Справа № 460/3316/14 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/5548/16 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

з участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) «Банк Форум», з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання договору недійсним, зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и л а:

9 жовтня 2014 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного 17 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4; скасування обтяження на нерухоме майно, яке знаходиться в селі Паланки Яворівського району Львівської області, зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі оспорюваного іпотечного договору, та виключення із зазначеного реєстру заборон запису про це обтяження. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що за умовами оспорюваного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, право власності на яке виникне в майбутньому, а саме: об'єкт незавершеного будівництва (житловий будинок, позначений за планом земельної ділянки літерою «А-2») готовністю 64%, що знаходиться на земельній ділянці, площею 0,15 та в АДРЕСА_1. Оскільки опис об'єкта незавершеного будівництва зазначено невірно, цей об'єкт не є будинком і не може мати відповідного номера, так як будівництво не завершено і поштовий номер не присвоєно, позивач просив визнати оспорюваний договір недійсним. Також позивач зазначав, що цей об'єкт, всупереч вимогам закону, не належав іпотекодавцям на праві власності, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_6 Умови оспорюваного іпотечного договору не відповідають вимогам законодавства у зв'язку з чим він є недійсним, так як договір не містить усіх істотних вимог, укладений сторонами з порушенням вимог, передбачених Законом України «Про іпотеку».

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на момент укладення договору іпотеки іпотекодавці не були власниками об'єкту нерухомого майна, яке передано в іпотеку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Львівська область, Яворівський район, с. Паланки позивачем було укладено 17 червня 2008 року, державний акт про право власності було видано 3 грудня 2008 року. Вважає, що умови іпотечного договору не відповідають вимогам законодавства, у зв'язку з чим він є недійсним. Стверджує, що спірний іпотечний договір укладений сторонами з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку», ч.1 та ч.3 ст. 203 ЦК України, тому повинен бути визнаний недійсним з моменту його укладення. Просить рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Згідно зі ст. 55 Конституції України ст.ст.3,4 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 3 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею ст. 213 ЦПК України визначено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що 17 червня 2008 року між ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, а саме житлового будинку, позначеного на плані земельної ділянки літерою «А-2», готовністю 64%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Об'єкт знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1500 га (т.1 а.с. 54-55). Пунктом 5 цього договору передбачено, що право власності на об'єкт незавершеного будівництва, яке є предметом цього договору, переходить від продавців до покупців після підписання сторонами цього договору, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Для забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов'язань, які випливають з кредитного договору № 001 1/08/6.10-Nv від 17 червня 2008 року про повернення кредитних коштів в розмірі 70 000 доларів CША, і додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, 17 червня 2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений іпотечний договір (т.1 а.с.6-8). Предметом іпотеки є нерухоме майно, право власності на яке виникне в майбутньому, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, позначений за планом земельної ділянки літерою «А-2», готовністю 64%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Об'єкт знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1500 га. Цей об'єкт належить іпотедакодавцям на підставі Державного акта на права власного на земельну ділянку серії ЯД № 519131, виданого Яворівсьхим районним відділом земельних ресурсів 3 травня 2007 року.

Пунктом 7.2 іпотечного договору передбачено, що цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмета та інших питань, зазначених у цьому договорі. Усі попередні заяви, домовленості чи угоди між сторонами з предмета цього договору анулюються з моменту набрання ним чинності у частині, що суперечить його умовам. Заперечень щодо змісту іпотечного договору, застережень або внесення до нього відповідних змін з приводу неналежності позивачеві предмета іпотеки, зі сторони останнього, матеріали справи не містять.

Пункт 1.2 іпотечного договору містить передбачений п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та його реєстраційні дані; зокрема, предметом іпотеки є об'єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, позначений за планом земельної ділянки літерою «А-2», готовністю 64%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 6.); також зазначено на якій земельній ділянці цей об'єкт розташований.

Статтею 6 ЦК України передбачено можливість сторін врегулювати у договорі свої відносини. З урахуванням цієї правової норми та ч.1 ст. 627 вказаного Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цьою Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України). Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Стаття 5 Закону України «Про іпотеку», у чинній на час укладення оспорюваного договору редакції, містить вичерпний перелік об'єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором.

Предметом іпотеки могли бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання; якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація, нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Відповідно до ст. 16 цього Закону передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва. Обтяження об'єкта незавершеного будівництва іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

За змістом ст. 18 Закону України «Про іпотеку», іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови, зокрема, опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані. При іпотеці земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції одночасно дійшов взаємовиключних висновків, зазначивши, що оспорюваний іпотечний договір відповідає вимогам чинного законодавства; і разом з тим прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, що є підставою для відмови в позові. З такими висновками суду погодитися не можна.

Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості кожного окремо, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності; колегія суддів приходить до висновку, що передбачені законом підстави для визнання недійсним оспорюваного договору іпотеки відсутні.

Відтак, оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові за безпідставністю позовних вимог. У зв'язку з цим не підлягає до задоволення і позовна вимога про скасування обтяжень переданого в іпотеку майна.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 24 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», з участю третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним з моменту укладення іпотечного договору від 17 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та АКБ «Форум», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк Форум»; скасування обтяження на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою Львівська область, Яворівський район, с. Паланки, зареєстроване у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 17 червня 2008 року, та виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про це обтяження.

Рішенняапеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: