УХВАЛА іменем україни
10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат, відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про встановлення факту батьківства,

за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданоюпредставником ОСОБА_5, на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня

2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від

13 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства.

На обґрунтування заяви зазначала, що з 01 серпня 1996 року вона проживала разом з ОСОБА_6 та вела з ним спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народилася донька

ОСОБА_7 Факт народження зареєстрували 08 лютого 2000 року, батьком дитини вказаний ОСОБА_8, тобто ім'я та по батькові біологічного батька ОСОБА_6 За життя ОСОБА_6 визнавав своє батьківство.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у зв'язку з проведенням антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях у якості мобілізованого до складу Збройних сил України ОСОБА_6 під час проведення бойових дій загинув.

Враховуючи, що заявниці необхідно встановити факт батьківства померлого ОСОБА_6 відносно доньки ОСОБА_7 для отримання на неї одноразової грошової допомоги, просила встановити факт батьківства ОСОБА_6 стосовно народженої нею ІНФОРМАЦІЯ_5 року доньки ОСОБА_7

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року заяву задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_7, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким залишити заяву без задоволення, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що, задовольняючи заяву ОСОБА_3, місцевий суд, з висновками якого погодився й апеляційний суд, враховував пояснення свідків, які підтвердити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу, від якого мали двох спільних дітей, підтвердили факт того, що за життя померлий ОСОБА_6 визнавав своє батьківство щодо дітей. Крім того, суд виходив з того, що встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання одноразової грошової допомоги, а в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо.

Однак суд не врахував норми процесуального права, які регламентують розгляд справ окремого провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної та касаційної скарги, представник ОСОБА_4 вказувала на те, що ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_6, щодо якого визнано батьківство відносно ОСОБА_7 та заінтересованою особою у справі, оскільки вона частково позбавляється права на отримання одноразової грошової допомоги при задоволенні вимог заявника. Скаржник є особою похилого віку, 78-ми років, з трьома класами середньої освіти та не здатна самостійно відстояти свої законні права та інтереси в повному обсязі.

Наведене свідчить про те, що при розгляді цієї справи в порядку окремого провадження виник спір про право на майно, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження.

Судом установлено, що згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року в селищі Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, при цьому в розділі «Батько» зазначено «ОСОБА_10».

Установлено, що відповідно до довідки Павлівської сільської ради Солоняського району Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року № 90, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав на території Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області в період з 01 серпня 1996 року по 26 травня 1997 рік та з 26 квітня 2000 року по грудень 2002 року у громадянки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в АДРЕСА_1

Згідно з довідкою Павлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 29 квітня 2013 року № 175 вбачається, що ОСОБА_3 в період з 01 серпня 1996 року по 26 травня 1997 року та у період з 26 квітня 2000 року по грудень 2002 року, проживаючи спільно без реєстрації шлюбу з громадянином ОСОБА_10 в будинку АДРЕСА_2 вели спільне господарство, виховували та утримували доньку ОСОБА_9, місцем проживання якої було с. Павлівка та с. Микільське Солонянського району Дніпропетровської області, що вбачається з амбулаторної карти на ОСОБА_9

Крім цього, факт проживання та роботи ОСОБА_10 в селі Павлівка Солонянського району підтверджується архівною довідкою Комунальної установи «Трудовий архів Солонянського району» від 26 лютого 2015 року №К-19, з якої вбачається, що він працював в колгоспі «Дружба» Солонянського району Дніпропетровської області в 1996 році.

Згідно з довідкою, складеною за участю депутатів Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області ОСОБА_11, ОСОБА_12, підписи яких посвідчені сільським головою Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області,вбачається, що ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_10 проживали АДРЕСА_3 в період з 27 травня 1997 року по квітень 2000 року, після чого змінили місце проживання в АДРЕСА_4 у зв'язку з доглядом за батьком похилого віку, при цьому народили та виховували спільну дитину ОСОБА_9 Факт проживання ОСОБА_10 у вказаний період в с. Микільське Солонянського району Дніпропетровської області також підтверджується протоколами зборів колгоспників колгоспу ім. Суворова Солонянського району Дніпропетровської області від 13 лютого 1996 року № 1 та від 28 січня 1999 року № 1, особовим рахунком на ім'я ОСОБА_10 згідно з книгами колгоспу ім. Суворова.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року у м. Донецьку.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд ці положення Закону не врахував, не звернув уваги на те, що із заявлених вимог ОСОБА_3 та ухвалених судових рішень вбачається, що існує спір про право щодо отримання одноразової грошової допомоги.

На порушення вимог статей 4, 10, 212, 213 ЦПК України суди на зазначене уваги не звернули, належним чином не з'ясували фактичних обставин справи з урахуванням зібраних доказів та дійшли передчасного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зазначене вище свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що, у свою чергу, призвело до поверхового вирішення спору.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом першої інстанції не встановлені, не перевірені всі докази у справі, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік