Справа № 524/596/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Середа А.В.

при секретарі Кот А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у правній спільній сумісні власності,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука, Полтавської області з вищевказаним позовом.

В позові вказувала, що Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів згідно розпорядження №6066 від 22 травня 1996 року, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кривенко), її мати ОСОБА_2 приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1, яка в цілому складається з передпокою (1) площею 12,3 кв.м., ванної кімнати (2) площею 2,5 кв.м., вбиральні (3) площею 0,9 кв.м., кухні (4) площею 7,1 кв.м., 1-ї кімнати (5) площею 11,8 кв.м., 2-ї кімнати (6) площею 16,8 кв.м., та загальною площею 54,9 кв.м. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис у реєстровій книзі № М-1 за реєстровим № 245.

На момент видачі свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1996 року моє прізвище було «Кривенко», що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим повторно 04.09.2015 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції серії І-КЕ № 090328. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 позивач змінила прізвище на «Мина». 13.12.2005 року шлюб з ОСОБА_3 був розірваний згідно із Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 13.12.2005 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції серії І-КЕ № 010723.

На сьогоднішній день, між ними як співвласниками цього майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження спірної квартири і угоди про поділ квартири в порядку ч. 4 ст. 372 ЦК України не досягнуто, а тому необхідно визначити та її матірю.

Посилаючись на обставини і підстави викладені в позовній заяві позивач просила суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № М-1 за реєстровим № 245, між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кривенко) та ОСОБА_2.

Встановити спільну часткову власність і визначити частку ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_1, в розмірі 1/2 частини та частку ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, в розмірі 1/2 частини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів згідно розпорядження №6066 від 22 травня 1996 року, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кривенко), її мати ОСОБА_2 приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1, яка в цілому складається з передпокою (1) площею 12,3 кв.м., ванної кімнати (2) площею 2,5 кв.м., вбиральні (3) площею 0,9 кв.м., кухні (4) площею 7,1 кв.м., 1-ї кімнати (5) площею 11,8 кв.м., 2-ї кімнати (6) площею 16,8 кв.м., та загальною площею 54,9 кв.м. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації, про що зроблено запис у реєстровій книзі № М-1 за реєстровим № 245.

На момент видачі свідоцтва про право власності на житло від 22 травня 1996 року моє прізвище було «Кривенко», що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим повторно 04.09.2015 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції серії І-КЕ № 090328. Після реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 позивач змінила прізвище на «Мина». 13.12.2005 року шлюб з ОСОБА_3 був розірваний згідно із Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 13.12.2005 року Автозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції серії І-КЕ № 010723.

Позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 після укладення шлюбу з ОСОБА_4 згідно Свідоцтва про шлюб, виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області від 17.08.2013 року серія І-КЕ № 109289.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У звязку з невизначеністю розміру часток у праві приватної спільної власності на квартиру, вона не може реалізувати свої права власника, передбачені Конституцією України та ЦК України.

Частиною 4 ст. 372 ЦК України передбачено, що договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Частинами 2, 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи вищевикладені обставини та встановлені в судовому засіданні фактичні дані суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 368,372 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстроване в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № М-1 за реєстровим № 245, між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кривенко) та ОСОБА_2.

Встановити спільну часткову власність і визначити частку ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на квартиру АДРЕСА_1, в розмірі 1/2 частини та частку ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, в розмірі 1/2 частини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: