справа № 631/1510/16-ц
провадження №2/631/759/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року смт. Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Т.М.

за участю секретаря судового засідання - Атанасової З.О.

за участю позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі - ОСОБА_2 вони перебували у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року по 2016 рік. Сторони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4, які на даний момент проживають із нею та перебувають на повному її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає з червня 2016 року, ухиляється від покладеного обов'язку утримувати дітей, матеріальну допомогу добровільно не надає.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити та стягнути на її користь аліменти на утримання їх спільних дітей.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву де зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, просив справу розглянути у його відсутність.

Вислухавши пояснення позивача, розглянувши заяву відповідача, перевіривши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Сторони по справі проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4, які на даний момент проживають з позивачем та перебувають на повному її утриманні, що підтверджено довідкою, виданою виконкомом Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області. (а.с.7)

Згідно копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_2, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 08.05.2015 року (а.с. 4) та ОСОБА_4, серії НОМЕР_3, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 22.04.2015 року (а.с. 5), батьком дітей зазначений ОСОБА_2.

Відповідач з сім'єю не проживає, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

Вирішуючи даний спір суд виходить з положень ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, якими чітко визначений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

При цьому суд зауважує, що згідно з положеннями ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 зазначеної вище Конвенції передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що при вирішенні даного спору доцільно застосовувати положення ч. 8 ст. 7 СК України, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 Сімейного Кодексу.

З огляду на вище викладене, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи те, що спільні діти сторін проживає разом із позивачем, відповідач не надає допомоги на їх утримання, має задовільний стан здоров'я, є працездатною особою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітей повноліття.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягувати з дня звернення позивача до суду, тобто починаючи з 18.08.2016 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати слід покласти на відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України.

Крім того позивач ОСОБА_1 відповідно до заяви просить стягнути з відповідача на її користь витрати, понесені за витребування доказів в сумі 275,60 грн.Відповідно до квитанції № 176 від 23.09.2016 року встановлено, що позивачем було сплачено кошти в сумі 275,60 грн. за забезпечення доказів по справі, які підлягають стягнення відповідно до ст.. 88 ЦПК Українеи з відповідача.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

З огляду на вище викладене, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 180,181 183, 191 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-61, 88, 208, 209, 213-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2016 року до досягнення дітей повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 двадцять коп.) у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 понесені витрати за витребування доказів по справі в сумі 275,60 грн. (двісті сімдесят п'ять гривень 60 коп.).

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня його проголошення через Нововодолазький районний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.