РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2301/16-ц

пр. № 2/759/2340/16

15 березня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ніколенку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання зняття з реєстраційного обліку місця проживання,

встановив:

ОСОБА_1 в лютому 2016 року заявив позов до колишньої дружини ОСОБА_2, за яким просив визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1, та зобов'язати ОСББ «Весна» зняти відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою.

Позов мотивований тим, що відповідач понад рік, без поважних на те причин, не проживає за місцем реєстрації, участі в утриманні житла не приймає, що створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в користуванні власністю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, і пояснив, що відповідач не бажає виписатись з належної йому квартири, в той час як з 2012 року проживає у власній квартирі.

ОСОБА_2 в суд не з'явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечував.

Судом встановлено таке.

Квартира АДРЕСА_1, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, що видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення Київської МДА від 27.08.2000 року №1040-С/КІ, належить на праві власності ОСОБА_1

З довідки балансоутримувача будинку (ОСББ «Весна») від 09.02.2016р. (ф.3), вбачається, що у вказаній квартирі, разом з іншими, зареєстрована колишня дружина власника ОСОБА_2

Обставини перебування сторін у шлюбі та його розірвання, підтверджуються рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18.06.2012р.

Отже, відповідач зареєстрована у спірному житлі на правах члена сім'ї власника.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Доводи позивача про те, що відповідач після розлучення покинула спірне житло, знаходять своє підтвердження актами, що складені сусідами позивача в 2012, 2013 роках.

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів його сім?ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо.

Вимоги позивача до відповідача про добровільне зняття з реєстраційного обліку, залишились без виконання, на що вказує наявність цього спору.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1, а тому позов у відповідній частині вимог підлягає задоволенню.

Що стосується, вимог позову зобов'язання зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання, то суд визнає їх зайвими, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом і є підставою для зняття цієї особи з реєстраційного обліку місця проживання за адресою житла.

Отже, позов може бути задоволено частково.

Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зобов'язання зняття з реєстраційного обліку місця проживання задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько