Справа №584/337/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/273/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Путивльського районного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, ОСОБА_3

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання правовстановлюючого документа на землю недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом до Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області і ОСОБА_3 та просив суд визнати незаконним та скасувати рішення 40 сесії 6 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23 січня 2015 року, а також визнати недійсним правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що виданий ОСОБА_3 на підставі вказаного рішення та скасувати його державну реєстрацію. Свої вимоги мотивував тим, що він є власником житлового будинку по вул. Леніна, 8 в с.Кочерги Путивльського району Сумської області. Відповідач ОСОБА_3 є власником сусіднього домоволодіння по вул. Леніна, 6 в с. Кочерги Путивльського району Сумської області. Між сторонами з весни 2010 року виник спір стосовно правильності встановлення меж земельних ділянок суміжних домоволодінь, у звязку з чим позивач звертався до Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, з метою врегулювання вказаного спору. У листопаді 2014 року інженером-землевпорядником ОСОБА_5 позивачеві для підпису був наданий акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 04 листопада 2014 року, однак, позивач даний акт підписувати відмовився, оскільки у ньому межа наведена по капітальній стіні належного позивачеві підвалу, без відповідного відступу, як це передбачено діючими державними будівельними нормами. Після цього ОСОБА_4 повторно звернувся до Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області з проханням вирішити зазначений спір. 23 січня 2015 року рішенням 40 сесії 6 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області була затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, за адресою: с. Кочерги, вул. Леніна, буд. 6, площею 0,2129 га, на підставі вказаного рішення відповідач ОСОБА_3 отримав правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, який на думку позивача суперечить його інтересам суміжного землевласника.

Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року позов ОСОБА_4 задоволений.

Визнано незаконним та скасоване рішення 40 сесії 6 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23 січня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, за адресою: с. Кочерги, вул. Леніна, буд. 6».

Визнане недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку, розташовану за адресою: Сумська область, Путивльський район, с.Кочерги, вулиця Леніна, 6, кадастровий номер :03:000:0026, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2129 га, видане 28.01.2015 ОСОБА_3, зареєстроване 28 січня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Путивльського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_6 та скасувана його державна реєстрація.

Стягнуто з ОСОБА_3 та з Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області на користь ОСОБА_4 суму понесених у справі судових витрат з кожного по 121 грн. 80 коп. судового збору, 200 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу та 2 310 грн. 00 коп. витрат, повязаних з проведенням експертизи, а всього стягнуто 2 631 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити та стягнути з нього судові витрати.

При цьому зазначає, що як житловий будинок, так і надвірні споруди по вул. Леніна, 8 в с.Кочерги, власником яких є він, побудовані в 1986 році, а домоволодіння з надвірними будівлями по вул.Леніна,6 в с. Кочерги, власником яких є позивач ОСОБА_4, побудовані в 1990 році. З дубліката типового договору купівлі-продажу від 11 квітня 1992 року, вбачається, що позивач купив житловий будинок садибного типу з надвірними спорудами - сараєм та погребом. Вказує, що технічний паспорт ОСОБА_4 не узгоджується з даними, викладеними в правовстановлюючому документі на домоволодіння останнього, оскільки в характеристиці споруд та прибудов на нього, вказано про наявність за адресою: вул. Леніна, 8 в с. Кочерги - погреба «Пг» та погреба «П», рік побудови яких 1990, і це при тому, що позивач придбав в 1992 році в колгоспі житловий будинок з одним погребом та сараєм, що свідчить про те, що один з погребів позивачем був побудований вже після купівлі домоволодіння, тобто після 1992 року, а відомості зазначені в технічному паспорті, вказані зі слів самого позивача, і, на його думку, не відповідають дійсності. Відповідно до довідки Волокитинської сільської ради від 24 листопада 2015 року №120, межа між домоволодіннями існувала ще до забудови, до цього він користувався і земельною ділянкою, а в 1993 році вона була передана йому у власність з наступним оформленням документів. Вважає, що вказані факти свідчать про те, що позивач на межі побудував погреб, вже після того як між сторонами (суміжними землекористувачами) склалася фактична межа, яка існувала ще до забудови, вона не змінювалася та існує до цього часу, тобто вже 30 років. Дані обставини свідчать про те, що фактично спір виник в 2010 році, після побудови позивачем погреба, а оскільки він стоїть на межі, тому позивач і вважав, що підвал знаходиться на його земельній ділянці. Крім того, вказує, що ОСОБА_4, побудувавши на спірній межі підвал, не став його власником, оскільки не зареєстрував в установленому законом порядку своє право власності та не отримав відповідних документів на нього. Вважає, що спір спровоковано самим позивачем, який після того, як межа фактично склалася, побудував на ній свій погріб саме в 2010 році, що спростовує відомості викладені в його технічному паспорті на домоволодіння, який був виготовлений 10 липня 2011 року, в частині зазначення року побудови цього погреба - 1990, що спростовується також дублікатом договором купівлі- продажу від 11.04.1992 року, де про цей погріб відомості взагалі відсутні. Крім того, вказує, що він є неналежним відповідачем у справі, оскільки відповідачами, на його думку, мали б бути ФОП ОСОБА_5, який виготовляв технічну документацію на його замовлення, та відділ Держгеокадастру у Путивльському районі, який перевіряв правильність виконаних робіт із землеустрою, а він мав би бути залученим до участі у справі в якості третьої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_3 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які апеляційну скаргу підтримують з мотивів у ній викладених, пояснення ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_9, які проти скарги заперечують, вважає рішення законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Вирішуючи наявний спір та задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що при розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) було допущено порушення вимог п. 2.8 «Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», що затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року № 376 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за № 391/17686, а потім 23 січня 2015 року рішенням 40 сесії 6 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області цю технічну документацію було затверджено та на підставі вказаного рішення відповідач ОСОБА_3 отримав правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції недотримався.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЗК України , власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавлення права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

В силу положень ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання ним своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актом цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенція сільських, селищних, міських рад належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_4 є власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: вул. Леніна,8 в с.Кочерги Путивльського району Сумської області, що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу від 01 квітня 1992 року, посвідченим Волокитинською сільською радою Путивльського району Сумської області за №159 (а.с.6,7).

Житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Леніна, 6 в с.Кочерги Путивльського району Сумської області належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується договорм купівлі-продажу від 11 квітня 1992 року, посвідченим Волокитинською сільською радою Путивльського району Сумської області за № 109 (а.с.47,48).

Рішенням 17 сесії 21 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 17 грудня 1993 року ОСОБА_3 було передано у власність земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Межі земельної ділянки та її площа визначаються при видачі державного акту на право приватної власності на землю (а.с.72,74).

Рішенням 36 сесії 6 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 03 червня 2014 року ОСОБА_3 був наданий дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) орієнтовною площею 0,25 га (а.с.85).

02 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ФОП інженера-землевпорядника ОСОБА_5 із заявою, в якій просив виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) на його імя, що посвідчує право власності, на земельну ділянку, яка знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області (а.с.85).

На підставі вказаного звернення ФОП інженером-землевпорядником ОСОБА_5 була розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.82-97).

Рішенням 40 сесії 6 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23 січня 2015 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, за адресою: с.Кочерги, вул.Леніна, буд.6, площею 0,2129 га. та на підставі вказаного рішення відповідач ОСОБА_3 отримав правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, а саме - Свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку, розташовану за адресою: Сумська обл., Путивльський район, с.Кочерги, вулиця Леніна,6, кадастровий номер :03:000:0026, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2129 га, видане та зареєстроване 28 січня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Путивльського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_6 (а.с.23,41).

Згідно ст.198 ЗК України складовою кадастрових зйомок є погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

З матеріалів справи вбачається, що 04 листопада 2014 року складався акт погодження меж земельної ділянки, який був підписаний: користувачем земельної ділянки ОСОБА_3, виконавцем геодезичних та землевпорядних робіт ОСОБА_5, користувачами суміжних земельних ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_10 У суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснив про те, що він дійсно підписував зазначений акт, однак не погоджувався із встановленням межі, яка приходила рівно, по стіні його підвалу, оскільки в такому випадку він буде позбавлений можливості обслуговувати своє майно погріб.

Матеріали цивільної справи, інвентаризаційних справ, які були вивчені судом, свідчать про те, що межа між земельними ділянками під двором, яка є спірною, являє собою пряму лінію, яка починається від червоної лінії і проходить прямо по стіні підвалу позивача. Сам позивач цю обставину визнав та пояснив, що саме така межа зафіксована і фактично розташована по двору. Однак він вважає, що у звязку з тим, йому необхідна земельна ділянка для обслуговування його підвалу, необхідно зробити відступ на земельну ділянку сусіда, таким чином змінити межу.

Пряма межа була зафіксована ще в 1994 році, що підтверджується планом (а.с.73), така ж конфігурація межі встановлена і виконавцем геодезичних та землевпорядних робіт ОСОБА_5 при розробленні технічної документації.

Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що межа повинна бути встановлена так, як цього він бажає.

Позивач не позбавлений права вирішити питання щодо обслуговування належного йому підвалу шляхом встановлення сервітуту, проти чого в суді апеляційної інстанції не заперечувала сторона відповідача.

З огляду на викладене суд вважає, що межа є погодженою, вона відповідає фактичному використанню земельними ділянками позивачем і відповідачем, а тому, відсутні підстави для визнання незаконним та скасування рішення 40 сесії 6 скликання Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 23 січня 2015 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться на території Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, за адресою: с. Кочерги, вул. Леніна, буд. 6», для визнання недійсним Свідоцтва про право власності на нерухоме майно земельну ділянку, розташовану за адресою: Сумська область, Путивльський район, с.Кочерги, вулиця Леніна, 6, кадастровий номер :03:000:0026, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2129 га, видане 28.01.2015 ОСОБА_3, зареєстроване 28 січня 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Путивльського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_6, скасування державної реєстрації.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, так і заперечень , крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Позивачем не надано суду доказів та не доведене порушення його прав та інтересів відповідачами у справі.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1,2 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першоїінстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати у справі шляхом стягнення з позивача на користь відповідача судового збору у сумі535 грн.92 коп., та в дохід держави недоплачений при подачі позову позивачем судовий збір у розмірі 243 гр. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати рішення Путивльського районного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року.

Ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Волокитинської сільської ради Путивльського району Сумської області, ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування рішення, визнання правовстановлюючого документа на землю недійсним.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 535 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави за наступними реквізитами:

Код бюджетної класифікації доходів 22030101

Рахунок 0002

Одержувач УК у м. Суми (м.Суми), 22030001

Банк одержувача ГУДКСУ у Сумській області,

МФО 837013

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: