УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКолодійчука В.М.,
суддів: Висоцької В.С., Умнової О.В.,Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 25 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В травні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС), на її користь 287 724 грн 75 коп., сплачених нею за придбане з прилюдних торгів від 17 червня 2013 року нерухоме майно у вигляді житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_6 обґрунтувала тим, що прилюдні торги з реалізації вказаного вище арештованого нерухомого майна, проведені 17 червня 2013 року Хмельницькою філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в судовому порядку визнані недійсними, також було скасовано і правовстановлюючі документи позивача на придбане з торгів майно.

За купівлю з торгів вказаних вище житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_6 сплатила відповідачеві 287 724 грн 75 коп., а оскільки торги скасовано, то їх сторони повинні бути повернуті в попереднє становище з підстав, передбачених ст. 216 ЦК України, в тому числі сплачені кошти мають бути повернуті покупцеві. Вимога позивача до відповідача про повернення коштів залишилася не виконана, а тому ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним позовом для захисту порушених прав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25 серпня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 25 серпня 2015 року і ухвалити у справі нове рішення по суті позову, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судами встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2011 року стягнуто солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 1 354 510 грн 67 коп. заборгованості за кредитними договорами.

Майно, що належало ОСОБА_7, а саме: цегляний житловий будинок, загальною площею 476,6 кв. м та земельна ділянка площею 0,10 га, по АДРЕСА_1, були описані та арештовані у відповідності до акту опису і арешту майна від 14 листопада 2011 року.

22 березня 2013 року між ВДВС та Хмельницькою філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Пунктами 1.2, 1.3 зазначеної угоди передбачено, що ДВС передає Спеціалізованій організації нерухоме майно, арештоване державним виконавцем, а саме: житловий будинок загальною площею 476,6 кв. м. та земельну ділянку площею 0,1 га по по АДРЕСА_1, а Спеціалізована організація надає послуги по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації майна (а. с. 65).

17 червня 2013 року приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» були проведені прилюдні торги з реалізації вищевказаного майна та воно було продане ОСОБА_6 за ціною 287 724 грн 75 коп., що підтверджується даними протоколу проведення прилюдних торгів від 17 червня 2013 року (а. с. 41, 42).

На аркуші справи 40 міститься оригінал банківської квитанції від 25 червня 2013 року з якого вбачається, що ОСОБА_6 сплатила за придбане з торгів нерухоме майно 253 197 грн 78 коп. Отримувачем коштів у квитанції зазначено ВДВС.

34 526 грн 97 коп. ОСОБА_6 було внесено на рахунок приватного підприємства «СП «Юстиція» у вигляді гарантійного внеску і такі кошти залишилися у приватного підприємства «СП «Юстиція» у вигляді оплати наданих підприємством послуг з реалізації проданого з торгів майна (а. с. 41, 42).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2013 року в справі № 686/14790/13-ц, залишеним без змін (у вказаній нижче частині) рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 22 січня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2014 року, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації житлового будинку загальною площею 476,6 кв. м. та земельної ділянки площею 0,1 га., що знаходяться по АДРЕСА_1, договір купівлі-продажу цих об'єктів, оформлений актом про проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, а також визнано недійсними: свідоцтва про право власності, видані на ім'я ОСОБА_6, на вказаний житловий будинок, протокол прилюдних торгів № 1911313-1 від 17 червня 2013 року та акт про проведення прилюдних торгів з продажу предметів іпотеки.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_6 вважала, що перераховані нею кошти за недійсним договором купівлі-продажу нерухомого майна з прилюдних торгів, які вона перерахувала на рахунок ВДВС та приватного підприємства «СП «Юстиція», повинні бути їй повернуті ВДВС на підставі ст. 216 ЦК України.

Ухвалюючи у справі судове рішення про відмову в позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що продавцем у процедурі проведення прилюдних торгів є спеціалізована організація, яка діє на підставі договору з відповідним відділом ДВС, який не є стороною договору та не може повернути передане за договором майно у вигляді грошових коштів в порядку реституції. Вимоги ж до належних відповідачів, а саме: спеціалізованої організації, тих, які без відповідної правової підстави утримують в себе чуже майно (кошти), позивачем не заявлялись, а тому суди визнали позов до виконавчої служби безпідставним.

З такими висновками судів погодитися не можна.

Наказом Міністерства Юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 було зареєстроване Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (чинне на момент підготовки та проведення торгів у даній справі), який визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Згідно з п.1.2 цього Положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

У пункті 2.2. Положення надано визначення прилюдних торгів як продажу майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Результати торгів оформлюються актом державного виконавця про проведені прилюдні торги, який затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби (п. 6.1 Положення).

Складання за наслідками проведення прилюдних торгів відповідного акта є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах. Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві. На підставі цього акту нотаріус видає свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець (ст. 655 ЦК України).

Покупцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт.

Продавцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і державний виконавець, від імені якого могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів.

Відповідно до п. 3.1 Тимчасового положення, орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

За своєю природою такі договори, як правило, є договорами комісії (ст. ст. 1011-1013 ЦК України).

Якщо спеціалізована організація виступає від власного імені на підставі договору комісії, укладеного з виконавчою службою, то стороною договору купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є спеціалізована організація.

Якщо ж, на підставі укладеного спеціалізованою організацією з виконавчою службою договору, ця організація під час укладення на торгах договору купівлі-продажу виступає не комісіонером, а представником виконавчої служби, то стороною такого договору є остання.

Оскільки відносини між виконавчою службою та спеціалізованою організацією регулюються саме укладеним між ними договором, то в кожному конкретному випадку, виходячи з його умов, слід знаходити відповідь, хто саме є продавцем за укладеним на торгах договором і до кого може звернутися покупець з вимогою про повернення коштів у разі недійсності такого договору купівлі-продажу із застосуванням правового механізму, передбаченого ст. 216 ЦК України.

До таких правових висновків дійшов і Верховний Суд України у постанові від 18 листопада 2015 року, справа № 6-1884цс15.

При розгляді справи суди першої та апеляційної інстанцій не перевірили належним чином умов укладеного між ВДВС та спеціалізованою організацією договору, не встановили характеру правовідносин між ними та дійшли передчасних висновків про те, що ВДВС є неналежним відповідачем у справі.

Крім того, з'ясувавши, що позов заявлено до неналежного відповідача, суди мали використати правові механізми ч. 4 ст. 10, ст. 33 ЦПК України та роз'яснити позивачеві про наявність у нього процесуального права на вимогу по заміні неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів у справі, чого зроблено не було.

У зв'язку з наведеним та враховуючи, що порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущено як судом першої інстанції так і апеляційним судом (ст. 303 ЦПК України), то ухвалені у справі судові рішення не відповідають вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, вони підлягають скасуванню, з направленням справи на новий судовий розгляд до міськрайонного суду.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 25 серпня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук
Судді:В.С. Висоцька О.В. Кафідова О.В. Умнова І.М. Фаловська