Провадження № 2/201/2528/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

14 листопада 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., при секретарі Гоц Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №333, треті особи - Перша Дніпропетровська державна нотаріальна контора, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ЖБК №333, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 29.11.2015, а саме, на квартиру №173 в житловому будинку № 47 по бульвару Слави в м. Дніпропетровську.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що 29.11.2015 помер її чоловік - ОСОБА_2, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді даної кооперативної квартири, що знаходиться у ЖБК № 333, членом якого був померлий. Дана квартира належала ОСОБА_2 згідно ордеру № 1258 від 22.04.1983. Пайовий внесок за квартиру сплачений у повному обсязі.

У межах встановленого законом строку 08.06.2016, позивач звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, але того ж дня постановою державного нотаріуса відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявник не надала правовстановлюючих документів щодо належності спадкового нерухомого майна, так як спадкодавець свого часу не оформив належним чином право власності на нерухоме майно.

До цієї ж нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини на користь матері звернулися діти позивача та її померлого чоловіка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

У звязку з вище викладеними обставинами, а також тим, що іншого способу, як в судовому порядку врегулювати даний спір не має, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити згідно обґрунтування, викладеного в позові та доказів, наявних в матеріалах справи, просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 89).

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 158, ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення судом. Просив справу розглянути без участі представника ЖБК № 333 (а.с. 56 57).

Представник Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав до суду клопотання, в якому просив суд розглянути справу згідно вимог діючого законодавства, на розсуд суду та без представника нотаріальної контори (а.с. 88).

Представник Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Вивчивши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, судом у межах позовних вимог, встановлено наступне.

29.11.2015 помер чоловік позивача - ОСОБА_2, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28, 41, 42).

Після його смерті залишилося спадкове майно, яке, зокрема, складається з кооперативної квартири № 173 в житловому будинку № 47 на бульварі Слави в м. Дніпропетровську, що знаходиться в ЖБК № 333, членом якого був померлий.

Дана квартира складається з 3-х кімнат, житловою площею 38,4 кв., загальною площею 63, 2 кв.м., розташована на 9-му поверсі 9-типоверхового будинку (а.с. 20 21).

Згідно ордеру № 1258 від 22.04.1983, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів, члену ЖБК № 333 ОСОБА_2 було надано право на вселення із родиною у квартиру № 173 в житловому будинку № 47 на бульварі Слави в м. Дніпропетровську (а.с. 24).

Пайовий внесок за спірну квартиру сплачено в повному обсязі, що підтверджується копією відповідної квитанції та не заперечується стороною відповідача (а.с. 38).

Вся родина померлого, у т.ч. позивач зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 30).

08.06.2016 позивач звернулась до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на вище вказану квартиру (а.с. 81).

Рідні діти померлого - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 також звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від спадщини після смерті їх батька ОСОБА_2 на користь їх матері ОСОБА_1 (а.с. 69).

08.06.2016 державним нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки заявник не надав правовстановлюючих документів щодо належності спадкодавцю нерухомого майна. Згідно з листом відповіддю КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради № 6617 від 19.05.2016, станом на 31.12.2012 відомості щодо права власності на вищевказане майно відсутні (а.с. 36).

Отже, за життя спадкодавець не оформив належним чином своє право власності на спірне нерухоме майно, у звязку з чим позивач, як його прямий спадкоємець позбавлена можливості успадкувати фактично належну померлому квартиру.

У відповідності ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом.

Згідно ст. 133 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виниклих правовідносин, член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за кооперативну квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на це майно.

Як роз'яснено в пп. «б» п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 № 20 (зі змінами), при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включаються і кооперативні квартири.

Отже, спадкодавець ОСОБА_2 набув право власності на квартиру в АДРЕСА_1, що розташована в житлово - будівельному кооперативі № 333, членом якого він був, але не зареєстрував власність у відповідності до вимог діючого на час смерті законодавства.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою

Статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Положеннями ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій скориставшись своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 158, ч. 1 ст. 174 ЦПК України, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення судом (а.с. 56 57).

Зясувавши позицію сторін та оглянувши докази в межах заявлених вимог суд вважає, що в наявності вбачаються законні підстави ухвалити рішення для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідачу відомо про наслідки вчинення таких процесуальних дій, а тому є підстави прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ЖБК №333 про визнання права власності в порядку спадкування.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 595,68 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 3).

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 133 ЖК України, ст. 15 Закону України «Про власність», ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221, 1261, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 88, 174, 209, 214 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №333 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (паспорт серія: А0 022020, виданий 10.01.2012 Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1) право власності на спадкове майно за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 29.11.2015, а саме на квартиру №173 в житловому будинку № 47 в м. Дніпропетровську, на бульварі Слави, яка складається з приміщень: 1 - коридор площею 6,8 кв.м; 2 - комора 1,4 кв.м; 3 - кухні площею 8,4 кв.м.; 4 - кімнати 16,7 кв.м; 5- кімнати 10,3 кв.м.; 6 - коридор 3,4 кв.м.; 7- ванна 2,5 кв.м.; 8 вбиральня 0,8 кв.м.; 9 - кімната 11,4 кв. м.; ? балкон 1,4 кв. м.Всього загальна площа квартири 63,2 кв.м житлова площа 38,4 кв. м.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу №333 на користь ОСОБА_1, понесені останньою при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3595,68 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Наумова