ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/2104/15-ц
№ провадження 2/646/2/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2016 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого - судді Шуліка Ю.В.,

за участі секретаря - Безсонної Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Харківська міська рада, : Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про поновлення порушеного права користування житловою площею, вселення,

за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6, звернулись до суду з даним позовом, в якому просять поновити їх порушене право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1, вселивши їх у вказану квартиру. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачами зазначено, що наймачем даної квартири є ОСОБА_3, разом з нею в квартирі зареєстровані ОСОБА_1 - колишній чоловік наймача, ОСОБА_2 - донька, малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, - онука, ОСОБА_4 - син від першого шлюбу. 05.08.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було розірвано. У лютому 2014 року відносини між ними різко погіршились, в наслідок чого відповідачі почали чинити перешкоди ОСОБА_1 у проживанні у вказаній квартирі. З лютого 2014 року ОСОБА_3 переїхала проживати до м. Санкт-Петербург, оскільки уклала новий шлюб. Після її виїзду ОСОБА_4 не пускає позивачів в квартиру, змінив замки, намагається передати квартиру в оренду без їх відома, застосовував до них фізичну сину, спричиняв тілесні ушкодження, погрожував та обзивав нецензурною лайкою. ОСОБА_3, коли приїжджала до Харкова, також чинила перешкоди позивачам у користуванні даною житловою площею. Такі дії відповідачів були причиною звернення позивачів до міліції із відповідними заявами. У квітні 2014 року ОСОБА_4 вчинив черговий скандал, виштовхав їх з квартири, відібравши ключи. Позивачі посилаються на те, що залишити вказану квартиру вони були вимушені, в квартирі залишились їх особисті речі, меблі, предмети побуту. Оскільки іншого житла вони не мають, просять усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення.

Відповідачка ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали та звернулись до суду з зустрічним позовом, якому просили визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловою площею у АДРЕСА_1, посилаючись на те, що у 2007 році ОСОБА_2 вийшла заміж, народила доньку ОСОБА_6, але її сімейне життя не склалось, вона разом з дитиною проживала у спірній квартирі, вони допомагали ОСОБА_2, підтримували добрі відносини. У 2011 році ОСОБА_2 зустріла іншого чоловіка, з яким вони деякий час мешкали у спірній квартирі. У тому ж році ОСОБА_2 вирішила окремо проживати разом з чоловіком та дитиною, тому пішла мешкати в квартиру на АДРЕСА_7, належну подрузі ОСОБА_7, яку орендувала на пільгових умовах, де проживала більше двох років. ОСОБА_2 добровільно забрала з спірної квартири свої особисті речі, їй також віддали телевізор, мультиварку, посуд, білизну, тощо. Все це вона вивезла з квартири у березні 2011 року. Приблизно з 2014 року ОСОБА_2 з чоловіком та дитиною проживають у квартирі АДРЕСА_8, куди переїхала з квартири, яку орендувала до того. До квартири АДРЕСА_1 відповідачка не поверталась, перешкод у користуванні даною квартирою їй ніхто не чинив. Конфлікт у лютому 2014 року з ОСОБА_4 ОСОБА_2 спровокувала, не маючи наміру вселятись в квартиру, хоча мала до неї вільний доступ. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_7, відповідач пішов жити до доньки, яка не пробачила матері розірвання шлюбу з батьком та почала влаштовувати скандали, які пов»язані з особистими відношеннями. При цьому ОСОБА_2 ніколи не ставила питання про вселення неї, її доньки, або батька до спірної квартири. ОСОБА_1 покинув спірну квартиру у лютому 2014 року добровільно, після чого, на протязі трьох місяців ОСОБА_2 вивозила його речі. Відповідачі не приймають участі у догляда за квартирою, сплаті обов»язкових платежів, які сплачує ОСОБА_3 за допомогою сина.

