Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/617/16-ц
Провадження № 2/674/436/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Балинської сільської ради Дунаєвецького району

Хмельницької області

про визнання права власності на спадкове майно

(ціна позову 72608грн.)

В С Т А Н ОВ И В:

19 квітня 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 72608грн.) посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який 27 грудня 2011 року склав і посвідчив в Балинській сільській раді Дунаєвецького району заповіт на її користь щодо всього свого майна за реєстром № 71, який не скасовував і не змінював.

Спадкоємців за законом немає.

Рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2016 року встановлено факт постійного проживання позивачки з померлим на час відкриття спадщини.

Спадкове майно складається з домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1.

Постановою приватного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно через відсутність правовстановлюючого документа, а тому звернулася до суду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлений позов підтримала, просила його задовольнити, пояснивши суду, що померлий далекий її родич, який останні свої роки життя проживав з нею, вона його доглядала і він склав на її користь заповіт. Оформити спадщину не може, оскільки документи на житловий будинок та інші будівлі спадкодавцем не виготовлялися. Те, що житловий будинок належав ОСОБА_2 підтверджується довідками Балинської сільської ради.

Відповідач: представник Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак подав лист, в якому позов визнає повністю і просить справу розглядати без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

До маси спадкового майна після смерті ОСОБА_2 входить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією технічного паспорту на будівлі особистої власності, зведеним актом вартості будівель і споруд та довідками Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Відповідно до ст.1223 ЦК України позивачка є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Балинською сільською радою Дунаєвецького району 16.02.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №71, яка прийняла спадщину, що підтверджується рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2016 року про встановлення факту постійного проживання позивачки з померлим на час відкриття спадщини.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.11. 2015 року нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 Хмельницької області, який залишився після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім'я позивачки в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Згідно з довідкою Дунаєвецького КП "Інвентарбюро" від 24 грудня 2015 року акт про завершення будівництва житлового будинку в с.Балин вул. Леніна,42 Дунаєвецького району Хмельницької області не складався, свідоцтво про право власності на домоволодіння Дунаєвецькою районною радою не видавалося на ім'я ОСОБА_2..

Як вбачається з виписки з погосподарської книги за 1990-2000 роки, виданої Балинською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 у сільській раді зареєстрований з 01 вересня 1997року за померлим ОСОБА_2, 1940 року народження, який і є головою колгоспного двору, рік забудови будівель 1928 рік, для ведення господарства та будівництва виділено біля домоволодіння земельну ділянку розміром 0,53 га., що підтверджується доданими довідками.

Виникнення права власності у спадкодавця ОСОБА_3 регулювалось зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, померлий ОСОБА_2своє право власності в БТІ не оформив.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Тому, ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями в АДРЕСА_1

Відповідно до ч.4 ст. 25, п. 11 ч. 4 ст. 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

За таких обставин позов слід задовольнити та визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ч.4 ст. 25, ст.ст.334, 346, 1216, 1223, 1268-1270 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 , суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з належними до нього господарськими будівлями,що знаходиться в АДРЕСА_1, як за спадкоємицею за заповітом, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук