Справа № 495/8542/16-ц
16 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,
при секретарі - Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом четвертої черги,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року більше п'яти років та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом четвертої черги.
ОСОБА_1 надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розгляд справи здійснити у її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку всім представленим доказам та проаналізувавши характер відносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з огляду на наступне.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 актовий запис про смерть №26.
З 1999 року і до моменту смерті ОСОБА_4 (часу відкриття спадщини) ОСОБА_1 проживала із останнім однією сім'єю без реєстрації шлюбу за АДРЕСА_1
ОСОБА_1 з померлим були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, позивач доглядала за ОСОБА_3, що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім'єю.
Згідно з ч.2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Той факт, що ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 проживали однією сім'єю більше п'яти років підтверджується письмовими показаннями свідків - сусідів: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.34-35); ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17-18); ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 31-32).
Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 більше п'яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивача у якості спадкоємця четвертої черги спадкування за законом.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Так, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 6,25 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на АДРЕСА_2, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).
Згідно ст.1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
На час відкриття спадщини ОСОБА_1 проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконкому Бритівської сільської ради від 05.10.2016 року №507, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовлялася від спадщини. Таким чином позивач у відповідності до ч. 3 ст. 1270 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 та додатково встановлювати факт прийняття позивачем спадщини не є необхідним.
Окрім ОСОБА_1 спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 є їх син ОСОБА_2, який є спадкоємцем першої черги. Однак, відповідно до письмової заяви від 19.10.2016 року, посвідченої секретарем виконавчого комітету Бритівської сільської ради, зареєстрованої в реєстрі за №102, ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки у спадщині, яка залишилась після смерті батька на користь позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті останнього. Однак, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.
Отже права ОСОБА_1, як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. ст.3 СК України, ст. 1217,1218, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст.10, 11, 16, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом четвертої черги - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу більше п'яти років.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом четвертої черги після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на земельну ділянку загальною площею 6,25 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на АДРЕСА_2, цільове призначення для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя