АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/129/16 Справа № 201/1216/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Романюк М.М.
06 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Котушенко С.П., Прозорової М.Л.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсними кредитних зобовязань та зобовязання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом 30 січня 2015 року. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що у 2013 році вона отримала в ПАТ КБ "ПриватБанк", в користування пластикову картку № 5168 7423 0223 5332 з кредитним лімітом в 20 000грн. У вересні 2014р. в процесі використання вказаної кредитної картки, позивачці стало відомо, що її пластикова картка заблокована. Як згодом їй стало відомо, причиною блокування було вчинення 16 вересня 2014 року невстановленою особою незаконного платежу із застосуванням системи "Приват24" на суму 17 680 грн. Інформація про здійснення вказаного платежу 16 вересня 2014 року з карткового рахунку до пластикової картки № 5168 **** **** 5332 позивачці від банку не надходила. У зв'язку з незаконним вчиненням платежу, 23 вересня 2014 року позивач звернулася до чергової частини Юрївського райвідділу Управління МВС України в Дніпропетровській області із заявою про вчинення невстановленою особою злочину за ознаками ч.1 ст.185 КК України. З урахуванням зазначеного просить визнати недійсними її кредитні зобовязання перед відповідачем за кредитним договором SAMDN0958, оформленим заявою ОСОБА_2 про видачу кредитної картки від 19 січня 2009 року, які виникли на підставі правочину щодо списання 16 вересня 2014 року кредитних коштів в сумі 17 680 грн. з її карткового рахунку до кредитної пластикової картки № 5168 7423 0223 5332, відкритого в ПАТ КБ "ПриватБанк" та зобовязати банк відновити залишок коштів на її картковому рахунку.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2015 року у задоволенні заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

З даним висновком погоджується і колегія апеляційного суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 січня 2009 року ОСОБА_2 було отримано, за її заявою, кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту розміром 3 000 грн. на платіжну картку 4149 6053 2360 0338, картковий рахунок 2625, зі сплатою процентів за користування грошима на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, жовтень 2015 року.

Кредитний договір складається з заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг.

В подальшому, у 2013 році, ОСОБА_2 було отримано кредитну карту 5168 7423 0223 5332 з кредитним лімітом 20 000 грн., картковий рахунок 2625.

16 вересня 2014 року із застосуванням системи "Приват24" з карткового рахунку 2625 було переведено на картку 4731 2171 0692 6775 кошти в сумі 17 680 грн.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

З аналізу Глави 72 Цивільного кодексу України випливає, що банк зобовязаний виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком визначених законодавством та умовами договору.

Правила користування кредитною карткою закріплені в положенні "Умови і правила надання банківських послуг", згідно яких, "Приват24" це система інтернет-платежів, що дозволяє керувати картковим рахунком із застосуванням інтернета, тобто це є дистанційне керування коштами, які знаходяться на картці (пункт 1.1.1.27 Правил).

При вході до системи "Приват24" програмою запитується пароль, тобто відбувається ідентифікація клієнта згідно п.1.1.1.38 Правил.

Відповідно до п.1.1.1.66. пароль - це унікальна послідовність символів та цифр, що використовується для ідентифікації клієнта в "Приват24".

Згідно п.1.1.5.5. Правил, банк не несе відповідальності у випадку якщо контрольна інформація відправлена в SMS повідомленні, яка необхідна для входу в систему "Приват24" стане відомою іншим особам в результаті недобросовісного виконання клієнтом умов їх зберігання та використовування, в той час як згідно п.1.1.5.29 така відповідальність покладена на держателя карти, який несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією до моменту звернення власника карти в банк та блокування карти, і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням того, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту, що гроші в сумі 17 680 грн. були зняті з рахунку без її згоди, тобто шахрайським способом, приймаючи до уваги, що банк зобовязаний здійснювати операції на вимогу клієнта, ідентифікація якого здійснюється шляхом направлення пароля SMS повідомленням на номер держателя карти, за нерозповсюдження якого відповідає останній, підстав вважати незаконними дії ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо перерахування коштів відсутні, а тому висновок суду про відмову в задоволенні позову є вірним.

Посилання апелянта з приводу того, що дії банку щодо перерахування коштів в розмірі 17 680 грн. з картки 4149 6053 2360 0338 є не правомірними оскільки у 2013 році нею було здано вказану картку, а в замін отримано нову картку 5168 7423 0223 5332, не заслуговують на увагу, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що обидві картки (4149 6053 2360 0338 та 5168 7423 0223 5332) були в користуванні позивача, так як проведення будь-яких маніпуляцій з картою стає не можливим після закінчення строку дії карти (жовтень 2015 року) або після постановки карти в СТОП-ЛИСТ. Позивачем відповідних дій для блокування не використовуваної карти зроблено не було, строк її дії не сплив, а тому підстав вважати її неактивною не має, тим паче Правила не містять заборони щодо використовування декількох карток для обслуговування одного картрахунку. Будь яких доказів того, що позивачем карта 4149 6053 2360 0338 була здана відповідачу у 2013 році у зв'язку з закінченням строку дії, не надано, крім того, посилання на те, що строк дії карти закінчився не відповідає дійсності, оскільки згідно наданих відомостей її строк дії до жовтня 2015 року.

Твердження апелянта з приводу того, що карта 4149 6053 2360 0338 перебуває в стані LOST, а тому проведення операцій з її використанням було неможливим не заслуговує на увагу, оскільки наданим скрін-шотом інформації, на який посилається позивач, по вказаній картці зафіксовано її стан на 18 листопада 2015 року, даних як б вказували, що карта перебувала в такому стані на період здійснення оспорюванної операції, 16 вересня 2014 року, не надано. Крім того, з роздруківки по картрахунку 2625 вбачається, що карта 4149 6053 2360 0338 за період з лютого 2014 року по вересень 2014 року використовувалася, проводилися грошові перекази, в тому числі зарахування переказів з карти позивача, а також відбулося поповнення мобільного телефону чоловіка позивача.

Крім того, на спростування доводів апелянта щодо ненадходження на телефон позивача смс-повідомлення, відповідачем був наданий скрін-шот архіву SMS повідомлень з якого вбачається, що 16 вересня 2014 року на мобільний телефон ОСОБА_2 надходили запитувані паролі необхідні для входу в систему дистанційного керування коштами.

Посилання апелянта з приводу того, що кредитний ліміт банком було самостійно підвищено, що дало змогу безперешкодно зняти 17 680 грн., не заслуговує на увагу, так як картрахунок для карт 4149 6053 2360 0338 та 5168 7423 0223 5332 є єдиним, а тому і ліміт встановлений за заявою позивача в розмірі 20 000 грн. на карту 5168 7423 0223 5332 є дійсним для обох карт.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_3