АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3433/16 Справа № 202/1544/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позивач вказував на те, що 15 серпня 2007 року між ними було укладено договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, унаслідок чого виникла заборгованість станом на 31 грудня 2013 року у розмірі 17 307,41грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 3 948,66 грн., за процентами - 12 058,40 грн. та штрафу (фіксована частина) 500 грн. і (процентна складова) 800,35 грн., позивач просив стягнути вказану суму на свою користь з відповідача.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зі справи вбачається, що 15 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом у розмірі 6 800 грн. і видав платіжну картку, строк закінчення дії якої - квітень 2009 року. Базова процентна ставка по кредиту 3% в місяць на суму залишку заборгованості (а.с.6-10,154, 156-162).

В 2008 році ОСОБА_2 змінила прізвище на Бобкова (а.с.152).

Взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту відповідач виконувала неналежним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 31 грудня 2013 року у розмірі 17307,41 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3948,66 грн., по процентам - 12 058,40 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн. та (процентна складова) 800,35 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що початком строку позовної давності за укладеним між сторонами договором є 15 серпня 2008 року, тобто на момент пред'явлення даного позову 04 лютого 2014 року позовна давність сплинула.

З таким висновком погодитись не можна за огляду на наступне.

За змістом ст. ст.256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зі справи вбачається, що відповідач заяви до суду про застосування позовної давності не подавала, а тому у суду не було підстав для відмови у задоволенні позову з цих підстав.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги наведені обставини, висновки суду суперечать матеріалам справи, постановлене судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року скасувати. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість по кредиту у розмірі 3 948,66 грн., по процентам - 12 058,40 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. і (процентна складова) 800,35 грн., а всього 17 307,41грн. і судові витрати у розмірі 511,56 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_3