Справа № 738/1617/16-ц
№ провадження 2/738/432/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року Менський районний суд

Чернiгiвської областi

в складi:

головуючого суддi Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В. ,

за участю сторін :

позивачки ОСОБА_2

представника позивачки ОСОБА_3

представника відповідача Песоцької Т.А.

представника 3-ої особи ОСОБА_5

третя особа ОСОБА_6

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернiгiвської областi справу за позовом ОСОБА_2 до органу опіки та піклування Менської районної державної адміністрації Чернігівської області , треті особи на боці позивачки : Менський районний центр соціальної служби для сім'ї дітей та молоді , Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей , третя особа : ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - про повернення малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей їх матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року , позивачка ОСОБА_2 заявила в суді позовні вимоги до органу опіки та піклування Менської районної державної адміністрації Чернігівської області , треті особи на боці позивачки : Менський районний центр соціальної служби для сім'ї дітей та молоді , Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей , третя особа : ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - про повернення їй малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей .

Мотивувала позивачка свої позовні вимоги тим , що відповідно до свідоцтв про народження Серії НОМЕР_1 виданого 01.02.2010 року виконкомом Печенюгівської сільської ради Н-Сіверського району Чернігівської області на ім'я ОСОБА_8 який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та Серії НОМЕР_2 виданого 11 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області на ім'я ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі «мати» , зазначена - позивачка ОСОБА_2 .

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2016 року , дітей було відібрано по причині неналежного виконання своїх батьківських прав .

Позивачка вважає , що за термін , який пройшов , вона усвідомила всі свої помилки у вихованні дітей , зробила відповідні висновки і вважає , що на моменту подачі позовної заяви , вона цілком здатна виконувати обов'язки матері , тому просить суд ухвалити рішення щодо повернення їй її дітей .

В судовому засіданні позивачки підтримала свої позовні вимоги та показала , що вона з колишнім чоловіком - батьком дітей , третьою особою по справі жила у великій скруті . Він не забезпечував сім'ю необхідним , змушений був на смітнику збирати залишки їжі та одяг для дітей . В школу діти не ходили , чоловік до позивачки застосовував фізичну силу , що стало наслідком патологічної боязні його .

В зв'язку з вищевказаною ситуацією , діти були відібрані у батьків . Тепер позивачка розірвала шлюб з третьою особою , мешкає в будинку своєї матері , з якою вони примирилися та облаштували кімнату для дітей .

Позивачка в квітні 2016 року вперше в житті влаштувалася на роботу укладальником пакувальником до Філії « Менський сир» , але після закінчення випробувального строку , була звільнена , в даний період часу перебуває на обліку в центрі зайнятості .

Дітей , які знаходяться в Чернігівському центрі відвідувала , з чоловіком - розірвала шлюб .

Представник позивачки підтримав вимоги , викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити .

Представник відповідача органу опіки та піклування Менської районної державної адміністрації Чернігівської області - Песоцька Т.А. в судовому засіданні позовні вимоги визнала та показала , що до органу опіки та піклування звернулась позивачка з проханням вивчити її ситуацію з метою повернення дітей . Тому на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Менській районній державній адміністрації від 04.08.2016 року з метою соціально правового захисту малолітніх дітей , Менська районна державна адміністрація , як орган опіки та піклування зробили висновок про доцільність повернення малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в сім'ю матері ОСОБА_2 за умови влаштування дітей на навчання до спеціалізованого закладу за висновком комісії . В судовому засіданні представник відповідача після того як дізналась про зміст матеріалів справи змінила свою думку та вважала , що на теперішній час повернення дітей позивачці є передчасним .

Представник третьої особи - Менського районного центру соціальної служби для сім'ї , дітей та молоді - Ковальова Т.О. погодилась з позовними вимогами та показала , що з квітня 2016 року Центр опікується проблемами позивачки , надають їх допомогу , зокрема , сприяли у влаштуванні на роботу укладальником пакувальником до Філії « Менський сир» . За ситуацєю після влаштування на роботу позивачки не слідкували , психологічну допомогу не надавали . Не зважаючи на те , що позивачка не працює , Центром буде надана їй допомога по отриманню всіх соціальних виплат , на які вона має право , тому вона буде мати можливість утримувати двох дітей .

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не прибув , про дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений , але не звертався до суду з клопотанням розглядати справу за його присутності . За таких обставин , суд розглянув справу у його відсутності .

Представник третьої особи - Центру соціально-психологічної реабілітації в судове засідання не прибув , але суд від даної сторони отримав повідомлення ( № 01-24/121 від 07.11.2016 ) , про те , що з 31.03.2016 року по теперішній час в закладі перебувають малолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Діти поступили до Центру брудні , у неохайному одязі , мали значне відставання мовленого розвитку , були зовсім не підготовлені до навчання в школі ( хоча ОСОБА_7 вже мала навчатися в 1-му класі ) . За час перебування дітей в центрі мати ОСОБА_2 відвідувала їх 3 рази .Жінка поводилась дуже емоційно , а саме при дітях конфліктувала з персоналом центру , кричала , інколи плакала . Жінці надавалась емоційна підтримка та проводились бесіди щодо того , як її поведінка негативно впливає на емоційний стан дітей . При зустрічі батьків у закладі ( коли відвідували дітей ) , вони постійно між собою конфліктували , сперечалися щодо виховання дітей , обвинувачували один одного та не могли знайти спільну мову . Налаштовували дітей один проти одного . Тому у дітей після зустрічі з батьками постійно змінювався настрій , виникали суперечливі думки , щодо того з ким вони хочуть проживати .

На думку працівників Центру , на даний момент повертати дітей батькам не доцільно .

Матеріали справи містять характеристику на позивачку ( ОСОБА_2 ), яка їй була видана філією « Менський сир» приватного підприємства « Консалтингова фірма « Прометей» № 166 від 08.07.2016 року ( а.с.17 ) . В зазначеному документі зазначається , що ОСОБА_2 важко дається спілкування з членами бригади та керівництвом , освоєння вимог своєї роботи дається їй з труднощами .

Крім того , до суду було надано акт обстеження умов проживання від 03.08.2016 року позивачки ОСОБА_2 , в якому зазначено , що було обстежено будинок АДРЕСА_1 , який належить матері позивачки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Працівниками служби було встановлено , що в будинку задовільні умови проживання , в кімнатах чисто прибрано , достатньо меблів , є все необхідне .

Щодо стосунків та традицій сім'ї в акті зазначено , що мати дітей - позивачка ОСОБА_2 важко йде на контакт з працівниками соціальної служби , висловлюється дуже емоційно . Свою поведінку обґрунтовує тим , що батько дітей залякував її та дітей , застосовував фізичну силу .

Заслухавши пояснення позивачки , її представника , а також представників відповідача та третьої особи , дослідивши зібрані по справі докази , суд прийшов до висновку про неможливість задоволення позовних вимог.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає засади шлюбу , особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя , підстави виникнення , зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей , усиновлювачів та усиновлених , інших членів сім'ї та родичів .

Згідно ст.170 Сімейного кодексу України , суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них , не позбавляючи їх батьківських прав , якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя , здоров'я і морального виховання .

Частина 3 ст.170 СК України роз'яснює , що у разі коли відпадуть причини , які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками , суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини .

Судом було ретельно перевірено чи дійсно відпали причини , що зумовили відібрання дітей у позивачки ОСОБА_2 , в судовому засіданні враховано зміст характеристики за її місцем роботи ( яке вона полишила ) , а також інформацію з акту обстеження умов її проживання про те , що вона не могла знайти спільну мову з працівниками соціальної служби , які прийшли оглядати помешкання куди вона планувала привезти малолітніх дітей . Особлива увага була зосереджена на детальному описі моментів спілкування позивачки та працівників Центру , де на даний період часу перебувають її малолітні діти та спілкування з самими дітьми .

Акцентування різних інстанцій на тому , що позивачці важко спілкуватися з членами бригади , соціальними працівниками , працівниками Центру та власними дітьми не дає суду можливості задовольнити позовні вимоги .

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Цивільно - процесуальним кодексом України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи докази, наявні в матеріалах справи та здобуті судом в ході судового розгляду справи, суд не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про повернення дітей .

Керуючись ст.ст.3 , 4 , 15 , 170 Сімейного кодексу України , Принципами Декларації прав дитини ( Резолюції 1386 Генеральної Ассамблеї ООН від 20.11.1959 року) , ст.60 , 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до органу опіки та піклування Менської районної державної адміністрації Чернігівської області , треті особи на боці позивачки : Менський районний центр соціальної служби для сім'ї дітей та молоді , Центр соціально-психологічної реабілітації для дітей , третя особа : ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - про повернення малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться в Чернігівському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей їх матері - відмовити .

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г.Сова