АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/583/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48,50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2012 року з нього на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, у вересні 2013 року позивач втратив роботу та сплачувати аліменти стало складніше, так як він був позбавлений заробітку, ніде не працює, не отримує доходів і заробітку, оскільки не має можливості влаштуватися на роботу за спеціальністю із заробітком необхідним та достатнім для утримання не тільки себе, але й своєї доньки.

Розмір аліментів, які з нього стягуються державним виконавцем із розрахунку розміру середньої заробітньої плати в регіоні, що на даний час складає близько 800 грн., є для позивача досить великим і ставить його у скрутне матеріальне становище, влаштуватися на роботу йому поки що не вдається, а тому ОСОБА_6 просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_6 на підставі рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2012 року з ? частки з усіх видів заробітку на 360 грн. в твердій грошовій сумі, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач являється здоровим та працездатним чоловіком, на утриманні інших осіб не має, може працювати та отримувати заробітну плату. Той факт, що позивач на даний час не може знайти роботу, не являється підставою для зменшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Таким чином, відповідно до зазначених вимог закону розмір аліментів може бути змінений у випадку зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2013 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Черкаського РУЮ було відкрито виконавче провадження із примусового виконання рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу). Але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 жовтня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач як на підставу своїх позовних вимог про зменшення аліментів посилався на те, що рішення суду, яким було ухвалено стягнути з нього аліменти у розмірі ? усіх доходів щомісячно він виконував впродовж року, проте у вересні 2013 року втратив роботу, а влаштуватися на нову роботу йому поки що не вдається.

Такі доводи ОСОБА_6 були перевірені районним судом, вказані обставини досліджувалися судом у сукупності із наданими позивачем доказами з наведенням мотивів та висновків суду по суті позовних вимог.

Так, районним судом вірно вказано, що позивач є здоровою особою працездатного віку, може працювати та отримувати заробітну плату і не знайшов підстав для зменшення розміру аліментів.

Так, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Проте, у силу ст.ст. 57- 59 ЦПК України не знайшли свого підтвердження переконливими, належними та допустимими доказами доводи позивача щодо зміни його матеріального чи сімейного становища, або ж здоров'я.

Із наданої позивачем копії його трудової книжки вбачається, що 19 серпня 2013 року останнього було звільнено з роботи з посади охоронника з СТОВ «Чигиринська аграрна компанія» за власним бажанням.

Таким чином, підставою для звільнення з попередньої роботи стало саме добровільне бажання самого позивача ОСОБА_6 незважаючи на його обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини шляхом сплати аліментів.

Колегія суддів критично оцінює доводи позивача щодо неможливості останнього влаштуватися на роботу, оскільки будучи здоровою особою працездатного віку, звільнившись за власним бажанням з попереднього місця роботи з посади охоронця, протягом більш як двох років мав можливість знайти співрозмірну роботу.

Крім того, позивачем не надано доказів щодо звернення до центру зайнятості для отримання допомоги по тимчасовому безробіттю та для влаштування на роботу за допомогою направлення з центру зайнятості, що свідчить про небажання останнього покращити своє матеріальне становище.

Встановлені обставини у справі свідчать про відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки позивач умисно змінив своє матеріальне становище і не вчиняє будь-яких дій для його відновлення чи покращення, незважаючи на свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 21 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :