Справа № 362/4321/16-ц
Провадження № 2/362/2491/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представник позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що у період часу з травня 1988 року по квітень 2011 року він перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Також зазначив, що за період перебування у шлюбі вони придбали садовий будинок № 8 і земельну ділянку в садовому товаристві «Прометей» в селі Велика Солтанівка Васильківського району Київської області та автомобіль марки «Se Actyon».

Посилаючись на статті 69, 70 СК України і статтю 372 ЦК України, змінивши під час розгляду справи зміст позовних вимог, позивач просить в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на автомобіль марки «Se Actyon» та, в рахунок компенсації вартості садового будинку № 8 і земельної ділянки в садовому товаристві «Прометей» в селі Велика Солтанівка Васильківського району Київської області, які залишити у власності відповідача, стягнути з останньої на його користь 31 168 гривень 20 копійок.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги заяви в повному обсязі та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Відповідач в судовому засіданні заперечила щодо заявлених вимог та просила відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строків позовної давності за заявленими вимогами. Також, вважає, що зазначене позивачем майно, яке він просить поділити, в силу статті 57 СК України є її особистою власністю, оскільки воно придбане за кошти, які належали їй особисто та були надані їй її батьком.

Вислухавши пояснення представника позивача і відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За договорами купівлі-продажу від 06.12.2005 року, відповідач, як покупець прийняла у власність садовий будинок № 8 з господарськими та побутовими надвірними будівлями і спорудами (домоволодіння) у садовому товаристві «Прометей» в селі Велика Солтанівка Васильківського району Київської області та земельну ділянку, площею 0,062 га, кадастровий номер :01:021:0039 (а.с. 8, 9, 10).

Також, за договором купівлі-продажу № 64/07-08/П-К від 23.07.2008 року, укладеним між ІП «Аіс Автодом Столиця» і відповідачем, остання придбала автомобіль марки «Se Actyon», що підтверджується відповідними розрахунково-товарними чеками (а.с. 11 12, 13).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 квітня 2011 року, яке набрало законної сили, розірвано укладений 07 травня 1988 року між сторонами шлюб (а.с. 7).

Отже, майно у вигляді садового будинку № 8 і земельної ділянки в садовому товаристві «Прометей» в селі Велика Солтанівка Васильківського району Київської області та автомобіля марки «Se Actyon», придбано відповідачем за час перебування у шлюбі з позивачем, тобто набуте сторонами період їх шлюбу.

Відповідно до норм статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, пункт 3 частини першої статті 57 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Так, під час розгляду справи в судовому засіданні із наданих відповідачем на підтвердження своїх заперечень письмових доказів, а саме: договору купівлі-продажу від 18.08.2005 року, свідоцтва про народження серії IV-УР № 145767і від 17.11.1965 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 478827 від 07.05.1988 року вбачається, що батьком відповідача ОСОБА_4 було відчужено належне йому нерухоме майно за 510 000 гривень 00 копійок (а.с. 38).

Із особистих пояснень відповідача наданих нею в судовому засіданні, її батько передав їй частину із вказаної суми грошових коштів, отриманих ним від відчуження власного майна, частину з яких вона внесла в ЗАТ «Тас-Інвестбанк» як вклад на депозитний рахунок в розмір 101 600 гривень 00 копійок та 30 000 доларів США, що підтверджується договорами банківського вкладу №№ 19089801 і 51708401 від 18.08.2005 року (а.с. 38, 39 40, 41 42).

Заяви про видачу готівки №№ 441_3, 442_4 і 442_5 від 23.07.2008 року свідчать про той факт, що в день придбання автомобіля марки «Se Actyon» відповідач отримувала грошові кошти за вказаними вище договорами банківського вкладу на загальну суму 97 212 гривень 00 копійок (а.с. 43, 44).

Тобто, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що садовий будинок № 8 і земельна ділянка в садовому товаристві «Прометей» в селі Велика Солтанівка Васильківського району Київської області та автомобіль марки «Se Actyon», набуто відповідачем за кошти, які належали їй особисто, а тому, воно є особистою приватною власністю дружини.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що дане майно, яке набуто відповідачем у шлюбі за кошти, які належали їй особисто, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім того, відповідно до вимог частини третьої статті 10 та частини першої статті 60 ЦПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача суду не надано будь-яких фактичних доказів, які б свідчили про розмір грошових доходів позивача за період придбання спірного майна і/або того, що він дійсно приймав участь у придбанні зазначеного майна шляхом внесення відповідної частки особистих грошових коштів.

До того ж, із довідки № 1 від 01.11.2016 року ТОВ «НВП «Альфарус», довідки № 1 від 01.11.2016 року ДП «Ксантін» і довідки Вих. № 3 від 04.11.2016 року ТОВ «Сильвано Фешн» судом встановлено, що відповідач була офіційно працевлаштована та отримувала заробітну плату в 2006 2009 роках, а її дохід в ТОВ «Торгова компанія «Мілавіца» склав за 2007 рік 23 209 гривень 73 копійки та 2008 рік 41 140 гривень 87 копійок.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Одночасно, слід звернути увагу на ту обставину, що станом на 30 серпня 2016 року (дата подання до суду даного позову) за вказаними вимогами позивача сплив, передбачений статтею 72 СК України, строк позовної давності.

Оскільки, згідно із власних пояснень відповідача наданих під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що питання поділу майна подружжя обговорювалось сторонами після розірвання шлюбу, слід вважати, що позивач міг дізнатися про порушення свого права власності саме після розірвання шлюбу.

Однак, позивачем не наведено у заяві будь-яких даних, які б свідчили про те, коли саме він дізнався про порушення свого права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий