печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6626/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І. М. у виконавчому провадженні № 44422544 про обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта І. М. звернувся до суду з вказаним поданням про обмеження виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 44422544, відкритого для примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 08.08.2014 про стягнення із засудженої ОСОБА_2 на користь Державного підприємства Торговий Дім «Етанол» матеріальної шкоди у розмірі 11866700 грн.

У судове засідання державний виконавець не з'явився, про розгляд подання повідомлений належним чином, заяви або клопотання не подав, про причини неявки суду не повідомив. У прохальній частині подання просив заяву розглянути без участі державного виконавця.

Суд, вивчивши подання, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що у задоволенні подання державного виконавця слід відмовити.

Подання мотивується тим, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться виконавче провадження № 44422544 з примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 08.08.2014, видано у кримінальній справі № 1/760/117/14 про стягнення з засудженої ОСОБА_2 на користь ДП ТД «Етанол» відшкодування матеріальної шкоди у сумі 11866700 грн.

15.08.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Каращук К. Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44422544 по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа з наданням боржнику строку для добровільного виконання, але у строк, встановлений для добровільного виконання, борг погашено не було.

Звертаючись до суду із поданням про обмеження виїзду боржника за межі України, державний виконавець обґрунтував свої вимоги тим, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з неї суми відшкодування, завданої матеріальною шкодою, та перешкоджає державному виконавцю у здійсненні виконавчих дій, що може зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, у поданні державний виконавець вказує, що з метою повного, реального та своєчасного виконання рішення суду державним виконавцем направлено запити до реєструючи органів для виявлення рухомого та нерухомого майна, належного боржнику, про що в матеріалах виконавчого провадження містяться відповідні документи та витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Також державний виконавець зазначив у поданні, що матеріали виконавчого провадження містять документи, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, наявність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання. Так, боржнику було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження для виконання та встановлено семиденний термін для добровільного виконання. Однак зазначена вимога була проігнорована. В той же час державним виконавцем, відповідно до вимог закону, було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику на праві власності.

В мотивуванні вимог державного виконавця вказано, що Постановою Голови Державної виконавчої служби України від 26.09.2014 при відділі створено виконавчу групу щодо виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 08.08.2014 № 1/760/117/14. Керівником виконавчої групи затверджено державного виконавця відділу Борейка М.В. Супровідним листом від 30.09.2014 № 14-0-25-415/5.-680/7 на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області направлено доручення щодо опису та арешту майна боржника, а саме: квартира АДРЕСА_1. На адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області підготовлено лист від 24.10.2014 № 14-0-25-415/5.-680/7 щодо надання інформації про стан виконання доручення керівника групи № 14-0-25-415/5.-680/7. Проте, даний лист на адресу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області не направлено, в зв'язку з тим, що пошта в напрямку Донецької області тимчасово не надсилається. Зазначене доручення на даний час залишається невиконаним в зв'язку із проведенням на території місцезнаходження майна боржника антитерористичної операції. Актом опису й арешту майна № 680/7 від 18.12.2014 описано та арештовано житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, АДРЕСА_2 перебуває в іпотеці (договір іпотеки 2755 від 02.08.2006) в ПАТ «Укрсоцбанк». З метою недопущення порушення прав та законних інтересів іпотекодержателя - ПАТ «Укрсоцбанк», листом від 19.01.2015 № 14-0-25-415/5.- 318/7, державним виконавцем роз'яснено право на звернення до суду з позовом про зняття арешту (виключення з акту опису та арешту) майна боржника, а саме: АДРЕСА_2. Згідно листа іпотекодержателя від 04.02.2015 № 08.305-87/1808 ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із позовом щодо виключення АДРЕСА_2 з акту опису й арешту. Викликом від 08.06.2015 та 16.06.2015 зобов'язано боржника з'явитися до державного виконавця та надати пояснення з приводу сплати за вищевказаним виконавчим документом. Однак, боржник виклики проігнорував.

В обґрунтування подання вказано, що державним виконавцем вжито усіх можливих заходів для виконання рішення суду та вчиняються інші необхідні дії максимально можливі із наданих державному виконавцю законом повноважень. Однак, станом на сьогоднішній день боржником не надано документального підтвердження щодо здійснення жодних дій для повного або часткового погашення заборгованості.

Державний виконавець стверджує, що дії боржника можливо розцінювати не інакше як ухилення від виконання зобов'язань, передбачених вимогами чинного законодавства під час виконання судового рішення.

Положенням цивільного процесуального закону, а саме ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

При цьому частиною 2 вказаної статті передбачено імперативну норму, якою встановлено, що суд розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з п. 18 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Судом встановлено, що вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 07.10.2013у справі № 1/760/117/14 стягнуто із засудженої ОСОБА_2 на користь ДП ТД «Етанол» матеріальну шкоду у сумі 11866700 грн. та 08.08.2014 видано у цій частині виконання вироку виконавчий лист.

Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження 15.08.2014 та надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання.

Вирішуючи питання про задоволення подання, судом має перевірити вчинення державним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з'ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відтак, вбачається, що державним виконавцем залишився недоведеним факт ухилення боржника від виконання визначеного зобов'язання, викладені у поданні обставини не підтверджено письмовими доказами.

При цьому, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, державний виконавець надав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого листа, копії двох викликів до державного виконавця від 08.06.2015 та 16.06.2015. Проте, не надав доказів стосовного того, що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження, доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, отримання викликів до державного виконавця, доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та вимог державного виконавця, доказів того, що останнім вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" спрямовані на погашення боржником суми.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І. М. у виконавчому провадженні № 44422544 щодо примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 08.08.2014 про стягнення із засудженої ОСОБА_2 на користь Державного підприємства Торговий Дім «Етанол» матеріальної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Литвинова