№ 336/2405/16-ц
Пр. № 2/336/1663/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Жупанової І.Б., при секретарі Падалка А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою судді від 23.05.2016 року провадженні по справі відкрите.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Так, у призначене на 06.06.2016 року судове засідання представник позивача не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с. 58), причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, у судове засідання 15.06.2016 року представник позивача повторно не зявився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся завчасно у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки 10.06.2016 року, причини неявки суду не повідомляв, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надавав.

В силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин.

Згідно ст. ст. 5, 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності. У відповідності до ст. 11, ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки і разом з тим, з огляду на принцип диспозитивності у цивільному судочинстві сторони розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.

Окрім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

В той же час, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, дії суду на вимогу ст. 207 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно із ч. 2 ст. 207 ЦПК України, залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 77, 169 ч. 3, 207 ч. 1 п. 3, 208-210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя