РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18601/15-ц

пр. № 2/759/1419/16

02 лютого 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Куркіній І.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 04.09.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис № 941) між нею та ОСОБА_2 посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Сторони на час звернення до суду разом не проживають, не ведуть спільного господарства та мають окремий бюджет. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Майнового спору та спору щодо визначення місця проживання дитини та її утримання не має.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживають однією сім'єю близько двох років.

ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що з позивачем не проживають однією сім'єю з жовтня 2015 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2004 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва зроблено актовий запис № 941 та видано відповідне свідоцтво (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 117 та видане відповідне свідоцтво (а.с.10).

Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 бажає залишити прізвище набуте в шлюбі «ОСОБА_1».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 57, 60, 209, 213-215, 218, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04.09.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва (актовий запис № 941), розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище набуте в шлюбі «ОСОБА_1».

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя :