Ухвала

іменем україни

23 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Ситнік О.М., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 1 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 2 грудня 2008 року б/н ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 10 200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань утворилася заборгованість, розмір якої станом на 6 грудня 2015 року становив 43 661 грн 21 коп., і складався з: 14 645 грн 77 коп. - заборгованості за кредитом, 25 098 грн 24 коп. - заборгованості з відсотків за користування кредитом, 1 600 грн - заборгованості з пені та комісії, 250 грн - штрафу (фіксована частина), 2067 грн 20 коп. - штрафу (процентна складова). Указану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 20 квітня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 2 грудня 2008 року у розмірі 16 432 грн 62 коп., з якої: 14 645 грн 77 коп. - заборгованість за кредитом, 1 786 грн 85 коп. - заборгованість з відсотків за користування кредитом.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 1 червня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість з процентів за користування кредитом у розмірі 21 785 грн 73 коп., заборгованість за кредитом у розмірі 14 645 грн 77 коп., а всього 36 431 грн 50 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення заборгованості з процентів за користування кредитом, посилаючись на неправильне застосування судом у цій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У решті - рішення апеляційного суду не оскаржується.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 21 785 грн 73 коп. заборгованості з процентів за користування кредитом. При цьому апеляційний суд у своєму рішенні навів обґрунтований розрахунок стягнення цієї суми.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника про те, що розрахунок оспорюваної суми невірний є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Донецької області від 1 червня 2016 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
О.М. Ситнік О.В. Ступак

Колегія суддів: