АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах Головного управління Національної гвардії України на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної гвардії України, Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправним рішенням,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7106/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року задоволено частково позов ОСОБА_2 до ГУ Національної гвардії України, Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва, третя особа: ГУ ПФУ у Київській області про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправним рішенням.

Стягнуто з ГУ Національної гвардії України на користь ОСОБА_2 недоотриманні грошові кошти по пенсійному забезпеченню за період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2014 року у розмірі 13 088,57 грн.
Стягнуто з ГУ Національної гвардії України на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500,00 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись із таким рішенням суду ОСОБА_1 в інтересах ГУ Національної гвардії України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що недоотримання ОСОБА_2 коштів по пенсійному забезпеченню виникло не з вини ГУ Національної гвардії України, а виникло внаслідок дій ГУ ПФУ у Київській області. Звертає увагу на те, що судом не було досліджено завдання шкоди ОСОБА_2 безпосередньо ГУ Національної гвардії України. Також зазначає, що відповідно до положень ст. 1173 ЦК України завдана ОСОБА_2 шкода має відшкодовуватися державою, а не ГУ Національної гвардії України.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ГУ Національної гвардії України апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання представники Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в суд апеляційної інстанції, з`ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно наказу по Головному управлінню внутрішніх військ МВС України №227 від 30 листопада 2009 року зараховано до списків особового складу ГУВВ МВС України та на всі види забезпечення підполковника ОСОБА_2 , який прибув для подальшого проходження служби із в/ч НОМЕР_1 (смт. Нові Петрівці), призначеного наказом командувача ВВ МВС України від 28 жовтня 2009 року №121 о/с, старшим офіцером сектору звітності інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу з посадовим окладом 1 200,00 грн., вважати на посаді з 27 листопада 2009 року (а.с.28-31).

З 14 грудня 2011 року ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, що також підтверджується випискою із акта огляду МСЕК (а.с.159).

На підставі наказу командувача внутрішніх військ МВС України №145 о/с від 15 грудня 2011 року (по особовому складу) у відповідності до ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України по п. 6 «б» (за станом здоров`я) підполковника ОСОБА_2 (Т-774718) - старшого офіцера сектору звітності інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу, з правом носіння військової форми одягу, нагороджено грошовою премією в розмірі посадового окладу (а.с.74).

Відповідно до витягу з наказу командувача внутрішніх військ МВС України (по строковій частині) №242 від 20 грудня 2011 року старшого офіцера сектору звітності інформаційно-аналітичного відділу оперативного управління штабу підполковника ОСОБА_2 (Т-774718), звільненого відповідно до п.б ч.6 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 15.12.2011 №145 о/с у запас за станом здоров`я з правом носіння військової форми одягу, 20 грудня 2011 року направлено для постановки на військовий облік до Білоцерківського ОМВК Київської області. Серед іншого, зазначено, що вислуга років на військовій службі складає у календарному обчисленні 25 років 04 місяців 19 днів; у пільговому обчисленні 25 років 08 місяців 26 днів; підстава припис від 20 грудня 2011 року №65 (а.с.72).

Вказана вислуга років ОСОБА_2 також підтверджується розрахунком вислуги років, який складений на підставі особової справи №1205. У зазначеному розрахунку міститься підпис ОСОБА_2 про ознайомлення з ним 21 грудня 2011 року (а.с.75-78).

12 січня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до ГУ ПФУ в Київській області з заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.85).

Згідно довідки ГУ ВВ МВС України №312 від 20 грудня 2011 року, додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01 грудня 2009 року по 30 листопада 2011 року становили всього 54 169,86 грн., а сума надбавки для нарахування пенсії складала 2 257,08 грн. (а.с.88).

Матеріали справи містять дублікат пенсійної справи № ОСОБА_2 , де наявний протокол за пенсійною справою від 21 грудня 2011 року, згідно якого ОСОБА_2 призначено загальний розмір пенсії за справою щомісячно з 21 грудня 2011 року по 31 грудня 2013 року у розмірі 2 677,40 грн. (основний розмір пенсії 65% грошового забезпечення (вислуга років 25) (а.с.81).

Згідно довідки Білоцерківської ОДПІ Київської області від 29 грудня 2011 року ОСОБА_2 з 01 квітня 2012 року перераховано пенсію за вислугу років. Підсумок пенсії (з надбавками) складає 3 101,60 грн. (а.с.104).

Підставою перерахунку пенсії була зміна сімейного стану/збільшення кількості утриманців. Строк закінчення виплати пенсії 30 квітня 2017 року (а.с.107).

Довідкою ПФУ про розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії пенсіонера ОСОБА_2 уточнено початковий строк виплати пенсії та зазначено дату розрахунку 21 березня 2012 року. Сума виплати (утримання) склала 1 392,38 грн. (а.с.108).

В подальшому ОСОБА_2 неодноразово здійснювався перерахунок пенсії, про що свідчать: перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01 вересня 2012 року та підсумок складає 3 720,40 грн. (а.с.114), перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01 січня 2013 року та підсумок якої складає 3 943,19 грн. (а.с.120), перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01 грудня 2013 року та підсумок якої складає 3 970,69 грн. (а.с.121), перерахунок пенсії за вислугу років, нарахованої з 01 червня 2014 року та підсумок якої (з надбавками) складає 3 490,99 грн. (а.с.122).

Згідно рішення ГУ ПФУ у Київській області №324 від 20 травня 2014 року про утримання переплати пенсії ОСОБА_2 , у зв`язку з несвоєчасним повідомленням пенсіонера про працевлаштування виникла переплата пенсії за період з 01 травня 2014 року по 31 травня 2014 року в сумі 508,17 грн. (а.с.124).

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2013 року, визнано протиправними дії Головного управління Внутрішніх військ МВС України щодо відмови у проведені перерахунку вислуги років з врахуванням пільгової вислуги ОСОБА_2 , тобто один місяць за півтора місяця служби, в період з 21 червня 2004 року по 28 жовтня 2009 року. Зобов`язано Головне управління внутрішніх військ МВС України провести перерахунок вислуги років ОСОБА_2 , з врахуванням пільгової вислуги, тобто один місяць за півтора місяця служби в період з 21 червня 2004 року по 28 жовтня 2009 року. Зобов`язано Головне управління Внутрішніх військ МВС України надати до Головного управління ПФУ у Київській області відповідну довідку про перерахунок розміру пенсії ОСОБА_2 з врахуванням пільгової вислуги років за період з 21 червня 2014 року по 28 жовтня 2009 року (а.с.5-8).

В подальшому, на підставі вказаної постанови суду постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві від 15 вересня 2014 року було відкрито виконавче провадження №44682829 (а.с.157).

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження ГУ Національної Гвардії України було надано довідку від 20 листопада 2011 року №312 про розміри додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 (а.с.156), яка була видана йому перед звільненням.

Також ГУ Національної Гвардії України у листі від 14 жовтня 2014 року №3/2-/1-3700 було зазначено, що надбавка за вислугу років ОСОБА_2 на день його звільнення становила 40%, що є максимальним розміром, тому не впливає на розміри додаткових видів грошового забезпечення, у тому числі і з урахуванням пільгової вислуги років за період з 21 червня 2004 року по 28 жовтня 2009 року (а.с.155).

На підставі протоколу за пенсійною справою ОСОБА_2 від 23 липня 2014 року розмір пенсії за рішенням суду призначено у розмірі 370,72 грн., загальний розмір пенсії за справою щомісячно з 31 грудня 2011 року довічно складає 3 974,36 грн. (а.с.127).

Відповідно до попереднього розрахунку пенсії за пенсійною справою ОСОБА_2 за період з 04 червеня 2014 року по 30 червня 2014 року сума виплати (утримання) склала 435,03 грн. (а.с.129). Вказане також підтверджується розрахунком доплати пенсії ГУ ПФУ (а.с.130).

З листа Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України №2/926 від 11 липня 2014 року вбачається про необхідність внесення часткових змін до подання №2210 від 23 січня 2012 року у частині звільнення ОСОБА_2 , а саме вважати його звільненим за вислугою років для призначення пенсії: календарною - 25 років 04 місяці 19 днів, пільговою - 28 років 05 місяців 00 днів. Підставою зміни є копія витягу з наказу про внесення змін щодо вислуги років №23 від 04 червня 2014 року та копія ухвали Київського апеляційного адміністративного суду по справі №1003/9544/12 від 27 грудня 2013 року (а.с.131, 133, 146-148).

Згідно листа Головного управління ПФУ у Київській області від 29 вересня 2014 року №4051/21, ОСОБА_2 21 грудня 2011 року призначено пенсію за вислугу років, враховуючи вислугу років в пільговому обчисленні 25 років 08 місяців 26 днів, згідно пакету документів для призначення пенсії, наданого сектором забезпечення соціальних виплат УФЗБО ГУ МВС України в Київській області. Також зазначено, що на підставі наказу, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУПФ України у Київській області було проведено перерахунок пенсії з 04 червня 2014 року (з дня підписання наказу про внесення змін), керуючись п.є ст.50 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Доплату за період з 04 червня 2014 року в розмірі 435,03 грн. ОСОБА_2 отримав в липні 2014 року. Враховуючи викладене, пенсія перерахована та виплачена відповідно до чинного законодавства (а.с.10).

Відповідно до розрахунку начальника управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_3 від 02 грудня 2014 року розрахунок недоотриманих коштів ОСОБА_2 в період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2014 року склав 13 088,57 грн. (а.с.184).

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ГУ Національної гвардії України, Управління Державної казначейської служби України у Солом`янському районі м. Києва, третя особа: ГУ ПФУ у Київській області про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправним рішенням, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просив стягнути з ГУ Національної гвардії України грошові кошти в розмірі 13 088,57 грн. недоотриманих позивачем по пенсійному забезпеченню в період січня 2012 року по травень 2014 року включно, внаслідок неправильного обчислення йому вислуги років Головним управлінням ВВ МВС України та стягнути з ГУ Національної гвардії України 5 000,00 грн. моральної шкоди.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , стягнувши з ГУ Національної гвардії України на користь позивача недоотримані грошові кошти по пенсійному забезпеченню за період з 01 січня 2012 року по 31 травня 2014 року у розмірі 13 088,57 грн. та моральну шкоду у розмірі 500,00 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: … 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Згідно вимог статі 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: … 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нею самої …

Відповідно до положень ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2012 року, яка набрала законної сили, визнано протиправними дії Головного управління Внутрішніх військ МВС України щодо відмови у проведені перерахунку вислуги років з врахуванням пільгової вислуги ОСОБА_2 , тобто один місяць за півтора місяця служби, в період з 21 червня 2004 року по 28 жовтня 2009 року (а.с.5-8).

Тобто, зазначеним судовим рішенням встановлено вину Головного управління Внутрішніх військ МВС України щодо недоотримання коштів позивачем протягом 2004 2014 років внаслідок неправильного розрахунку вислуги років.

На даний час Внутрішні війська МВС України реорганізовані в Національну гвардію України відповідно до Закону України «Про Національну гвардію України» від 12 березня 2014 року. Відповідно Головне управління Внутрішніх військ МВС України реорганізоване в Головне управління Національної гвардії України, яке є правонаступником попереднього.

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини справи, надані докази, дав їм належну правову оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює та установивши, що внаслідок неправомірних дій ГУ Національної гвардії України ОСОБА_2 було завдано шкоди у виді недоотримання ним грошових коштів по пенсійному забезпеченню, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 1167 ЦК передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Суд, розглянувши справу, згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України, прийшов до правильного висновку, що протиправними діями відповідача ГУ Національної гвардії України ОСОБА_2 завдано і моральну шкоду, оскільки останній зазнав фізичних і душевних страждань внаслідок недоотримання ним грошових коштів по пенсійному забезпеченню, були суттєво порушені його життєві плани, звичний спосіб життя та він змушений був прикладати зусилля, необхідні для відновлення його порушених прав та врахувавши глибину душевних страждань позивача та виходячи з принципу розумності та справедливості визначив достатнім для компенсації моральної шкоди 500,00 грн.

Колегія суддів відхиляє посилання ГУ Національної гвардії України на те, що завдана ОСОБА_2 шкода має відшкодовуватися державою відповідно до положень ст. 1173 ЦК України, оскільки за змістом вказаної норми держава несе відповідальність за шкоду, завдану внаслідок виконання органами державної влади їх основних функцій.

В даному випадку, шкода, завдана ОСОБА_2 у виді недоотримання ним грошових коштів по пенсійному забезпеченню, не пов`язана із виконанням ГУ Національної гвардії України його основних функцій, а тому останнє має відшкодувати ОСОБА_2 таку шкоду.

Зважаючи на викладене доводи апеляційної скарги відносно недоведеності вини відповідача у заподіянні шкоди є безпідставними та такими, що колегія суддів не приймає до уваги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Головного управління Національної гвардії України відхилити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль