Справа № 128/3472/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності за членом колгоспного двору, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та визнання права власності за членом колгоспного двору, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_5 в с. Горбанівка Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить: 1/2 частка у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1, що належав померлій згідно виписок з погосподарських книг, як члену колгоспного двору. Однак, мати ОСОБА_5 за життя не отримала свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння, а тому вона не має можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі. 02 лютого 2011 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким крім іншого, заповідала належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_1. Даний заповіт 02 лютого 2011 року був посвідчений Дем'яновою Марією Іванівною, секретарем виконкому Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 10. Таким чином, після смерті матері ОСОБА_5 вона - ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом.

Спадщину після смерті матері ОСОБА_5 вона прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, а також отримала на частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 1,9642 гектари - свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 26 липня 2016 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-864. Особи, що мають право на обов'язкову частку у спадщину після смерті матері ОСОБА_5 (непрацездатні діти, чоловік, батьки спадкодавця), крім неї, - відсутні.

Так, згідно виписок погосподарських книг Ільківської сільради будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспних дворів і його членами з 1988 року і станом на 15.04.1991 року, які не втратили право на майно даного колгоспного двору були лише двоє осіб: ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1. Інші особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, хоча і значаться членами двору, але вибули з даного будинку, в ньому не проживають і не витребували свою частку в майні колгоспного двору, на неї не претендують.

ОСОБА_5 та вона - ОСОБА_1 проживали, а вона продовжує проживати, зареєстровані в будинковолодінні № АДРЕСА_1, приймали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору станом на 15.04.1991 року, а тому згідно норм закону «Про власність», який набув чинності 15.04.1991 року усі перелічені двоє членів колгоспного двору не втратити право на майно колгоспного двору, яке збереглося в натурі, а їх частки у праві власності є рівними, тобто по 1/2 частині кожному.

За даних обставин позивач не має можливості оформити свої спадкові права на вказане майно в нотаріальній конторі, а тому звернулася до суду з позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 не з`явилися, надали суду заяву, в якій просить справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задоволити.

Відповідач - представник Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути справу у їх відсутність, позов визнають, не заперечують щодо його задоволення. Крім того зазначили, що у спадковому будинку не проживають та на нього не претендують.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.02.2013 року (а.с.4).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої також входить: 1/2 частка у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1, що належав померлій згідно виписок з погосподарських книг, як члену колгоспного двору (а.с.26-38).

Згідно відомостей технічного паспорту, виготовленого станом на 19.09.2016 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а»; погребу під літерою «п/а»; ґанку з козирком; сараю-літньої кухні під літерою «Б»; погребу з шиєю під літерою «п/Б»; сараю під літерою «б»; сараю під літерою «б1»; сараю під літерою «В»; убиральні під літерою «Г»; хвіртки № 1; воріт № 2; огорожі № 3; огорожі № 4; криниці № 5 (а.с.12-16).

02 лютого 2011 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким крім іншого, заповідала належний їй житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_1. Даний заповіт 02 лютого 2011 року був посвідчений Дем'яновою Марією Іванівною, секретарем виконкому Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі за № 10. (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.01.1968 року, копією записа акта про укладення шлюбу №12 від 09.05.1982 року, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.04.2002 року (а.с.6-8). Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5

Спадщину після смерті матері ОСОБА_5 позивач прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 вересня 2016 року за № 2442/02-17, а також заявою про прийняття спадщини, яка міститься і матеріалах спадкової справи 538/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 (а.с.43).

На частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку площею 1,9642 гектари, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 26 липня 2016 року ОСОБА_7, державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за № 1-864, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11).

Особи, що мають право на обов'язкову частку у спадщину після смерті ОСОБА_5 - відсутні, що підтверджується виписками з погосподарських книг Ільківської сільської ради та довідкою Ільківської сільської ради за № 724 від 15.09.2016 року, листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 вересня 2016 року за № 2442/02-17 (а.с.25,26-39,43).

Згідно виписок погосподарських книг Ільківської сільради будинковолодіння АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспних дворів і його членами з 1988 року і станом на 15.04.1991 року, які не втратили право на майно даного колгоспного двору були лише двоє осіб: ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1. Інші особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, хоча і значаться членами двору, але вибули з даного будинку, в ньому не проживають і не витребували свою частку в майні колгоспного двору, на неї не претендують, що підтверджується їх особистими заявами (а.с.40-42).

ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 проживали, а позивач продовжує проживати, зареєстровані в будинковолодінні АДРЕСА_1, приймали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору станом на 15.04.1991 року, а тому згідно норм закону «Про власність», який набув чинності 15.04.1991 року усі перелічені двоє членів колгоспного двору не втратити право на майно колгоспного двору, яке збереглося в натурі, а їх частки у праві власності є рівними, тобто по 1/2 частині кожному, що підтверджуються виписками з погосподарських книг Ільківської сільради, копією з домової книги; випискою з земельно-кадастрової книги (а.с.17,19-23,26-39).

Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі на спадкове майно позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 28 вересня 2016 року за № 2442/02-17 (а.с.43).

Дані правовідносини регулюються :

-ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

- ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Ч.1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається перебування на дійсній строковій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 123 ч. 2 ЦКУРСР розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.25, 328, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 60, 131, 137, 197, 208, 209, 213, 214, 215, 223 ЦПК України , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, посвідченого секретарем виконкому Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області Дем'яновою Марією Іванівною 02 лютого 2011 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5, на 1/2 частку будинковолодіння та право власності на 1/2 частку будинковолодіння, як за членом колгоспного двору, а загалом, на: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1, що згідно технічного паспорту виготовленого 19 вересня 2016 року ТОВ ПІК «Поділлябудінвест» складається з: житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а»; погребу під літерою «п/а»; ґанку з козирком; сараю-літньої кухні під літерою «Б»; погребу з шиєю під літерою «п/Б»; сараю під літерою «б»; сараю під літерою «б1»; сараю під літерою «В»; убиральні під літерою «Г»; хвіртки № 1; воріт № 2; огорожі № 3; огорожі № 4; криниці № 5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :