№ 336/887/16-ц
пр. № 2-н/336/81/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Жупанова І.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург - Запоріжжя»,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург - Запоріжжя».

Дослідивши дану заяву, суд приходить до переконання, що заява не підлягає розгляду в порядку наказного провадження та в її прийнятті слід відмовити у звязку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі; про стягнення нарахованої але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. Наказне провадження є спрощеною процедурою захисту майнових прав та інтересів кредитора, вимоги якого до боржника ґрунтуються на безспірних документах, що здійснюється за відсутності спору шляхом видачі судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку.

Згідно розяснень в п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження № 14 від 23.12.2011 року, на яку посилається заявник при подання заяви про видачу судового наказу, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати. До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Тобто, в наказному провадженні можливо звертатись у разі безспірності заявлених вимог. Розмір заробітної плати в наказному провадженні не може бути стягнуто при відсутності довідки та наявності спору і коли є необхідність доведення розміру стягнення в позовному провадженні. Крім того, сума компенсації за порушення строків виплати заробітної плати та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати не є тотожними поняттями.

Як вбачається з копії доданих до заяви документів, заборгованість по виплаті заробітної плати ОСОБА_1 з 21.09.2005 року по 14.12.2015 року станом на 14.12.2015 року становить 28641,51 грн., згідно посвідчення № 27 від 14.12.2015 року стягнуто заробітну плату за період з вересня 2015 року по листопад 2015 року включно у сумі 12891,78 грн. Стягувач при визначенні розміру заборгованості виходив з власних розрахунків, а отже існує спір про право, наявність якого можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Якщо у заяві про видачу судового наказу об'єднано вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суддя ухвалою відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині цих вимог, а щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку наказного провадження, - вирішує питання про відкриття наказного провадження. Якщо такі вимоги між собою взаємопов'язані та окремий їх розгляд неможливий, то суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу (частина п'ята статті 100 ЦПК), але лише за умови сукупності таких підстав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 було заявлено вимоги про стягнення з ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург - Запоріжжя» на її користь заборгованість з нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку, які повязані між собою, окремий їх розгляд є неможливий, але частина вимог не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, то суд приходить до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96, 100, 208-210, 293 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні працівника, та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург - Запоріжжя» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: