АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5415/16 Справа № 208/8370/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Григорченко Е.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про повернення суми депозиту, стягнення збитків та інфляційних витрат, відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, і вточнивши позовні вимоги, просить суд повернути йому депозит у сумі 2 801,05 доларів США; стягнути з відповідача на користь позивача збитки у розмірі 233,72 долара США та 3% річних у розмірі 39,37 доларів США; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 26.05.2014р. між позивачем та відповідачем укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід» №799065/2014, згідно якого позивач розмістив на своєму рахунку в установі відповідача на визначений строк, а саме до 26.06.2014 року 4000,00 доларів США з виплатою відповідачем відсотків у розмірі 12% річних. 26.06.2014 року він звернувся до відповідача із заявою про повернення банківського вкладу, але йому було роз'яснено, що кошти в установі банку відсутні, та водночас запропоновано розмістити кошти на депозитний рахунок ще на місяць. Погодившись на вказану пропозицію, 26.06.2014 року позивач уклав з відповідачем договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №814774/2014, строк дії якого спливав 26.07.2014р. 25.07.2014 року позивач звернувся із заявою до відповідача із вимогою повернути депозитні кошти. 29.07.2014р. представником відповідача йому було повідомлено про неможливість повернути банківський вклад у розмірі 4000,00 доларів США, та, водночас, запропоновано повернути 2000,00 доларів, а 2000,00 доларів США розмістити на депозит ще на місяць. Позивач погодився на вказану пропозицію, і 29.07.2014р. уклав з відповідачем договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №827762/2014, згідно якого розмістив на своєму рахунку в установі відповідача на визначений строк, а саме до 29.08.2014 року 2000,00 доларів США з виплатою відповідачем відсотків у розмірі 12% річних. В липні-серпні 2014р. відповідач виплатив позивачу 1198,95 доларів США, а решта коштів у сумі 2801,05 доларів США так і залишилась невиплаченою. При цьому, якби відповідач вчасно повернув депозитні кошти, він би мав можливість отримати певний дохід, розмістивши кошти, наприклад, в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». Разом з цим, через неповернення відповідачем депозитних коштів, упущена вигода позивача відповідно до ст.ст.22, 623 ЦК України станом на 16.02.2015р. складає 233,72 долара США,&nbsp; а 3% річних від простроченої суми 39,37 доларів США. Крім того, незаконними діями відповідача позивачу було завдано моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., яку він також просить стягнути з відповідача на підставі ст.1167 ЦК України.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року. Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» «Про повернення суми депозиту; стягнення збитків; стягнення інфляційних втрат та моральної шкоди» - задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» ( ) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: депозитні кошти у сумі 2 801 ( дві тисячі вісімсот один) долар 05 центів США, розміщені ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на банківському рахунку Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5»; 3% річних у розмірі 39 (тридцять дев'ять) доларів США 37 центів. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 року апеляційну скаргу відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою районного суду від 28.07.2015 року залишено заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2015 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.02.2015 року в частині стягнення з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь держави судового збору у розмірі 748,73 грн скасовано. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.05.2016 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.04.2015 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.11.2015 року скасовано та передано питання на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги позивача та задоволення апеляційної скарги ПАТ «Всеукраїнського акціонерного банку» з наступних підстав.

Не погодившись з рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.02.2015 року, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та упущеної вигоди змінити, посилаючись на те, що в оскаржуваній частині рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Не погодившись з рішенням суду від 17.02.2015 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_5» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наданого позивачем примірника Договору банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід» №799065/2014 та Меморіального ордеру № 1179385 від 26.05.2014р., 26.05.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір банківського вкладу, за яким позивач розмістив в установі відповідача строковий вклад у розмірі 4000 доларів США строком на один місяць з дня укладання договору та з щомісячною виплатою процентів, для чого відповідач відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок № 4556.

Згідно Договору банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №814774/2014, та Меморіального ордеру № 1180516 від 26.06.2014р., 26.06.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір банківського вкладу, за яким позивач розмістив в установі відповідача строковий вклад у розмірі 4000 доларів США строком на строк 13-ть місяців з дня укладання договору та з щомісячною виплатою процентів, для чого відповідач відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок № 1827.

Згідно Договору банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №827762/2014, та Меморіального ордеру № 1315956 від 29.07.2014р., 29.07.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір банківського вкладу, за яким позивач розмістив в установі відповідача строковий вклад у розмірі 2000 доларів США строком на строк 13-ть місяців з дня укладання договору та з щомісячною виплатою процентів, для чого відповідач відкрив на ім'я позивача вкладний рахунок № 1946.

Як зазначає позивач, звернувшись до відповідача зі спливом встановленого вищевказаним договором строку із вимогою повернути суму строкового вкладу у розмірі 2801,05 доларів США, він отримав усну відмову у повернені коштів, що змусило його звернутися до суду.

Згідно Виписки про рух коштів на рахунку позивача в установі відповідача за період з 29.07.2014р. по 24.09.2014р., станом на 24.09.2014р. на вказаному рахунку позивача знаходиться 2801,05 доларів США.

З наведеного суд вбачає, що, зі спливом встановленого вищевказаним договором строку, відповідач суму вкладу позивачу не повернув. При цьому, суму вкладу після встановленого договором строку повертав частково, через що станом на час звернення позивача до суду сума вкладу на рахунку позивача складає 2801,05 доларів США.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що відповідачем невиконано умови вищезазначених договорів банківського вкладу, укладених з позивачем, що, в свою чергу, є підставою для задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача депозитних коштів у сумі 2801,05 доларів США. Позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 233,72 долара США упущеної позивачем вигоди задоволенню не підлягають через недоведеність позивачем факту існування відповідних збитків. Позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають задоволенню, оскільки на час розгляду справи боржник відповідач по справі, прострочив виконання грошового зобов'язання. Та відмовив у стягненні моральної шкоди, так як це непередбачено договором, Цивільним кодексом України або будь-яким іншим законом.

Але з висновками суду першої інстанції щодо стягнення суми вкладу та 3% річних погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно Договору (п.2.1. Договору) позивач ознайомився та погодився, що відкриття та обслуговування її поточного рахунку буде здійснюватися в порядку та на умовах встановлених вказаним Договором та Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ ВіЕйБі Банк (надалі Правила) та погодилася з ними.

За умовами п.2.1. Договору, користуватися Правилами позивач має можливість на інформаційних стендах, розміщених у відділеннях Банку та на Інтернет сайті Банку www.vab.ua.

Сторони досягли згоди з усіма істотними умовами, які викладені в цьому Договорі та Правилах. Протягом дії Договору Правила можуть змінюватися в порядку, закріпленому Правилами.

Пункт 9.1.1. Правил встановлює істотну умову: ОСОБА_4., як клієнт, повідомлений про те, що стосовно деяких операцій можуть застосовуватися обмеження (наприклад, за сумою операцій), встановлені законодавчими та нормативними актами, внутрішніми правилами та процедурами Банку, інших банків та/чи платіжних систем, через які ці операції здійснюються.

У звязку з закінченням дії договору позивач усно повідомив відповідача, що у звязку із закінченням строку дії вищезазначеного договору він просив повернути суму вкладу.

З метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів банків, виходячи із пріоритетності підтримки цінової стабільності в державі, сприяння стабільності банківської системи України, забезпечення розрахунків, у тому числі в зовнішньоекономічній діяльності та повязаних з нею операцій, керуючись статтею 99 Конституції України, статтями 6, 7, 15, 55 та розділами IV, V, VIII Закону України Про Національний банк України, статтями 66, 67 та главою 11 Закону України Про банки і банківську діяльність, статтями 4, 6 та 11 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року №15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю, статтями 8 та 9 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, Правління Національного банку України 06.02.2014 року прийняло постанову №49 Про заходи щодо діяльності банків та проведення валютних операцій (постанова втратила чинність згідно з постановою Правління НБУ від 28.03.2014 року № 172).

Постановою Правління НБУ від 27.02.2014 року №104 були внесені зміни до постанови №49 від 06.02.2014 року в частині зобовязання банків обмеження видачі (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомата банків у межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України та не допускати обмежень щодо переказу коштів в іноземній валюті, що належать клієнтам, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України (постанова втратила чинність згідно з постановою Правління НБУ від 28.03.2014 року №172).

Постановою Правління Національного банку України від 28.03.2014 року №172 Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій дані зобовязання для банків залишились чинними. Додатково зазначено, що зазначена вимога поширюється на видачу (отримання) готівкових коштів як в межах України, так і за її межами, незалежно від кількості рахунків клієнта в одному банку. Постановою Правління Національного банку України від 30.05.2014 року №328 Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій постановою Правління Національного банку України від 29.08.2014 року №540 Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України, постановою Правління Національного банку України від 01.12.2014 року №758 Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України, продовжено дію вищезазначених обмежень щодо видачі валютних коштів клієнтів з поточних, вкладних рахунків.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733/БТ Про віднесення Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_5 до категорії неплатоспроможних виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення №123 про запровадження з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Всеукраїнський ОСОБА_5. Протягом дії тимчасової адміністрації вкладники банку - фізичні особи, можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу (депозиту), строк дії яких закінчився, в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше 200 000 грн. (а.с.8).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову і стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4 суму залишку вкладу у розмірі 2801,05 долаівр, 3% річних в сумі 39,37 доларів США, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості цих вимог ОСОБА_4Г, однак з такими висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення №123 щодо запровадження з 21.11.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ ВіЕйБі Банк. Тимчасову адміністрацію в ПАТ ВіЕйБі Банк було запроваджено строком на 3 місяці, з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 17.02.2015 року за №35 дію тимчасової адміністрації продовжено до 20.03.2015 року.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року за №188 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року (а.с.17).

Таким чином, на час розгляду справи в ПАТ ВіЕйБі Банк була введена тимчасова адміністрація та запроваджено процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до п.16 ст. 2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п.6 ст. 2 вказаного Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), а також зобовязань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобовязань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобовязаннями банку перед кредиторами.

Таким чином, під час дії тимчасової адміністрації вимоги вкладників не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що Національним банком України відкликано банківську ліцензію ПАТ ВіЕйБі Банк, а також те, що банківська діяльність ПАТ ВіЕйБі Банк завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, ПАТ ВіЕйБі Банк не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, у звязку із чим уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку позбавлена права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів.

Статтею 45 Закону встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду, кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. При цьому черговість та порядок задоволення вимог до банку за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку, визначені статтею 52 Закону.

Відповідно до ч.4 ст. 48, ст. 45 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб після опублікування відомостей про ліквідацію відповідача та призначення уповноваженої особи Фонду у газеті Голос України, уповноважена особа Фонду на ліквідацію складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.6 ст. 49 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб уповноважена особа Фонду на ліквідацію не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Беручи до уваги, що 10.02.2015 року здійснені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виплати та повернені позивачу його грошові кошти у розмірі 2801,05 доларів США, а інших вимог до відповідача предявлено не було, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування судом норм матеріального права.

Така позивація викладена в Постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 року у справі №6-1123цс16

Доводи апеляційної скарги позивача, що суд неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2016 року встановлено, що рішення суду першої інстанції в цій частині є законними та обґрунтованими. Зазначені висноки ВССУ відповідно до ст. 338 ЦПК Украпїни є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_4, задоволення апеляційної скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк», часткового скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмовити у задоволенні позовних вимог в оскаржуваній частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

вирішив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» - задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року скасувати в частині стягнення суми депозиту та інфляційних витрат, відмовивши у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змиін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ: