Справа № 758/6537/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що 31 липня 1999 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися з листопада 2014 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні позов визнала у повному обсязі, просила розірвати шлюб.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом установлено, що 31 липня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 31 липня 1999 року, актовий запис № 1009 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 3).

Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися з листопада 2014, спільне господарство вони не ведуть.

Примирення сторін є неможливим.

Спір щодо місця проживання ОСОБА_3 відсутній.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112 СК України, ст. ст. 3, 10, 11, 15, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зазначеною у свідоцтві про одруження як ОСОБА_2, зареєстрований 31 липня 1999 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1009 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін «ОСОБА_2».

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до Відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, відповідно до вимог ст. 115 СК України.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна