Провадження № 2-р/127/35/16
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову в розясненні судового рішення

21 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого-судді Гуменюка К.П.,

секретаря Подоляк М.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру про розяснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в:

10 листопада 2016 року до суду із вищезазначеною заявою звернувся представник відповідача ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру ОСОБА_1, у якій просила суд розяснити рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року, яким поновлено ОСОБА_3 на попередньому місці роботи на посаді лікаря-дерматовенеролога диспансерного відділення ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно - венерологічного диспансеру з 29 липня 2016 року.

В обґрунтування заяви представник в заяві зазначає, що зважаючи на те, що суд визнав, що скорочення штатів у ВОКШВД пройшло на законних підставах, і наказ ОСОБА_2 обласного шкірно-венерологічного диспансеру від 28 квітня 2016 року «Про зміни в організації виробництва і праці» судом не скасований та, враховуючи, що посада лікаря-дерматовенеролога диспансерного відділення ВОКШВД скорочена, а саме диспансерне відділення в теперішньому штатному розкладі відсутнє, а тому заявник просить розяснити суд на підставі яких норм чинного законодавства адміністрація ВОКШВД повина вийти за межі штатного розпису та на якій підставі знову створити для лікаря-дерматовенеролога диспансерного відділення ВОКШВД ОСОБА_3 диспансерне відділення з відповідним штатним розписом і фінансуванням, та як вийти за межі кошторису фонду заробітної плати, щоб сплачувати заробітну плату позивачу ОСОБА_3, приймаючи до уваги те, що ВОКШВД не має змоги самостійно виділяти собі кошти із обласного бюджету і не має права сам собі затверджувати штатний розклад.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру ОСОБА_1 вимоги заяви підтримала, просила суд її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, хоча повідомлялась судом про дату час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 3 статті 221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця, приватного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду, а тому, суд вважає за можливе розглянути заяву про розяснення рішення у відсутність позивача.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року визнано незаконним та скасовано наказ ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру від 29 липня 2016 року про звільнення ОСОБА_3 з посади лікаря-дерматовенеролога диспансерного відділення ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру та зобовязано ОСОБА_2 обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер поновити ОСОБА_3 на попередньому місці роботи на посаді лікаря-дерматовенеролога диспансерного відділення ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно - венерологічного диспансеру з 29 липня 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 20 088 грн. 90 коп. (без вирахування податків і обов'язкових платежів). Рішення в частині поновлення ОСОБА_3 на попередньому місці роботи та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допущено до негайного виконання.

Згідно ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 21 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення до нього нових даних, у тому числі і роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Так, в резолютивній частині рішення чітко зазначена посада, на якій має бути поновлена позивач, що не припускає будь-які інші варіанти тлумачення та є зрозумілим.

За статтею 240-1 КЗпП України, поновлення на роботі у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку може бути неможливим лише внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації. Отже, інші випадки не є перешкодою для виконання рішення суду шляхом видачі наказу про поновлення на роботі і введення в штатний розклад відповідної посади, відсутньої на час виконання рішення суду про поновлення на роботі, на якій працював робітник. В противному випадку права звільненої без законної підстави або з порушенням встановленого порядку працівника будуть порушені.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (стаття 65 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII).

Зважаючи на вищевикладене, в звязку з відсутністю підстав для розяснення рішення суду, в задоволенні заяви ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру про розяснення рішення, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 210, 221 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 обласного клінічного шкірно-венерологічного диспансеру про розяснення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року, відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_4