АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/272/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Ткаченко С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівЮвшина В. І. , Пономаренка В. В.
при секретаріГончар Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, третя особа: приватний нотаріус Чигиринського районного нотаріального округу Кашицька О.Г. про визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_8, третя особа: приватний нотаріус Чигиринського районного нотаріального округу Кашицька О.Г. про визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_10. Зазначає, що за життя вона було психологічно дуже складною людиною, мала проблеми з психічним станом здоров`я та перебувала на обліку в Криворізькому психоневрологічному диспансері з 1980-х років.

Коли вона поїхала до Італії, то за матір`ю доглядала ОСОБА_11, на сина якої в 2009 році мати зробила заповіт.

В 2013 році мати почала спілкуватись з відповідачкою, яка почала ходити до неї додому та доглядати.

Однак через півтора місяця після цього мати померла, склавши перед цим заповіт на ім`я відповідачки.

Посилаючись на те, що ОСОБА_10 протягом всього свого життя перебувала на обліку в невропатолога та у дільничного терапевта з приводу захворювань центральної нервової системи та психічних розладів, позивачка вважає, що на момент укладення заповітів вона не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, а відповідачка, скориставшись її безпорадним станом, вирішила привласнити квартиру.

Уточнивши свої позовні вимоги просила визнати недійсним заповіт від 08.02.2013 року складений ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 та скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане приватним нотаріусом Кашицькою О.Г

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з»явились. ОСОБА_7, яка представляє інтереси ОСОБА_6 за довіреністю /а.с. 11-12/ була належним чином повідомлена про день та час розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення почтового відправлення та відповідно до положень ч.5 ст 76 ЦПК України свідчить про належне повідомлення про розгляд справи і самої ОСОБА_6

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10. За життя вона склала заповіт, посвідчений 08.02.2013 року приватним нотаріусом Чигиринського районного нотаріального округу, згідно до якого належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1, заповіла ОСОБА_8.(а.с.38).

Згідно довідки Чигиринської центральної районної лікарні №52 від 07.02.2013 року, основним захворюванням ОСОБА_10 був цукровий діабет (а.с.58).

Відповідно до довідки № 839/06 від15.05.2015 року комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер», ОСОБА_10 під наглядом лікаря-психіатра не знаходилась, за медичною допомогою не зверталась. (а.с.68)

Згідно акту посмертної судово-психіатричної експертизи № 443 від 09.09.2015 року на момент вчинення вище вказаного заповіту 08.02.2013 року на користь ОСОБА_8, ОСОБА_10 хронічним психічним розладом не страждала, а виявляла прояви емоційно-нестійкого розладу особистості в стані компенсації та захворювання на цукровий діабет і гіпертонічну хворобу, без проявів розгорнутого психоорганічного синдрому, без розладів мнестико-інтелектуальних функцій і критичних можливостей, що не позбавляло її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими , службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженого на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

У відповідності зі ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Згідно ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Виходячи з того, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом, то при вирішенні спору про визнання його недійсним суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Ч.1 ст.225 ЦК України, передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 прийшов до обґрунтованого висновку, оскільки посилання позивача на те, що ОСОБА_10 мала психічний розлад і не розуміла значення своїх дій при укладенні заповіту не підтверджено належними та допустимими доказами по справі та спростовуються актом судово-психіатричної експертизи № 443 від 09.09.2015 року.

Суд першої інстанції також вірно вказав, що для визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.2013 року недійсним та для його скасування немає підстав.

Виходячи із викладеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, були предметом розгляду суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, третя особа: приватний нотаріус Чигиринського районного нотаріального округу Кашицька О.Г. про визнання недійсним заповіту та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :