Справа № 456/3828/15 Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/783/1352/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Мельничук О.Я.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа Відділ державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області, про визнання права власності на 1/2 частину квартири і зняття арешту, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову у даній справі та ухвалено накласти арешт на 1/2 частини квартири по вул. Б. Хмельницького, 27/32 в м. Стрию Львівської області. Заборонено продаж, реалізацію на прилюдних чи електронних торгах чи іншим способом відчуження 1/2 частини квартири по вул. Б. Хмельницького, 27/32 в м. Стрию Львівської області.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_4, оскільки вважає, що така є незаконною та підлягає скасуванню, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. Апелянт зазначає, що в ухвалі суду не вказано чи заборона стосується однієї і тієї ж частини квартири чи різних. Крім того, стверджує, що суд даною ухвалою фактично зупинив виконавче провадження №48216571 про стягнення ОСОБА_5 на користь апелянта завданих збитків, витрат на проведення ремонтних робіт та моральної шкоди в розмірі 219 367грн., хоча зупинення виконавчого провадження є виключною компетенцією державного виконавця.

Просить ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 рокускасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 94).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 в заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить достатніх підстав для її задоволення.

Згідно ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, у вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4. третя особа Відділ ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області про визнання за нею права власності на 1/2 частини квартири по вул. Б. Хмельницького, 27/32 в м. Стрию Львівської області.

В обґрунтування позову посилається на те, що вона разом із відповідачем ОСОБА_5 є співвласником квартири по вул. Б. Хмельницького, 27/32 в м. Стрий, Львівської області. Цей факт стверджується рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.06.2011 року, яке набрало законної сили, за висновками якого за час перебування у шлюбі вона і ОСОБА_5 придбали спірну квартиру по вул. Хмельницького, 27/32 в м. Стрию, яка є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу спірної квартири від 26.02.1997 року було оформлено на імя відповідача і ОСОБА_5, то суд повернув квартиру йому, однак вважає, що це жодним чином не впливає на її право спільної сумісної власності на неї.

Таким чином, позов ОСОБА_2 носить майновий характер, та стосується реалізації права останньої на власність, частку спірної кватири по вул. Б. Хмельницького, 27/32 в м. Стрию Львівської області, як спільного майна подружжя.

Судом встановлено також, що у 2014 році відповідач ОСОБА_5 звернувся до Стрийського міськрайонного суду Львівської області з позовом до неї і до ОСОБА_7 в процесі розгляду справи ухвалою Стрийського районного суду Львівської області від 09.09.2014 року за клопотанням ОСОБА_5 було накладено арешт на вищезгадану квартиру. В подальшому рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2015. (зі змінами, внесеними рішенням Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2015 р.) з ОСОБА_5 стягнуто 124 980 гривень, 44 387, 00 гривень витрат на проведення ремонтних робіт, 50 000 гривень моральної шкоди і судові витрати (а.с.15-22, 23-25, 44-45).

Таким чином, виконання рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.02.2015. про стягнення з ОСОБА_5 на користь апелянта завданих збитків, витрат на проведення ремонтних робіт та моральної шкоди безпосередньо не стосується безпосередніх прав та законних інтересів стягувача на вказану спірну квартиру, реалізація якої може бути лише одним із способів виконання рішення суду.

В той же час, враховуючи характер позовних вимог ОСОБА_2 у даній справі, можливість ускладнення вирішення спірних майнових правовідносин в майбутньому та виконання рішення суду без забезпечення позову в заявлений спосіб, суд, при вирішенні даного питання та постановленні оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, дотримався вимог ст.ст.151 152 ЦПК України, в тому числі і щодо процедури розгляду заяви позивача про забезпечення позову відповідно до ст. 153 ЦПК України.

В супереч твердженням апелянтів, обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, безпосередньо не зупиняє виконання іншого судового рішення, що набрало законної сили, відповідає можливому виду забезпечення позову, передбаченому ст.152 ЦПК України.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність оскаржуваної ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права та не знаходить підстав для її скасування.

З урахуванням зазначеного та керуючись ч.3 ст.151, ст. 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 вересня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

ОСОБА_8