Справа №463/5167/15-ц
Провадження №2/463/462/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Грицка Р.Р.,

при секретарях Мединській Л.С., Заверухи О.Б.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

позивач звернуся в суд з позовними вимогами, які в процесі розгляду справи уточнив заявою від 04.01.2016 року та просить встановити факт належності ОСОБА_5, який помер 30 серпня 2009 року, реєстраційного посвідчення, виданого 21 серпня 1964 року Міжміським бюро технічної інвентаризації при Львівському обласному відділі комунального господарства про право власності на ідеальну половину будинковолодіння № 16 на вул.Фізкультурній в м.Львові; визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 30 серпня 2009 року, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Цетнерівка,16 (колишня назва вул.Фізкультурна), загальною площею 187,9 кв.м., житловою площею 79,5 кв.м., що складається з підвалу площею 30,3 кв.м., першого поверху площею 76,7 кв.м., другого поверху площею 80,9 кв.м., що на праві власності належав ОСОБА_5, який помер 30 серпня 2009 року, згідно реєстраційних посвідчень від 21 серпня 1964 року та від 23 березня 1991 року.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору про безстрокове користування земельною ділянкою, його батькові ОСОБА_5 та дідові ОСОБА_7 надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку. Однак, на першій сторінці зазначеного договору помилково вказано «Дмитерко Ростислав Іванович», проте вірно має бути зазначено «Дмитерко Ростислав-Іван Іванович». Виходячи із даних даного договору, 21 серпня 1964 року ОСОБА_5 було видано реєстраційне посвідчення на ідеальну половину будинку № 16 на вул.Фізкультурній в м.Львові на імя «Дмитерко Ростислав Іванович». В подальшому, на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_7, 23 березня 1991 року ОСОБА_5 видано реєстраційне посвідчення на ідеальну половину будинку № 16 на вул.Фізкультурній в м.Львові, що належала ОСОБА_7 Зазначає, що 30 серпня 2009 року ОСОБА_6-І.І. помер, спадкоємцем першої черги є позивач, який вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до вимог ч.5 ст.1268 ЦК України. У звязку із розбіжностями у правовстановлюючих документах свідоцтво про право на спадщину позивач не має змоги оформити. Враховуючи наведене, просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що з 70-х років площа будинку, що є предметом спору, не змінювалась, суттєвих перепланувань не здійснювалося. Крім цього, як вбачається із матеріалів інвентаризаційної справи № 811/13 житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Цетнерівка,16 (колишня назва вул.Фізкультурна) введений в експлуатацію. Враховуючи наявні в матеріалах справи правовстановлюючі документи та документи, що ідентифікують особу, просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, подавши при цьому 16.11.2015 року заяву про розгляд справи у її відсутності, а тому розгляд справи проведено без її участі та на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначенні в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 21 серпня 1964 року (а.с.16) за ОСОБА_8 зареєстровано на праві приватної власності ідеальну половину будинку № 16 на вул.Фізкультурній в м.Львові на підставі договору про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку від 15 квітня 1959 року, в той час як правильно мало бути зазначено імя «Дмитерко Ростиславом-Іваном Івановичем».

Як вбачається з договору про безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва житлового будинку від 15 квітня 1959 року (а.с.17-18), ОСОБА_8 та ОСОБА_7 надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку, однак судом встановлено, що договір підписано від імені ОСОБА_6.

23 березня 1991 року ОСОБА_5 видано реєстраційне посвідчення на ідеальну половину будинку № 16 на вул.Фізкультурній в м.Львові, що належала ОСОБА_7 (а.с.16).

Відповідно до копії паспорта громадянина України (а.с.58), ОСОБА_9 23 вересня 1964 року був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня назва вул.Фізкультурна).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про належність ОСОБА_5, який помер 30 серпня 2009 року, реєстраційного посвідчення, виданого 21 серпня 1964 року Міжміським бюро технічної інвентаризації при Львівському обласному відділі комунального господарства про право власності на ідеальну половину будинковолодіння № 16 на вул.Фізкультурна в м.Львові.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.6), ОСОБА_6-І.І. помер 30.08.2009 року, про що складено відповідний актовий запис відділу реєстрації актів громадянського стану та адміністративних послуг общини Поморіє міста Бургас від 02.09.2009 року № 01047.

Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Частиною 1 ст.1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з оглянутих судом копії матеріалів спадкової справи, які долучені до матеріалів цивільної справи № 463/5167/15-ц (провадження № 2/463/462/16), заведеної після смерті ОСОБА_6-І.І., померлого 30.08.2009 року, позивач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6-І.І. 28.01.2010 року.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6-І.І. є його син позивач ОСОБА_3 (свідоцтво про народження а.с.60), який у передбачений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом, тому суд приходить до висновку, що він, являючись на даний час єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який вчинив усі юридично значимі дії, що свідчать про прийняття спадщини, таку прийняв та має право на спадкування після смерті ОСОБА_6-І.І.

Крім цього, факт, що позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом підтверджується виданим свідоцтвом про право на спадщину на земельну ділянку та витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.94, 97).

Однак, судом встановлено, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із розбіжностями у правовстановлюючих документах на майно, що належало спадкодавцю на час смерті.

Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що спадковим майном померлого ОСОБА_6-І.І. є в тому числі і житловий будинок що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Цетнерівка,16 (колишня назва вул.Фізкультурна), загальною площею 187,9 кв.м., житловою площею 79,5 кв.м., що складається з підвалу площею 30,3 кв.м., першого поверху площею 76,7 кв.м., другого поверху площею 80,9 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 березня 1991 року ОСОБА_5 видано реєстраційне посвідчення на ідеальну половину будинку № 16 на вул.Фізкультурній в м.Львові, що належала ОСОБА_7

Судом встановлено, що реєстраційне посвідчення від 21 серпня 1964 року про право власності на ідеальну половину будинковолодіння № 16 на вул.Фізкультурна в м.Львові належить ОСОБА_5.

Враховуючи наведене, оскільки позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6-І.І., вчинивши у встановлений законом спосіб усі дії, спрямовані на прийняття спадщини, і через наявність розбіжностей у правовстановлюючих документах позбавлений можливості її оформити, а тому позовні вимоги є підставними та такими, що підлягають до задоволення у повному обємі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_3 - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, який помер 30 серпня 2009 року, реєстраційного посвідчення, виданого 21 серпня 1964 року Міжміським бюро технічної інвентаризації при Львівському обласному відділі комунального господарства про право власності на ідеальну половину будинковолодіння № 16 на вул.Фізкультурна в м.Львові.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н.) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 30 серпня 2009 року, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Цетнерівка,16 (колишня назва вул.Фізкультурна), загальною площею 187,9 кв.м., житловою площею 79,5 кв.м., що складається з підвалу площею 30,3 кв.м., першого поверху площею 76,7 кв.м., другого поверху площею 80,9 кв.м., який на праві власності належав ОСОБА_5, який помер 30 серпня 2009 року, згідно реєстраційних посвідчень від 21 серпня 1964 року та від 23 березня 1991 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Грицко Р.Р.