Під час судового розгляду позивачі за зустрічним позовом відмовились від позовних вимог відносно ОСОБА_2 та її малолітньої доньки, пояснивши, що не заперечують проти її проживання у АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 зустрічні позовні вимоги не визнали, наполягали на своїх вимогах та пояснили, що до тепер вони не мають ключей від спірної квартири. ОСОБА_2 зазначила, що після відмови від позову до неї її мати продовжує ображати її, висловлюючись про неї принизливо, надсилає їй та її чоловікові образливі СМС-повідомлення, не запропонувала ключи від квартири, тому вона вважає поведінку матері не щирою, та просить задовольнити її позовні вимоги та у встановленому законом порядку вселити її в квартиру.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4, разом з цим, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд задовольняє, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що спірною є двокімнатна квартира АДРЕСА_1, житловою площею 30 кв. метрів, загальною площею 53,3 кв. метрів. Вказана квартира не приватизована, знаходиться в будинку, який належить територіальній громаді м. Харкова.

Наймачем вказаної квартири є ОСОБА_7, на її ім»я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 ( т. 1, а.с. 74).

Відповідно до довідок КП «Жилкомсервіс» від 26.05.2014 року, від 05.05.2015 року у вказаній квартирі зареєстровані: ОСОБА_15 - наймач, з 1977 року, ОСОБА_4 - син, з 2000 року, ОСОБА_1 - чоловік, з 1993 року, ОСОБА_2 - донька, з 2002 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - онука, з 2007 року ( т. 1 а.с.5, 78-79).

05.08.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано (т. 1, а.с. 16). 05.09.2014 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_16 та змінила прізвище на прізвище чоловіка ( а.с. 77).

ОСОБА_7 пояснила, що після реєстрації другого шлюбу, переїхала проживати до чоловіка у м. Виборг, Ленінградської області, але періодично приїжджає до м. Харкова, де проживає у спірній квартирі.

З 2011 року ОСОБА_2 не проживає в квартирі, оскільки створивши сім»ю та перебуваючи у цивільному шлюбі, маючи малолітню дитину, не мала можливості проживати у двокімнатній спірній квартирі, в якій ще проживали її мати, батько та брат, переїхала проживати в орендовану квартиру, де проживає до тепер.

У лютому 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали виникати скандали, які носили характер особистих взаємовідносин, внаслідок чого ОСОБА_1 вимушений був піти з спірної квартири проживати до доньки ОСОБА_2

ОСОБА_2 пояснила суду, що у квітні 2014 року вона з сім»єю та батьком мала намір знову оселитись у квартирі за місцем реєстрації, АДРЕСА_1, оскільки продовжувати сплачувати за орендоване житло для її сім»ї стало неможливо. Але ОСОБА_4 відмовив їм в цьому, до квартири не пустив. Вона неодноразово приходила щоб вирішити питання вселення в квартиру, на що ОСОБА_4 кожен раз вчиняв сварки, кидався у бійку, під час якої спричиняв їй тілесні ушкодження, двічі змінював замки на вхідних дверях квартири.

На підтвердження таких показань суду надано копії її звернень до Червонозаводського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області від 16.04.2014 року, 15.09.2014 року, 10.07.2014 року ( т. 1, а.с. 9, 11, 13, 18), витяг з ЄРДР від 13.05.2014 року про несення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв»язку з причиненням їй 09.05.2014 року ОСОБА_4, тілесних ушкоджень ( т. 1, а.с.10), копію висновку судово-медичної експертизи про спричинення їй тілесних ушкоджень ( т. 1, а.с. 12), копію висновку Червонозаводського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області від 20.06.2014 року про розгляд заяви ОСОБА_2 ( т. 1, а.с.15), копію відповіді начальника Червонозаводського РВ ( т. 1, а.с. 15, зворотна сторона), копію протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 10.07.2014 року ( т. 1, а.с.17).

19.05.2014 року ОСОБА_2 звернулась із заявою до начальника дільниці № 28 КП «Жилкомсервіс», в якій повідомила про наявність конфлікту в сім»ї та просила нікого не виписувати та не прописувати в АДРЕСА_1 ( т. 1 , а.с.8).

