БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/201/16
Справа № 356/1412/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2016 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючий суддя Капшученко І. О.,

при секретарі Мамей Н.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ

До Безанського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, які стягуються на утримання сина ОСОБА_5 встановивши у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що рішенням Березанського міського суду Київської області від 21.07.2005 з позивача на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 стягуються аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку. На даний час позивач припинив свою діяльність, як ФОП, має не регулярний дохід, не працює, одружився з ОСОБА_3, з якою має спільну доньку, тому не може сплачувати аліменти у розмірі, який встановлений рішенням суду.

У судовому засіданні до початку розгляду справи по суті, представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, просив зменшити розмір аліментів які стягуються на користь ОСОБА_4 утримання сина ОСОБА_5 встановивши у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, обґрунтував доводами викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову вказав, що ОСОБА_6, навчається у 9 класі, потребує купівлі одягу, підручників, тощо. Крім того, вказував, що позивач не надав доказів про те, що позивач є безробітним, має мінливий дохід.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Рішенням Березанського суду Київської області від 21.07.2005 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_6 аліменти 1/3 частин заробітку (доходу), але не менше одного неподаткового мінімуму доходів громадян до досягнення ним повноліття (а.с.5, 94).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2010 позивач уклав шлюб з ОСОБА_3 (дівоче прізвище Білошицька), від вказаного шлюбу народилась дочка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7).

ОСОБА_3 29.06.2016 провів державну реєстрацію припинення своєї підприємницької діяльності, як фізична особа підприємець (а.с.8).

Положення ч.8 ст. 8 СК України, передбачає, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182 СК України).

У відповідності до ч.1ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до Закону України "Про Державний бюджет України", розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01.05.2016 становить 1531 грн.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не є сталим і його може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Саме такі правові висновки міститься у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі №6-143 цс13.

З буквального тлумачення статті 192 СК України вбачається, що для зменшення раніше визначеного розміру аліментів з підстави зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача достатньо, щоб такі зміни мали місце. Наслідки таких змін можуть слугувати лише межі втручання суду у раніше визначений розмір аліментів.

Таким чином, зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду, за позовом платника аліментів можливе лише за умови доведеності зміни обставин, визначених ст. 192 СК України, у тому числі і погіршення майнового стану платника аліментів, які мали місце після прийняття рішення про стягнення аліментів, а не у зв'язку з прийняттям такого рішення.

Факт одруження позивача та наявність ще однієї дитини саме по собі не може розглядатись як обставина, що свідчить про погіршення матеріального стану платника аліментів ОСОБА_3 Названа обставина може тягнути як збільшення фінансового навантаження на того, так і зменшення, бо другий із подружжя може мати значні доходи, майно, грошові внески, тощо.

Так, представник позивача вказувала, що дружина позивача ОСОБА_3 на даний час працює та має відповідний фінансовий дохід.

Відповідач ОСОБА_4, окрім ОСОБА_6 має ще двох дітей та перебуває у декретній відпустці, її чоловік ОСОБА_8 безробітний (а.с.21, 63-65, 86).

Доказів підтвердження зміни майнового стану позивача у порівнянні з часом визначення розміру аліментів, а також доказів погіршення майнового стану платника аліментів надано не було.

Посилання на те, що погіршення майнового стану повязане з укладенням шлюбу 21.08.2010, та народженням доньки 29.01.2011, не приймається судом до уваги, оскільки сам по собі не є тими обставинами, як призводить до погіршення матеріального становища одного з подружжя.

Крім того, посилання позивача у позовній заяві та його представника позивача у судовому засіданні на те, що 29.06.2016 позивач припинив свою діяльність, як фізична особа підприємець, та має мінливий та не постійних дохід не спростовують обовязку батька утримувати свою дитину ОСОБА_6

Доказів того, що позивач ОСОБА_3, не працевлаштований з 29.06.2016 надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.180,182,184,192 СК України, ст.ст.10,11,58,59,60,212,213, 214, 215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. О. Капшученко