Справа №403/1329/16
Провадження №2/200/1978/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення умов договору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23 грудня 2003 року між ним та АКБ «Райффайзенбанк Україна», було укладено договір №424 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів. В подальшому, всі права та обовязки банку за договором перейшли до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».

Відповідно до п.3.1. цього договору, Клієнт має право застосовувати будь-які форми розрахунків, які не суперечать чинному законодавству України. Зазначає, що статус іноземної валюти визначає ст.1 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», згідно якої валютні цінності іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави.

Позивач двічі звернувшись до відповідача з заявами на переказ готівки для поповнення поточного рахунку, позивач отримав відмови банку, оскільки на думку банку, внутрішніми положеннями Банку внесення готівкових коштів іноземної валюти у вигляді монет не передбачено; банком прийняте відповідне рішення, згідно якого Банк (операційні каси Банку) не приймають іноземну валюту у вигляді монет; для можливості прийняття іноземної валюти від фізичних осіб у вигляді монет (валюти долари США) повинне бути відповідне рішення Банку. Таке рішення Банком не приймалось, в звязку з чим позивачу було відмовлено у прийняті монет(валюти долари США).

З огляду на зазначене, позивач вважає, що сторони договору мають різне уявлення щодо своїх прав та обов'язків по даному договору, зокрема відносно розрахунків по ньому, позивач звернувся з позовом в якому просить розтлумачити п.3.1. договору № 424, а саме: чи має право позивач (клієнт за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів), при здійсненні розрахунково-касових операцій за цим договором, вносити готівку іноземної валюти в касу банку у вигляді банкнот і монет?

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, пославшись на обставини викладені в позовній заяві просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за правилами ст. ст. 224-226 ЦПК України заочно.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 грудня 2003 року між ним та АКБ «Райффайзенбанк Україна», було укладено договір № 424 про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів (далі-договір № 424) (а.с.6-11).

30.03.2015 р. позивач звернувся до відділення Банку «Гвардійське» з метою поповнити поточний рахунок на суму 20 000 доларів США у вигляді монет. Працівниками Банку було підготовлено Заяву на переказ готівки на поточний рахунок Позивача №305Т00W1IQ від 30.03.2015р на суму 20 000,00 доларів США (а.с. 12). Але касир відділення Банку «Гвардійське» приймати іноземну валюту (долари США) у вигляді монет відмовився.

Позивачем того ж дня, у приміщенні відділення «Гвардійське» було власноруч написано заяву до керівництва відділення, з вимогою пояснити відмову (а.с.13-14).

Позивач отримав відповідь на свою заяву, за № 305-01-3/316 від 08.04.2015р. за підписами керуючого відділенням та провідного експерта, в якій Відповідач мотивував свою відмову тим, що внутрішніми положеннями Банку внесення готівкових коштів іноземної валюти у вигляді монет не передбачено(а.с.15).

01.07.2015 р. позивач звернувся до відділення Банку «Калинове», з метою поповнити поточний рахунок на суму 104 008 доларів США у вигляді монет та банкнот. Працівниками «ОТП Банк» було виготовлено Заяву на переказ готівки на поточний рахунок Позивача № 307Т0116028 від 01.07.2015р. на суму 104 008,00 доларів США (а.с.17-18). Але касир відділення Банку «Калинове» відмовився приймати іноземну валюту (долари США) у вигляді монет та банкнот.

Позивач склав письмову заяву на імя в.о. керівника відділення з вимогою пояснити відмову у зарахуванні на поточний рахунок коштів у вигляді монет та банкнот (доларів США) для погашення боргових зобовязань перед Банком по досудовій вимозі (а.с.19-20).

Позивач отримав відповідь на свою заяву за №307-3/2055 від 20.07.2015р. за підписами керуючого відділенням та експерта з обслуговування (а.с.21), в якій зазначено, що банком прийняте відповідне рішення, згідно якого Банк (операційні каси Банку) не приймають іноземну валюту у вигляді монет.

Після цього, за № 307-3/2078 від 21.08.2015 р. Позивач отримав наступне розяснення від Банку, що для можливості прийняття іноземної валюти від фізичних осіб у вигляді монет (валюти долари США) повинне бути відповідне рішення Банку. Таке рішення Банком не приймалось, в звязку з чим позивачу було відмовлено у прийняті монет(валюти долари США (а.с.23).

Відповідно до ч. ч. 2,3,4 ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьої цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом вказаної статті тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

З огляду на те, що сторони договору № 424 мають різне уявлення щодо порядку розрахунків по ньому (п.3.1.), тобто наявний спір між сторонами договору, суд вважає за можливе розтлумачити зміст п.3.1. договору № 424 виходячи з наступного.

Відповідно до п.7.1.2. ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Тобто, поповнення поточного рахунку є розрахунково-касовою операцією.

Згідно ст.1 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 р. № 15-93 (із змінами та доповненнями), валютні цінності іноземна валюта - іноземні грошові знаки у вигляді банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави.

Відповідно до п.8 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Національного банку України від 01.06.2011 року №174, Банк під час здійснення касових операцій має забезпечувати, зокрема, визначення справжності та платіжності банкнот (монет) національної та іноземної валюти; обов'язкове приймання банкнот і монет на вимогу клієнта, у тому числі таких, що вилучаються з обігу Національним банком; своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, та її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів; своєчасну видачу клієнтам придатних до обігу банкнот (монет) національної та іноземної валюти, у тому числі під час здійснення сплати платежів.

Порядок зарахування іноземної готівкової валюти на рахунок регулюється Постановою Національного банку України № 365 від 16.09.2013 р. зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 1592/24124 16.09.2013 р. «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України», згідно якої надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку. Згідно п.3 цієї постанови, на час дії цієї постанови інші нормативно-правові акти Національного банку України діють у частині, що не суперечить цій постанові.

З огляду на вищезазначені нормативно-правові акти, суд вважає, що Банк, згідно Постанови №365, повинен був прийняти і зарахувати в повному обсязі кошти у вигляді монет та банкнот на поточний рахунок позивача, тому що це розрахунково-касова операція власника рахунку, а не касова операція для фізичної особи. В звязку з цим суд погоджується з доводами позивача, що відмовляючи клієнту у прийнятті та зарахуванні на його поточний рахунок готівкову іноземну валюту у вигляді монет та банкнот Банк порушив Постанови НБУ №174 та №365.

Суд також зазначає, що аналогічну правову позицію висловив і Національний банк України в листі №40-02009/44742 від 30.06.2015р., направленому на адресу позивача, в якому зазначено, що відповідно до визначення, наведеного у Декреті Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» іноземна валюта це іноземні грошові знаки у вигляді, зокрема банкнотів, казначейських білетів, монет, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави. Враховуючи вищенаведене, монети іноземної валюти відносяться до готівкової іноземної валюти (а.с.16).

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, Клієнт має право, при здійсненні розрахунково-касових операцій, вносити на свій рахунок готівку іноземної валюти в касу банку у вигляді банкнот і монет, що перебувають в обігу та є законними платіжним засобом на території відповідної держави.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,15,60,214,215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення умов договору - задовольнити.

Розтлумачити зміст п.3.1. договору №424 від 23.12.2003 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів наступним чином, що Клієнт має право при здійсненні розрахунково-касових операцій за договором №424 від 23.12.2003 року про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб-резидентів та нерезидентів, вносити готівку іноземної валюти в касу банку у вигляді банкнот і монет, що перебувають в обігу та є законними платіжним засобом на території відповідної держави.

Стягнути з ПАТ «ОТП Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Відповідачем рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня отримання його копії, шляхом подачі заяви про його скасування до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Позивачем рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.