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила, що до тепер в квартирі знаходиться майно, яке вони спільно з ОСОБА_1 купували під час перебування у шлюбі ( меблі, предмети побуту, тощо). Диван та телевізор, які її дочка забирала з квартири декілька місяців тому, це майно, яке вона, як мати, дала своїй доньці у користування. Також остання підтвердила, що у спірній квартирі дійсно двічі відбувалась зміна замків на вхідних дверях, нові ключі від квартири до тепер нікому з позивачів за зустрічним позовом не передавались та не пропонувались.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що у березні-квітні 2014 року, точно вона не пам»ятає, до неї приїхав брат ОСОБА_1 та розповів, що колишня дружина та її син вигнали його з квартири АДРЕСА_1, де той зареєстрований та проживав більше двадцяти років. На ОСОБА_1 були сліди побоїв, він говорив, що його побив ОСОБА_4, говорив, що викликав міліцію, але за викликом ніхто не приїхав. Оскільки ОСОБА_1 вигнали без будь-яких носильних речей, його донька на початку літа 2014 року декілька разів їздила у спірну квартиру, за речами батька, оскільки йому не було у що одягнутись. Будь-якого іншого житла ОСОБА_1 не має.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що батько його дружини ОСОБА_1 весною 2014 року по телефону розповів їм, що ОСОБА_4 вижинає його з квартири, кидається у бійку. Він з дружиною ОСОБА_2 приїхали у спірну квартиру, її батько був побитий, вони викликали міліцію, але не дочекались її, забрали батька до себе, де всі разом проживають у орендованій квартирі. Потім вони з дружиною ще декілька разів приїжджали у квартиру, перший раз ОСОБА_3 кидалась у бійку до доньки, тому вони уїхали, у квітні-травні 2014 року квартира була зачинена, замки змінено, як вони з»ясували, ОСОБА_3 уїхала у Росію до чоловіка, ОСОБА_4 уїхав до Київа.

Свідок ОСОБА_13, допитана в судовому засіданні, пояснила, що зі слід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їй відомо, що ОСОБА_1 пішов з квартири добровільно, після того, як ОСОБА_4 почав робити йому зауваження щодо вживання спиртних напоїв, вона при цьому присутня не була. Поряд з цим свідок підтвердила, що їй достовірно відомо про зміну замків у спірній квартирі, замки ОСОБА_4 змінював два рази, новий ключ від квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ніхто не давав, але вона вважає, що ОСОБА_2, як би хотіла, мала можливість отримати ключі у сусідки з кв. НОМЕР_2, де ОСОБА_3 їх залишає. Про те, що ОСОБА_1 претендує на житлову площу у спірній квартирі та бажає там проживати, їй ніхто не розповідав.

Згідно ст.. 71 ЖК України, на яку посилаються позивачі за зустрічним позовом, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 не проживає у АДРЕСА_1 з поважних причин, оскільки його право на вказане жиле приміщення було порушене.

Позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від позовних вимог до ОСОБА_2, але при цьому суд встановив, що ОСОБА_2, незважаючи на її бажання знову оселитись в квартирі, не може цього зробити з причин заміни замків у квартирі та не надання їй відповідачами ключа та вільного доступу до даної житлової площі. Тобто, право ОСОБА_2 на користування житловою площею, на якій вона зареєстрована та має намір проживати, порушене.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Згідно ст.. 16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує право.

З огляду на наведене, суд вважає, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка також діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягають вселенню у АДРЕСА_1, право на проживання в якій було порушено.

Позовні вимоги за основним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд вважає не доведеними, тому відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись ст..ст. 15, 60, 212-215 ЦПК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В :

Усунути перешкоди ОСОБА_5, ОСОБА_2, малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом вселення їх у вказану квартиру.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення, а для осіб, які брали участь у справі але не були присутні при проголошенні рішення - у той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Ю.В.Шуліка