Провадження №4-с/359/7/2016
УХВАЛА

05 лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі скаргу боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія Партнер-Капітал» на дії головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року скаржник звернувся до суду з вищевказаною скаргою, якою просить суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві ОСОБА_1 по арешту всього майна боржника та оголошення заборони на його відчуження згідно постанови від 04.12.2015 року та скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування своїх вимог боржник зазначив, що 04.12.2015 року Головним державним виконавцем Микитин О.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № 38158133, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів "Фінансова компанія "Партнер - Капітал" на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 1111820 грн., у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 1005/11235/2012, виданого 17.05.2013 року.

Скаржник вважає, що вказана Постанова прийнята з порушенням норм законодавства і підлягає визнанню протиправною та скасуванню з наступних підстав.

Як видно з тексту Постанови, вказаний арешт та заборону відчуження накладено на майно Скаржника у індивідуальному виконавчому провадженні № 38158133, що стосується примусового виконання виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 1005/11235/2012, виданого 17.05.2013 про стягнення із Скаржника на користь Стягувача 1111820 грн.

При цьому, підставою для накладення арешту на майно Скаржника у виконавчому провадженні по виконанню рішення на користь Стягувача стала заява іншої особи - ОСОБА_3, подана у інших виконавчих провадженнях № 42725165 та № 42725341.

Тобто, Суб'єкт оскарження наклав арешт на майно Скаржника і оголосив заборону його відчуження у одному виконавчому провадженні № 38158133 при примусовому виконанні рішення на користь одного Стягувача в інших виконавчих провадженнях № 42725165 та № 42725341, що не стосуються Стягувача за заявою ОСОБА_3, який не є ні стороною ні учасником виконавчого провадження № 38158133.

Постанова винесена Суб'єктом оскарження у конкретному індивідуальному виконавчому провадженні № 38158133 по примусовому виконанню рішення на користь Стягувача про стягнення зі Скаржника 1111820 грн. у той час, як арешт накладено на майно Скаржника на суму 4 521 809, 00 грн., що значно виходить за межі сум, що підлягають стягненню з урахуванням суми боргу, виконавчого збору інших витрат, пов'язаних з виконавчим провадженням.

Суб'єкт оскарження обґрунтовує накладення арешту на майно Скаржника на суму 4 521809, 00 грн., що значно (у 4 рази) перевищує суму стягнення наявністю зведеного виконавчого провадження.

Однак, як видно з тексту Постанови, остання винесена Суб'єктом оскарження не у зведеному виконавчому провадженні, а у індивідуальному виконавчому провадженні № 38158133 про виконання конкретного рішення на користь конкретного і єдиного Стягувача.

Вказана постанова не є постановою про арешт майна Скаржника у зведеному виконавчому провадженні, оскільки виходячи з її змісту та вимог закону що регулює порядок винесення і зміст актів державного виконавця, зміст цієї Постанови відповідає змісту постанов, що приймаються у індивідуальному виконавчому провадженні, а не у зведеному, оскільки для зведеного виконавчого провадження Постанова не містить обов'язкових, передбачених законом реквізитів.

Отже, за таких умов не відомо, з яких підстав Суб'єкт оскарження у індивідуальному виконавчому провадженні № 38158133 вчиняє дії за заявою сторін, які не є учасниками цього провадження, накладає арешт на майно Скаржника у сумі, що значно перевищує суму стягнення, суму судового збору і усі витрати на виконавче провадження і у індивідуальному виконавчому провадженні вчиняє виконавчі дії, які згідно законодавства можуть бути вчинені лише у зведеному виконавчому провадженні.

Постанова про арешт майна Скаржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні по виконанню рішення на користь Стягувача є вже принаймні другою діючою постановою, якою накладено арешт на все майно Скаржника, причому на суму 5 291 291 грн. та третьою діючою постановою, якою на Скаржника накладено заборону на відчуження майна.

Так, зокрема, Постановою Суб'єкта оскарження від 14.07.2015 вже було накладено арешт на все майно Скаржника та оголошено заборону його відчуження. Постановою суб'єкта оскарження від 18.06.2014 року накладено заборону на відчуження всього майна Скаржника.

Постановою, що оскаржується, знову вдруге накладено арешт на все майно боржника та втретє оголошено заборону його відчуження.

Законодавство України не надає Суб'єкту оскарження права арештовувати майно боржника та оголошувати заборону його відчуження безліч разів.

У судове засідання з»явився представник скаржника ОСОБА_4, яка скаргу підтримала з викладених вище підстав.

Головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи в судове засідання не з»явилась, заяви про відкладення розгляду справи суду не надала, а тому суд ухвалив проводити розгляд скарги у її відсутність.

Суд дослідивши матеріали скарги приходить до висновку про її задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державну виконавчу службу задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення були прийняті відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника порушено не було, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 04.12.2015 року Головним державним виконавцем Микитин О.С. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні № 38158133, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів "Фінансова компанія "Партнер - Капітал" на користь ОСОБА_2 (далі - Стягувач) суми боргу в розмірі 1111820 грн., що винесення у зв'язку з примусовим виконанням виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської області № 1005/11235/2012, виданого 17.05.2013.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем в тому числі шляхом: проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

Так, зокрема, Постановою державного виконавця від 14.07.2015 вже було накладено арешт на все майно Скаржника та оголошено заборону його відчуження. Крім цього вказаною постановою накладено арешт на акції та облігації інших юридичних осіб, які не є сторонами виконавчого провадження. Ухвалою суду постанову державного виконавця в частині накладення арешту на акції і облігації конкретних юридичних осіб скасовано.

Аналогічно, постановою суб'єкта оскарження від 18.06.2014 року накладено арешт на акції юридичних осіб, які не є стороною виконавчого провадження та заборону на відчуження всього майна Скаржника. Ухвалою суду постанову державного виконавця в частині накладення арешту на акції і облігації конкретних юридичних осіб скасовано.

Таким чином, на час розгляді справи в суді, залишаються чинними постанови державного виконавця у об»єднаному виконавчому провадженні, в частині накладення арешту на все майно боржника та заборони його відчуження, що належить ТОВ «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія Партнер-Капітал», а тому повторне накладення арешту на майно і заборону його відчуження з тих самих підстав, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено.

У відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Головний державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 своїх заперечень на скаргу не надала, а тому суд вважає викладені в скарзі доводи такими, що заслуговують на увагу і є додатковими підставами для задоволення скарги.

Керуючись ч.1 ст. 11, ч.2 ст.15, ч.1, ч.2 та ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.383, ч.2 ст.387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, по накладенню арешту на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія Партнер-Капітал», оголошення заборони на його відчуження згідно постанови від 04.12.2015 року неправомірними.

Постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, по накладенню арешту на все майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адмініструванню недержавних пенсійних фондів «Фінансова компанія Партнер-Капітал», оголошення заборони на його відчуження скасувати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу, на протязі пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський