Ухвала

іменем україни

6 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 28 червня 2008 року по 23 червня 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Після розірвання шлюбу вони залишилися проживати у належній йому на праві особистої приватної власності квартирі АДРЕСА_1. Проживаючи у його квартирі, колишня дружина створює перешкоди у користуванні належним йому майном. При цьому всі витрати з оплати житлово-комунальних послуг несе він самостійно. З огляду на це позивач просив визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 зі зняттям її з реєстраційного обліку за цією адресою.

У липні 2015 року ОСОБА_5 подала зустрічний позов до суду, у якому просила визначити частки у спільній сумісній власності подружжя, а саме: квартирі АДРЕСА_1, яка, як вона зазначала, була придбана ними у період шлюбу, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 70 СК України їх частки у цій квартирі є рівними.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 за первісним позовом задоволено, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено. Визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та знято її з реєстраційного обліку за цією адресою. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 Визначено розмір часток у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі по Ѕ частині квартири за ОСОБА_4 та ОСОБА_5

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та на підставі наявних у справі доказах, яким суд у відповідності до ст. ст. 60, 212 ЦПК України надав належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про те, що квартира АДРЕСА_1 є об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому частки останніх у ній є рівними - по Ѕ частині за кожним. З огляду на це є безпідставними і недоведеними вимоги ОСОБА_4 за первісним позовом про визнання ОСОБА_5 такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук І.К. Парінова
О.В. Ступак

Колегія суддів: