Справа № 541/3243/15-ц
Номер провадження 2/541/211/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2016 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Городівського О.А.

при секретарі - Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням та примусове зняття з реєстрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Миргородська міська рада, як орган опіки та піклування; Управління державної міграційної служби України в Полтавські області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання їх втратившими право користування житловими приміщеннями будинку № 5 по вул. Вовка, в м. Миргород, Полтавської області.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона є власником будинку № 5, по вул. Вовка в м. Миргород. У даному будинку значаться зареєстрованими відповідачі по справі : ОСОБА_2, колишня дружина сина позивачки, та її неповнолітня донька, ОСОБА_3. З моменту реєстрації відповідачі не проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, а проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2. В листопаді 2014 року син позивачки та відповідачка, ОСОБА_2 припинили шлюбні стосунки. З листопада 2013 року відповідачка винаймає квартиру, в які проживає разом із дитиною та новим чоловіком.

Відповідачі ухиляються від зняття з реєстраційного обліку за адресою м. Миргород, вул. Вовка, 5 . Своїми діями відповідачі перешкоджають позивачці належним чином користуватися своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивачка, ОСОБА_1 заявила клопотання про залишення без розгляду її позовних вимог про визнання втратившою право на проживання малолітньої ОСОБА_3. Суд ухвалою від 19 лютого 2016 року задовольнив клопотання позивачки та залишив без розгляду позовні вимоги до малолітньої ОСОБА_3. В іншій частині позовних вимог продовжив розгляд справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги до ОСОБА_2 підтримала повністю. Позивачка просила визнати відповідачку, ОСОБА_2, втратившою право на користування жилим приміщенням будинку, який належить їй на праві приватної власності. Суду пояснила, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину набула права власності на будинок № 5 по вул. Вовка з 2013 року, відповідачка не проживає у даному будинку.

Відповідачка, ОСОБА_2, заперечила позовні вимоги. Суду пояснила, що вона дійсно не проживала в спірному будинку, а жила разом з чоловіком та його батьками за адресою будинок № 3 по вул. Вовка в м. Миргород. З 2013 року вони з чоловіком почали винаймати квартиру, а в подальшому припинили сімейні відносини. Виписуватись з квартири вона не бажає, так як не має можливості зареєструватись в м. Миргород за іншою адресою. Вона згодна сплачувати позивачці за те, що продовжить рахуватись зареєстрованою у будинку, який є її власністю.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідачки, вислухавши покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що будинок № 5 по вулиці вул. Вовка в м. Миргород належить позивачці ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 січня 1997 року (а.с. 11 ).

Відповідно до виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію за адресою м. Миргород, вул. Вовка № 5 (а.с. 5) значаться зареєстрованими ОСОБА_2 з 2010 року, колишня дружина сина позивачки.

Відповідно до акту вуличного комітету (а.с.8) відповідач, ОСОБА_2, у спірному будинку фактично не проживала, її особисті речі відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування житловим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживала понад один рік, підстав для збереження за нею житлового приміщення суд не вбачає, тому вона, відповідно до ст. 405 ЦК України, втратила право на користування вищевказаним житловим приміщенням.

Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11,130, 213, 215, 224, 225, 226,232 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою : Полтавська область, місто Миргород, вул. Вовка № 5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.А.Городівський