Справа № 755/8684/16-ц
У х в а л а

"13" червня 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва БАРТАЩУК Л.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, суддя, після отримання справи, звернувся до відповідного органу реєстрації місця проживання позивача та 10 червня 2016 р. отримав відповідь з Адресно-довідкового бюро ГУ ДМС України в м. Києві про те, що відповідач ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі на підставі позовної заяви, яка надійшла до суду, встановлено наступне.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно із ст. 119 ЦПК України, позовна заява, зокрема, повинна містити: найменування суду, до якого подається позовна заява, ім'я (найменування) позивача та відповідача (відповідачів), їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, зміст позовних вимог, ціна позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину (посилання на докази), наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що подаються до позовної заяви.

Як роз'яснено в абз. 1, 2 п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визнається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували вартість спірного майна, як і не зазначено у позовній заяві ціни позову.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України, - до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату позивачем судового збору.

Відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Позивачем не надано суду квитанції про сплату судового збору, як і не надано документу, який би підтверджував можливість звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи те, що вищевказані недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі, вважаю, що доцільно встановити позивачу строк для їх усунення.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, оскільки зазначені недоліки перешкоджають суду відкрити провадження у справі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину квартири - залишити без руху, роз'яснивши, що зазначені в ухвалі недоліки мають бути усунені у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк позовна заява буде вважатися неподаною, повернута позивачеві, що не є перешкодою для повторного звернення до суду з належним чином оформленою позовною заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