Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 313/1517/15 Головуючий у 1 інстанції: Нагорний А.О.
Провадження № 22-ц/778/1605/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.08.2010 року ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_3 кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 30.06.2015 року має заборгованість 10275,76 грн., яка складається з наступного: 1199,44 грн. - заборгованість за кредитом; 5510,81 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2600,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 465,51 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2010 року у розмірі 10275,76 грн. та судові витрати.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року позов ПАТ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2010 р.: 1 092,81грн. - заборгованість за кредитом; 927,84 грн. - проценти за користування кредитом; 630,42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а всього стягнуто 2 651,07 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 314,24 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, необґрунтованість рішення, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.08.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого банк надав ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява (а.с.32 зворот) разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП -2010-256 (далі-Умови та Правила ) (а.с.6-29) та Тарифами банку (далі - тарифи) (а.с.33), які викладені на офіційному банківському сайті, складає між нею та банком договір.

Строк дії кредитної картки №0438100, отриманої відповідачем, до грудня 2015 року (а.с.121).

Відповідно до змісту Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового тарифу» держатель картки ОСОБА_3 зобовязана щомісяця до 25 числа, наступного за звітнім, здійснювати погашення суми заборгованості за кредитом, яка виникла за попередній звітний місяць 7% від заборгованості але не менш ніж 50 грн. від залишку заборгованості (а.с.33).

Встановивши, що ОСОБА_3 належним чином не виконала своїх зобов`язань за договором від 26.08.2010 р, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості станом на 30.06.2015 року в сумі 2 651,07 грн., що складається з: 1 092,81 грн. - заборгованості за кредитом; 927,84 грн. - процентів за користування кредитом; 630,42 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Проте повністю з таким висновком суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Зазначаючи, що представник відповідача частково в сумі 1092 грн. 81 коп. визнає позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд задовольнив вимоги позивача на вказану суму та взагалі не мотивував своїх висновків в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за тілом кредиту на суму 106 грн. 63 коп. ( 1199 грн.44 коп. - 1092 грн. 81 коп. = 106 грн. 63 коп.).

При цьому, застосовуючи до позовних вимог наслідки спливу загальної позовної давності, суд зазначив в рішенні коли розпочався її перебіг та коли він сплив.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 22 жовтня 2014 року по цивільній справі № 6-127 цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме розрахунку заборгованості клієнта ОСОБА_3 за договором № б/н від 26.08.2010 р.(а.с.30-31), та не заперечувалось представником позивача в суді апеляційної інстанції, останній платіж здійснений відповідачем 10.08.2012 року, до суду позивач звернувся 01.09.2015 року.

З огляду на викладене, та враховуючи подану представником відповідача заяву про застосування строку позовної давності (а.с.63), колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для застосування позовної давності стосовно щомісячних платежів, нарахованих банком у період до 01.09.2012 року.

Згідно з п 2.1.1.12.6 Умов та Правил банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами, які викладені на банківському сайті http//privat bank.ua/terms/pages/70/ з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Власник карти зобов'язаний отримувати виписки про стан картрахунку та проведених операціях по картрахунках (п.1.1.1.3) та слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, відповідно до п. 1.1.2.7 Умов.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно з п. п. 1.1.6., 2.1.1.5.4 Умов та Правил зміни в Умови та Правила надання банківських послуг вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку в випадках не заборонених діючим законодавстом України. В тих випадках коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, Банк повідомляє клієнтів про внесені зміни через офіційний сайт Банку, розміщення інформації в відділеннях Банку. При незгоді із змінами Правил і/чи тарифів Банку клієнт зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість (п. 1.1.2.4) (а.с.16, 9 зворот.).

Отже сторонами кредитного договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов цього договору й щодо підстав зміни процентної ставки.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.31), протягом 2012-2015 років банком двічі змінювались умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового тарифу»: з 01.09.2014 року відсоткову ставку встановлено в розмірі 2,9 % щомісячно, а з 01.04.2014 року 3,6 %.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що вона зверталась до позивача та надавала банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасила виниклу заборгованість.

Станом на 01.09.2012 року поточна заборгованість по тілу кредиту складає 1092 грн. 81 коп.

Розрахунок процентів за карткою відбувається за кожен календарний день використання кредитних коштів за формулою, передбаченою Умовами та Правилами:

- 1092,81 грн.(сума заборгованості по кредиту) х 730 днів (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 2,5%) х 2,5 % - величина щомісячної відсоткової ставки за тарифами в цей період) х12 місяців /360 = 664 грн.79 коп.;

- 1092,81 грн.(сума заборгованості по кредиту) х 212 днів (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 2,9%) х 2,9 % - величина щомісячної відсоткової ставки за тарифами в цей період) х12 місяців /360 = 223 грн.95 коп.;

- 1092,81 грн.(сума заборгованості по кредиту) х 91 день (кількість днів використання коштів за щомісячною відсотковою ставкою 3,6%) х 3,6 % - величина щомісячної відсоткової ставки за тарифами в цей період) х12 місяців /360 = 119 грн.3 коп., а всього 1008 грн. 08 коп.

Таким чином, застосувавши при розрахунку щомісячну відсоткову ставку 2,5 %, суд першої інстанції залишив поза увагою положення п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та вимоги п. п. 2.1.1.12.6, 1.1.3.2.3, 1.16.2.1, 1.1.6 Умов та Правил, які регулюють порядок внесення змін в діючи тарифи.

Згідно Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового тарифу» пеня за несвоєчасну сплату заборгованості розраховується наступним чином:

-пеня (1) = базова процентна ставка за договором/30 - нараховується за кожний день прострочення кредиту;

-пеня (2) = 1% від суми заборгованості,але не менше 10 грн. в місяць (нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочення по кредиту на суму більше 50 грн.).

Як вбачається зі змісту позовної заяви (а.с.1-4) та наданого банком розрахунку (а.с.30 - 31), звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, позивач просив стягнути пеню (2), нараховану за період з 01.04.2012 року по 30.06.2015 року в сумі 2600 грн.

З огляду на наданий банком розрахунок пені (2) та заяви про застосування строків позовної давності, наданої відповідачем в суді першої інстанції, сума пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь банку становить 1200 грн. (10 грн. х 12 міс. = 1200 грн.).

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пунктом 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (далі - Умови) (а.с.6-29), та Тарифами (а.с.33) передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань (п. 2.2.112.6.2 та п. 2.1.1.12.8.1) по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов сторонами передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів (а.с. 25).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів необхідно відмовити з зазначених підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи викладене, рішення суду першої відповідно до п.4 ч.1 ст.3009 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 в сумі 3301 гривень 88 коп., яка складається з: 1092 гривень 81 коп. - заборгованості за кредитом; 1008 гривень 07 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 1200 гривень - заборгованості з пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На користь банку підлягає стягненню з відповідача витрати на сплату судового збору відповідно до задоволених вимог у розмірі 391 грн. 38 коп. та за подання апеляційної скарги 430 грн.51 коп., а всього 821 грн. 89 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2016 року у цій справі скасувати, ухвалити по справі нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.08.2010 року в сумі 3301 гривень 88 коп., яка складається з: 1092 гривень 81 коп. - заборгованості за кредитом; 1008 гривень 07 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 1200 гривень - заборгованості з пені.

В іншій частині позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 821 гривня 89 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: