ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4521/16-ц
Провадження № 2/362/2565/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області ОСОБА_2, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області та Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання недійсним та скасування розпорядження співвідповідача - Глевахівського селищного голови, № 92 від 5 вересня 2016 року про його звільнення з посади директора іншого співвідповідача - Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, поновлення його на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в сумі 30000 грн., а також виплату компенсації за невикористану відпустку та матеріальну допомогу на оздоровлення за 20016 рік.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник позивача наполягав на тому, що нібито встановлені відповідачами факти невиконання її довірителем своїх службових обовязків, за що він був звільнений з роботи, носять характер дисциплінарних порушень, строки притягнення за які вже закінчилися.

Представники відповідачів Глевахівської селищної ради та Комунального житлово-експлуатаційного підприємства, а також Глевахівський селищний голова, вимоги позову не визнали, вважаючи їх безпідставними та наполягаючи на тому, що позивач був звільнений за порушення умов свого контракту в частині неналежного виконання покладених на нього трудових обовязків. Звертали увагу суду, що екземпляр спірного контракту в органі місцевого самоврядування не зберігався, фактично приховувався позивачем.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст.ст.57-59 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Положеннями п.п.4 і 8 ч.1 ст.36 КЗпПУ встановлюється перелік підстав припинення трудового договору з ініціативи власника (ст.ст.40 і 41 КЗпПУ) та передбачених контрактом.

У відповідності до положень п.1ч.1 ст.41 КЗпПУ трудовий договір з ініціативи власника може бути розірваний також у випадках одного разового грубого порушення трудових обовязків керівником підприємства.

Як вбачається з розпорядження Глевахівського селищного голови № 07 від 22 січня 2016 року, позивач був поновленій на посаді директора КЖЕП на підставі судового рішення від 22 січня 2016 року по цивільній справі № 362/7161/15-ц з 19 жовтня 2015 року. Зазначене розпорядження зареєстровано за вхідним № 198 від 25 серпня 2016 року.

У відповідності до розпорядження співвідповідача - Глевахівського селищного голови, № 92 від 5 вересня 2016 року, з позивачем був припинений трудовий договір та достроково розірваний контракт від 2 січня 2013 року щодо його призначення на посаду керівника директора комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, на підставі п.п.4 і 8 ч.1 ст.36 та п.1ч.1 ст.41 КЗпПУ, через порушення ОСОБА_1 положень п.п. «в» і «г» п. 5.2, п.п. «а», «б», «в»п.5.3 вище зазначеного контракту.

Як вбачається з положень контракту від 2 січня 2013 року, укладеного між позивачем («Керівник» )та Глевахівською селищною радою, в особі її колишнього голови («Власник»), строком на 4 роки, тобто до 2 січня 2017 року, заявник призначався на посаду директора комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, з покладенням на нього (п.п.1.1 і 2.2 контракту) обовязків безпосередньо і через адміністрацію КП забезпечувати його прибуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством майна, забезпечувати своєчасне і повне внесення платежів до бюджету, включаючи внески до Пенсійного фонду, державних цільових фондів.

Положеннями п.п.3.1 Контракту передбачалося нарахування заробітної плати за рахунок частки доходу, одержаного підприємством, виходячи з посадового окладу, премії в розмірі від 10% до 100% нарахованої заробітної плати, при цьому в разі невиконання керівником підприємства обовязків, визначених контрактом, премія могла бути зменшеною або не виплачуватися за рішенням власника.

З огляду положень пп.4 та 5 Контракту вбачається, що у випадку систематичного невиконання чи неналежного виконання керівником обовязків за контрактом без поважних причин, не виконання підприємством зобовязань перед Пенсійним фондом та бюджетом, щодо сплати податків, зборів та обовязкові платежів, неподання Власнику квартальної та річної фінансової звітності, контракт міг бути припинений до закінчення дії контракту, при цьому керівник звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи власника

Як вбачається з постанови Київського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2015 року по справі № 810/4334/15 за позовом Васильківської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київської області до КЖЕП Глевахівської селищної ради, податкова заборгованість підприємства з податку на додану вартість склала 1960000,15 грн.

У відповідності до довідки керівника відповідача КЖЕП від 27 жовтня 2016 року, у період з 13 березня 2013 року по жовтень 2014 року підприємство мало заборгованість по податку на додану вартість.

Крім того, з аналізу спірного розпорядження № 92 від 5.09.2016 року та наданих відповідачами фінансово-господарської діяльності Комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, а саме акту ревізії № 06-20/090 від 14 грудня 2015 року Державної фінансової інспекції в Київській області, наказів по КЖЕП, відомостей на виплату грошей за період січня 2012 року по жовтень 2015 року, тобто у період часу перебування позивача на посаді з часу підписання контракту 2 січня 2013 року та його першого звільнення у квітні 2015 року, вбачається, що заявник систематично не виконував та неналежно виконував свої обовязки за контрактом без поважних причин, а саме, через збитковість підприємства, податковою заборгованістю перед бюджетом, нарахуванням собі премій без погодження з власником при наявній збитковості підприємства, не подання фінансової звітності та планування.

Суд не заперечує проти відсутності зазначення представниками контролюючих органів порушення позивачем трудової дисципліни щодо правильності визначення, нарахування та виплати собі щомісячних премій саме в максимально допустимому розмірі 100%, разом з тим, вважає, що оцінку зазначених дій необхідно здійснювати з урахуванням умов трудового контракту, підстав для здійснення зазначених дій у взаємозвязку з економічним станом підприємства, яким він керував, а тому, вважає за необхідне віднести їх саме до порушення умов трудового контракту, що саме стало однією із підстав для його розірвання.

При цьому, суд звертає увагу, що за умовами контракту питання фактичної сплати позивачеві премії та її зменшення повинно було відбуватися саме за рішенням Власника - селищного голови, про те доказів на підтвердження таких обставин стороною позивача не надано.

Таким чином, з урахуванням зібраних по справі доказів, суд приходить до висновку, що позивачем були допущені порушення умов контракту щодо забезпечення прибуткової діяльності очолюваного ним підприємства, ефективного використання і збереження закріпленого за підприємством майна, забезпечення своєчасного і повного внесення платежів до бюджету, а тому, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Суд також відмовляє в задоволені інших позовних вимог, оскільки вони є похідними від вимог про скасування спірного розпорядження голови органу місцевого самоврядування та поновлення на роботі.

Суд також звертає увагу, що вимоги позову про виплату заявникові компенсації за невикористану відпустку за 20016 рік та матеріальну допомогу на оздоровлення, в загалі ні позивачем, ні його представником в судовому засіданні не обґрунтовувалися та не доводилися, як й порушення зазначених прав та інтересів позивача стороною відповідачів.

Суд критично ставиться до посилань представника позивача на попередні судові рішення щодо поновлення її довірителя на посаді, оскільки зазначені судові рішення ґрунтуються на інших обставинах та безпосередньо не стосуються зазначеної цивільної справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1, 3,10, 11, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, 218, 221, 223, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш і в:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.