АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 615/257/16-ц Головуючий суддя І інстанції Товстолужський О. В.
Провадження № 22-ц/790/3690/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори про спадкове право
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Малінської С.М.,

суддів колегії : ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Територіальної громади міста Валки в особі Валківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Територіальної громади міста Валки в особі Валківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.07.2015 року ОСОБА_5, яка була рідною бабою ОСОБА_3 з боку батька. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться в м. Валки по вул. Набережна, 6 Харківської області. Спадкоємцем на її майно мав бути батько позивача ОСОБА_6, але він помер 06.02.2010 року.

Спадкоємцем на майно після померлої ОСОБА_5 є позивач ОСОБА_3, оскільки інших спадкоємців немає. 10.02.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Валківської державної нотаріальної контори із заявою про оформлення документів на спадщину, але йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У звязку з відсутністю роботи в м. Валки він був вимушений працювати за межами України. Декілька місяців працював в Росії. 23.01.2016 року він приїхав з Росії в м. Валки для того, щоб подати заяву про прийняття спадщини. Але 25.01.2016 року він тяжко захворів, через хворобу не міг самостійно рухатися. Через це не міг своєчасно звернутися до нотаріальної контори.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_3 подав уточнений позов, в якому зазначив, що крім нього до нотаріальної контори ніхто не звертався та інших спадкоємців немає.

ОСОБА_3 просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до Територіальної громади міста Валки в особі Валківської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Валківського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, він вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким надати йому додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після померлої 31.07.2015 року - ОСОБА_5.

Апелянт посилається на те, що мав намір звернутися до нотаріальної контори, але в кінці січня 2016 року тяжко захворів, не мав можливості рухатися. В підтвердження цього надав суду довідку, однак суд не прийняв її як доказ поважної причини, адже будь-яких даних, що ОСОБА_3 в силу захворювання не міг самостійно пересуватися, суду не надано.

Хвороба підтверджується також довідкою від 22.04.2016 року, яка додана до скарги.

Апелянт вважає, що в порушення вимог ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінив докази не ґрунтуючись на всебічному, повному та обєктивному їх дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1). чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2). чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3). які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4). яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.

Згідно положень ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції керуючись ст. 1270 ЦК України зазначив, що ОСОБА_3 своєчасно у передбачений законом 6-ти місячний термін не звертався до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Посилання позивача на час амбулаторного лікування в Валківській ЦРЛ з 25.01.2016 року по 05.02.2016 року з діагнозом вертеброгенної попереково-крижової радікулонатії, про що свідчить довідка Валківської центральної районної лікарні від 02.02.2016 року, суд не вважав перешкодою для своєчасного прийняття спадщини, оскільки останній мав час з серпня 2015 року до 31 січня 2016 року для здійснення своїх прав.

Також суд першої інстанції зазначив, що в судове засідання заявником не надано будь-якого правовстановлюючого документа про наявність у спадкодавця права власності на спадкове майно, але в технічному паспорті на житловий будинок, складеному 19.09.2007 року, власником будинку № 6 по вул. Набережна в м. Валки Харківської області зазначена ОСОБА_5.

Суд першої інстанції не вбачав поважних причин пропуску ОСОБА_3 строку для подачі заяви про прийняття спадщини, суд вважав обставини, на які посилається позивач, недоведеними.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, що 31 липня 2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 506204 від 01.08.2015 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії VI-VP № 764840 від 09.09.1964 року ОСОБА_6 був сином померлої ОСОБА_5

06 лютого 2010 року помер ОСОБА_6, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 255902 від 10.02.2010 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії IV-ВЛ № 307067 від 17.12.1986 року ОСОБА_3 був сином ОСОБА_6

Згідно з ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкоємцем на майно ОСОБА_5 є позивач її онук - ОСОБА_3, оскільки інших спадкоємців немає. Ніхто крім нього до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не звертався.

10 лютого 2016 року через 10 днів після закінчення шестимісячного строку він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4, однак йому розяснено, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до довідки, наданої Валківською центральною районною лікарнею 22 квітня 2016 року, ОСОБА_3 знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря невропатолога Валківської поліклініки з 25.01. по 05.02.2016 року з приводу вертеброгенної попереково-крижової радікулонатії з вираженим болевим синдромом. (а.с. 45).

Відповідно до п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2000 р. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) (435-15), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК ( 435-15 ), звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК ( 435-15 ) для прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. У разі коли після спливу строку для прийняття спадщини та розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (стаття 1272 ЦК) (435-15), такі спадкоємці мають право вимагати передання їм частки в натурі шляхом перерозподілу майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. При переході за цих обставин спадкового майна як відумерлої спадщини до територіальної громади такий спадкоємець має право вимагати його передання в натурі, а у разі його продажу має право на грошову компенсацію на підставі статті 1280 ЦК.

З огляду на викладене, суд вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. При цьому суд виходить з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги ОСОБА_3, вважає, що хвороба позивача є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, тому вважає правильним рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року скасувати, позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити та надати йому додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після померлої 31.07.2015 року ОСОБА_5.

Згідно частин першої, третьої та пятої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені, з Територіальної громади міста Валки в особі Валківської міської ради на користь позивача належить стягнути 551 грн. 20 коп., сплачених при подачі позовної заяви, та 606 грн. 32 коп., що були сплачені при подачі апеляційної скарги. А всього на користь ОСОБА_3 належить стягнути 1 157 грн. 52 коп. судового збору.

Керуючись ст. 88, 303, 304, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 14 квітня 2016 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати ОСОБА_3 додатковий тримісячний строк для прийняття спадщини після померлої 31.07.2015 року ОСОБА_5.

Стягнути з Територіальної громади міста Валки в особі Валківської міської ради на користь ОСОБА_3 1 157 (одна тисяча сто пятдесят сім) гривень 52 копійки судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: