат розгляду даної цивільної справи, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з ПАТ КБ «Приватбанк».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис вчинений 17 березня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі № 1971, про звернення стягнення з ОСОБА_1 23 132,12 грн. таким, що не підлягає виконанню.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (, місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: 57505, Миколаївська область, м. Очаків, вул. Свердлова, 21) витрати по сплаті судового збору у сумі 551 (пятсот пятдесят однієї) гривні 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський