Cправа № 621/3087/15-ц
Провадження № 2/621/187/16
РІШЕННЯ

іменем України

17.02.2016 року Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Нестерцової Н.В.

за участю секретаря - Горобець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: комісія з питань захисту дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення опіки над малолітнім та стягнення аліментів на його утримання.

В обгрунтування позову зазначила, що 19.11.2014 року вона, разом зі своєю дочкою ОСОБА_4 та малолітнім онуком ОСОБА_3 вимушені були залишити місце свого проживання у м.Донецьк через виникнення небезпеки для їх життя. З моменту отримання статусу внутрішньо переміщеної сби і до согоднішнього моменту ОСОБА_1 проживає на території м.Зміїв Харківської області з онуком.

Мати малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла.

Батьком дитини є ОСОБА_2, який визнав своє батьківство при реєстрації народження сина шляхом подачі заяви до органів РАЦСу.

Після смерті матері, дитина залишилась проживати з нею.

Батько ОСОБА_2 вихованням сина не займається, стосунків не підтримує, не спілкується з ним, не цікавився життям, навчанням.

ОСОБА_2 характеризується як асоціальна особа, схильна до злочинної поведінки, його неодноразово було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, у 2012 році його було затримано за підозрою у вчиненні злочину відносно малолітного.

Фактично малолітній ОСОБА_3 проживає з бабкою, знаходиться на її повному утриманні. Лише вона займається його вихованням та навчанням.

ОСОБА_1 просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, стягнути з нього аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно, встановити опіку над малолітнім, призначивши її опікуном.

Позивачка ОСОБА_5 звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позовних вимог, згоден на позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, просив розглянути справу у його відсутність, оскільки проживає на непідконтрольній Україні території, про що надав відповідну заяву.

3-тя особа представник комісії з питань захисту дітей Зміївської районної державної адмінстрації Харківської області по довіреності ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, вказала на наявність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. (а.с.10)

Мати ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть. (а.с.11) Відповідно до довідки № від 19.11.2014 року, ОСОБА_4, яка постійно проживала у м.Донецьк, була взята на облік, як особа яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, адреса переміщення: АДРЕСА_1, разом з нею прибув син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.9)

Малолітній ОСОБА_3, починаючи з 29.05.2014 року, проживає за адресою: АДРЕСА_2 в сім'ї ОСОБА_1, що підтверджується актом обстеження від 16.07.2015 року, складеним депутатом Зміївської міської ради Погорєловим В.А. в присутності сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.12)

ОСОБА_3 є учнем 3-А класу Зміївської загальноосвітньої шкли 1-3 ступенів №2, що підтверджується довідкою директора шкоди №01-14/72 від 16.07.2015 року. (а.с.13)

За місцем навчання ОСОБА_3 характеризується як учень, що має достатній та високий рівень знань, у стосунках з однокласниками доброзичливий, чесний та справедливий, його вихаваням займається бабуся та дідусь, батько ОСОБА_3 не приймає участі у вихованн сина. (а.с.14)

Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Зміївської РДА від 16.02.2016 року, враховуючи інтереси дитини, є доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.40-41)

Як зазначено у висновку, ОСОБА_2 не займається вихованням сина, фактично припинив надання будь-якої матеріальної допомоги, не цікавиться успіхами дитини у навчанні, відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення не звертався до служби у справах дітей з метою повернення йому дитини, малолітній ОСОБА_3 проживає разом з бабусею.

Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

На основі з'ясованих обставин, підтверджених доказами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя тощо. В свою чергу позивачка ОСОБА_1 забезпечує малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, всім необхідних для його нормального розвитку та життєдіяльності, що вказує на обґрунтованість позовних вимог та необхідність побавлення його батьківських прав.

В силу ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін та приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена баьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Зміївської районної державної адмністрації Харівської області, ОСОБА_1 перебуває на обліку Служби у сравах дітей та може виконувати обов'язки опікуна свого малолітнього онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (а.с.16)

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

З відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. за вимоги майнового характеру (стягнення аліментів) та вирати по сплаті судового збору у розмірі 487,20 грн. на користь позивача за вимоги немайнового характеру.

Керуючись ч.3 ст.60 ЦК України, ст.ст. 164,166,180,181,184 СК України, ст. ст. 10,11,60,88,169,209,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа: комісія з питань захисту дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Донецьк, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши його опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженку м.Донецьк.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.Донецьк, на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 400 (чотириста) грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову - 04.12.2015 року до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) рн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: